П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2017 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 21 лютого 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Святошинського районного суду міста Києва від 21 лютого 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови ОСОБА_3 11 грудня 2016 року в 02 год. 20 хв. по вул. В.Кільцева дорога, буд. 4 в м. Києві, керував автомобілем «Лексус», номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння та в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду, справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_3 зазначає, що постанова суду прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, зокрема суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення справи.

Апелянт звертає увагу на те, що під час розгляду справи в суді першої інстанції він не був присутнім, оскільки не отримував судову повістку про виклик до суду. Копію постанови отримав 22 лютого 2017 року, що підтверджується розпискою (а.с.12). На думку апелянта, судом першої інстанції порушено його право на захист.

Крім того, ОСОБА_3 зазначає, що 11 грудня 2016 року він був зупинений працівниками поліції, після чого йому було запропоновано пройти тест на виявлення стану алкогольного сп'яніння. Апелянт зазначає, що перед проходженням тесту помітив, що герметична упаковка була пошкоджена у зв'язку з чим він відмовився від його проходження та запропонував працівникам поліції пройти медичний огляд у лікарні.

Апелянт звертає увагу на те, що за направленням інспектора поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення, він пройшов медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння та отримав висновок, відповідно до якого ознак сп'яніння не виявлено.

З огляду на викладене, апелянт вважає, що суд, розглядаючи справу щодо нього, порушив принципи повноти та об'єктивності судового розгляду, оскільки він не був присутнім при даному розгляді, не надав пояснення суду та доказів щодо його невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, а тому вважає, що постанова суду підлягає скасуванню, а провадження щодо нього закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В суд апеляційної інстанції ОСОБА_3 не з'явився, подав клопотання про розгляд апеляційної скарги за його відсутності.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він не керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння.

Проте з такими доводами апелянта не погоджується апеляційний суд.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КупАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР Україниводій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення БР № 141947 від 11 грудня 2016 року ОСОБА_3 керував автомобілем «Лексус», номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння та від проходження медичного огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Зазначені в протоколі обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, відповідно до яких ОСОБА_3 від проходження медичного огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку відмовився.

ОСОБА_3 не заперечує факт відмови від проходження тесту на стан сп'яніння, пояснюючи це тим, що герметична упаковка приладу «Драгер» була пошкоджена.

На думку апеляційного суду, такі доводи апелянта є непереконливими, оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження таких доводів. Зокрема, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 не мотивував свою відмову від проходження тесту саме порушенням герметичності упаковки тестеру.

На підтвердження своєї невинуватості в суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 надав копію висновку Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» від 11 грудня 2016 року, відповідно до якого проведеним медичним оглядом у ОСОБА_3 ознак сп'яніння не виявлено.

Згідно з листом Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія», у Журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції записів про проходження ОСОБА_1 11 грудня 2016 року огляду на стан сп'яніння відсутні.

Цим спростовуються доводи апелянта про те, щовін, відмовившись від проходження тесту за допомогою приладу «Драгер», пройшов за направленням інспектора поліції огляд на визначенну стану алкогольного сп'яніння в медичному закладі.

Оскільки ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку, що підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 21 лютого 2017 року щодо ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун