АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/1284/17 Головуючий І інстанції
Справа № 640/2988/17 ОСОБА_1
Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач Бездітко В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області - ОСОБА_2,

за участю секретаря - Михайлюка А.В.,

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_3,

потерпілих - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

представника - ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_4на постанову Київського районного суду м. Харкова від 31 липня 2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Працівниками поліції 10.02.2017 року складений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП

Відповідно до протоколу серії БР № 242808, 25.01.2017 року о 14 год. 15 хв. в м. Харкові по вул. Шевченко в районі буд. 222, водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1, при зміні напрямку руху (развороті) не переконався, що це буде безпечним, та допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, в результаті зіткнення автомобіль НОМЕР_3 допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_4 та автомобілем НОМЕР_5.

В наслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, заподіяно матеріальну шкоду.

ОСОБА_3 порушив вимоги п. 10.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 31 липня 2017 року провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП закрито у звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Не погоджуючись з постановою суду, потерпілий ОСОБА_4 звернувся з апеляційною скаргою, в обґрунтування якої зазначив наступне.

Постанова районного суду не відповідає вимогам законодавства, суд всебічно не перевірив усі обставини справи, застосував норми матеріального та процесуального права, які не підлягали застосуванню до правовідносин, які склалися між сторонами у звязку з чим виніс необґрунтоване рішення.

Просить постанову Київського районного суду м. Харкова від 31 липня 2017 року змінити, вирішити питання про винуватість ОСОБА_3 у ДТП.

В клопотанні про поновлення строку ОСОБА_4 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови районного суду посилаючись, участь в судовому розгляді не приймав, копію оскаржуваної постанови отримав 21.08.2017 року (а.с. 88, 113).

Враховуючи, що доводи ОСОБА_4 про поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення не спростовуються матеріалами справи, необхідно задовольнити його клопотання, поновити строк на оскарження постанови суду.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення ОСОБА_4 його представника ОСОБА_7 які апеляційну скаргу підтримали, потерпілих ОСОБА_5, ОСОБА_6, які проти апеляційної скарги ОСОБА_4 не заперечували, ОСОБА_3, який апеляційну скаргу не визнав, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

Згідно п. 7 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю якщо на момент розгляду справи про адміністративне закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

КУпАП чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії.

Приписи 247 статті КУпАП є імперативними, і вказують, що суд повинен лише закрити провадження і не вирішувати при цьому жодних інших питань.

Норми ст. 284 КУпАП містять вичерпний перелік постанов, які суд виносить за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Отже, після виключення провадження унеможливлюється здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності. Це дає підстави вважати про відсутність у суду прав зясувати і встановлювати вину чи невинуватість особи в постанові про закриття провадження у справі.

Матеріалами справи встановлено, що днем вчинення адміністративного правопорушення є 25.01.2017 року. Судове засідання відбулось 31.07.2017 року. На час постановлення судового рішення сплинув тримісячний термін накладення адміністративного стягнення, визначений КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Районний суд ці обставини врахував та постановив законне рішення про закриття провадження у справі згідно п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Під час розгляду апеляційної скарги апеляційний суд враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «ОСОБА_8 проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Оскільки у розумінні положень КУпАП наявні обставини які виключають провадження у справі, це не перешкоджає учасникам дорожньо-транспортної пригоди доводити або спростовувати винуватість в дорожньо-транспортній пригоді та вирішувати питання про відшкодування майнової шкоди в порядку цивільного судочинства з урахуванням, при необхідності, експертного висновку та матеріалів даної справи.

Доводи апеляційної скарги про прийняття судом постанови з порушенням процесуальних та матеріальних норм суперечать матеріалам справи, тому не можуть бути підставою для зміни постанови суду.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 294, 295, 296 КУпАП , -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_4строк на оскарження постанови Київського районного суду м. Харкова від 31 липня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишитибез задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 31 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_2