АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер судової справи: 663/751/17 Головуючий у 1 інстанції: Ведмідська Н.І.
Номер провадження: 33/791/301/17 Доповідач: Коломієць Н.О.
ПОСТАНОВА

іменем України

26 липня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 на постанову Скадовського районного суду Херсонської області від 30.05.2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП і піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 51 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 визнаний винним в тому, що він 22.03.2017 року, о 08 год. 20 хвл., в громадському місці, а саме на автодорозі Скадовськ - Новомиколаївка, поблизу дачного кооперативу «Маяк», перебуваючи в автомобілі НОМЕР_1, з вказаного автомобіля, через опущене бокове скло кидав каміння, яке влучило в лобове скло автомобіля НОМЕР_2, належний ОСОБА_4, чим порушив громадський порядок та завдав шкоди потерпілому на суму 13 811 грн.

09.06.2017 року на вказану постанову надійшла апеляційна скарга від захисника ОСОБА_2, в якій захисник просив скасувати постанову щодо нього та прийняти нову постанову, якою закрити провадження за ст. 173 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення. Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, захисник посилається на те, що автодорога Скадовськ Новомиколаївка не є громадським місцем, тому в діях ОСОБА_2 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, постанова ґрунтується на недопустимих доказах, оскільки допитані судом свідки не попереджались про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України, крім того, не встановлено, кому саме належить автомобіль, яким керував потерпілий ОСОБА_4 також вважає, що суд незаконно присудив до стягнення матеріальну шкоду, заподіяну правопорушенням на суму 13 811 грн.

Заслухавши ОСОБА_2, його представника, потерпілого ОСОБА_4, перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Статтею 173 КУпАп передбачено адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство. Диспозиція вказаної норми закону дає визначення поняття дрібне хуліганство це нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

«Інші подібні дії» у розумінні статті 173 КУпАП є надзвичайно різноманітними. Вони можуть включати в себе (але не обмежуються): вторгнення в громадські місця всупереч забороні певних осіб, які слідкують за порядком; безпідставне порушення спокою громадян телефонними дзвінками, лихослівя по телефону; співання непристойних пісень; вигуки, свист під час демонстрації кінофільмів; ґвалт, крики з хуліганських мотивів біля вікон громадян у нічний час; справляння природних потреб у не відведених для цього місцях; поява у громадському місці в оголеному вигляді; самовільна без потреби зупинка комунального транспорту; нанесення непристойних малюнків на тротуари, стіни, паркани, двері чи вчинення написів нецензурного змісту; неправдиве повідомлення про смерть родичів, знайомих, якщо це не призвело до тяжких наслідків; грубе порушення черг, яке супроводжується ображенням громадян та проявленням неповаги до них; знищення або пошкодження з хуліганських мотивів якого-небудь майна у незначних розмірах тощо.

Оцінивши в сукупності всі докази, зібрані у справі, суд першої інстанції дав їм належну оцінку і обєктивно розцінив дії ОСОБА_2 як хуліганські, враховуючи, обстановку та спосіб вчинення правопорушення, зокрема ту обставину, що ОСОБА_2 на своєму автотранспортні перекрив рух іншим учасникам дорожнього руху, чим змусив потерпілого зупинитись, почав кидати каміння у лобове скло, чим пошкодив автомобіль потерпілого, заподіявши матеріальних збитків, показував перебуваючим в автомобілі особам непристойні жести.

При цьому, вказані дії вчинені ним безпричинно, оскільки будь-яких пояснень з приводу причин свого вчинку ОСОБА_2 не надав, що передбачає наявність хуліганського мотиву та демонстративну зневагу до встановлених у суспільстві правил поведінки та моралі.

Вказані обставини підтвердив в суді першої інстанції потерпілий ОСОБА_4, свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, показанням яких суд дав належну оцінку.

Факт пошкодження автомобіля зафіксовано на фотокартках, долучених до справи.

Крім того, свідок ОСОБА_5 зафіксувала події за допомогою відео зйомки.

Посилання апелянта на неналежність як доказів показань свідків як таких, що не попереджались про кримінальну відповідальність, спростовуються наявними у справі розписками свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 про попередження їх за ст.ст. 384, 385 КК та письмовими текстами Присяги, підписаними вказаними особами.

Посилання апелянта на те, що обовязковою ознакою обєктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП є місце його скоєння, а саме - громадське місце, який автодорога не являється, є хибним тлумаченням диспозиції ст. 173 КУпАП, яка передбачає нецензурну лайку в громадських місцях як один з різновидів дрібного хуліганства.

Разом з цим, дрібне хуліганство, як зазначалось вище, може проявлятись і в інших формах. Вчинення правопорушення не у громадському місці, не свідчить про відсутність ознак дрібного хуліганства, оскільки хуліганські дії можуть бути вчинені в будь-якому місці. Найчастіше це відбувається на вулицях, у парках, у місцях проведення публічних заходів й інших громадських місцях. Але наявність у діях особи ознаки хуліганства законом не повязано з його вчиненням лише в громадських місцях. Вважається, що громадський порядок може бути порушений в окремій квартирі чи кімнаті, в безлюдному місці, у будь-який час доби, за відсутності сторонніх осіб, тобто в присутності лише потерпілого.

В даному випадку хуліганство полягало не у порушенні порядку у громадському місці, а у безпричинному пошкодженні чужого майна, демонстрації непристойних жестів, про що прямо вказано у протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення передбаченого ст.173 КУпАП.

Той факт, що протокол складено не безпосередньо після вчинення події, а зі спливом часу, не суперечить вимогам ст. 254 КУпАП, оскільки протокол складено за результатами проведеної перевірки в рамках кримінального провадження, після отримання висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 ознак складу злочину, що й передбачено у ст. 38 КУпАП.

Що стосується відшкодування завданої правопорушенням шкоди, суд правомірно стягнув з правопорушника розмір збитків, необхідних для заміні лобового скла згідно з рахунком на оплату відновлювальних робіт від 24.03.2017 року, виданого ТОВ «Авто Плаза», який обґрунтовано визнав належним доказом, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається або відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

При цьому, ОСОБА_4 як користувач автомобіля має право на відшкодування завданих збитків, оскільки визнаний потерпілим у справі і майнової шкоди завдано майну, яке перебувало в його віданні та користуванні. Законодавство України не обмежує кола осіб, які мають право на відшкодування лише власниками майна.

З урахуванням наведеного вважаю, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а постанова суду є законною, обґрунтованою і скасуванню або зміні не підлягає.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 19.04.2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати

у кримінальних справах

Апеляційного суду

Херсонської області підпис ОСОБА_1

З оригіналом згідно:

Суддя Н.О.Коломієць