ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Навроцького В.А.,

при секретарі - Норчук Р.В.,

за участю:

представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, - адвоката ОСОБА_2,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, -

за ч.2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_3 02 червня 2017 року о 02 год. 56 хв. в м. Хмельницькому по вул. Купріна, 7, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21063» н.з. ВХ8233ВМ, з ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя), а після зупинення працівниками патрульної поліції транспортного засобу, в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, від проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння у встановленому законом порядку відмовилася в присутності свідків, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3, адвокат ОСОБА_2, заперечив вину ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 262550 та матеріали справи не містять фактичних даних про причини відмови ОСОБА_3 від огляду на стан алкогольного спяніння, надання пояснень та отримання копії протоколу, що свідчить про неналежне зазначення суті адміністративного правопорушення, а також ні при проведенні огляду на стан алкогольного спяніння ні при складанні протоколу ОСОБА_3 не міг скористатись правовою допомогою. Крім того, згідно довідки наркологічного диспансеру від 02 червня 2017 року, вміст алкоголю в крові ОСОБА_3 0,2 проміле.

Заслухавши представника ОСОБА_3, адвоката ОСОБА_2, дослідивши адміністративний матеріал та подані суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_3 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Диспозицією ч.2 ст.130 КУпАП встановлено, що об'єктивною стороною правопорушення є повторне протягом року вчинення дій, передбачених ч.1 цієї статті, тобто за постановою суду особа була визнана винною в скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням стягнення, після чого вчинила нове правопорушення.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п.6 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція),огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, потерпілих, а також іншими документами.

За таких обставин, факт керування ОСОБА_3, транспортним засобом марки «ВАЗ 21063» н.з. ВХ8233ВМ, з ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя), підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення в якому зафіксовано вчинене ним порушення пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та відеозаписом, який підтверджує факт відмови ОСОБА_3 від проходження огляду відповідно до встановленого порядку.

Крім того, суд не бере до уваги довідку наркологічного диспансеру від 02 червня 2017 року, згідно якої вміст алкоголю в крові ОСОБА_3 0,2 проміле, оскільки відповідно до п. 9 Розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення, однак ОСОБА_3, пройшов огляд 02 червня 2017 року о 05 год. 20 хв., тобто після спливу двох годин з моменту виявлення підстав на проведення огляду.

Заперечення адвокатом ОСОБА_2, винуватості ОСОБА_3 у вчиненні ним порушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, суд розцінює як спосіб захисту та можливість уникнути відповідальності та можливого стягнення.

Всі перераховані вище обставини, у своїй сукупності, дають суду підстави прийти до висновку про доведеність того, що ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки повторність вчинення ним порушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 березня 2016 року. Тому, враховуючи особу правопорушника та беручи до уваги, що для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст.23 КУпАП, переконаний, що до ОСОБА_3, слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір», що становить 320 грн.

Керуючись ст.ст. 23, 40-1, 283, 284-289 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 320 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд.

Суддя: