Справа № 159/2446/17 Провадження №33/773/801/17 Суддя в 1 інстанції: Лесик В. О.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАПДоповідач: Денісов В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2017 року місто ОСОБА_1

Суддя Апеляційного суду Волинської області Денісов В.П., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, її захисника адвоката ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07 вересня 2017 року щодо неї,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою судді НАГОРНА Олена Олександрівна, ІНФОРМАЦІЯ_1,

визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_2 в користь держави 320 грн. судового збору.

ОСОБА_2 притягнута до адміністративної відповідальності за те, що вона 25.06.2017 о 00 год. 40 хв., в м.Ковелі по вул. Брестська, керувала автомобілем з явними ознаками алкогольного спяніння (почервоніння обличчя, запах алкоголю з ротової порожнини). Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку, відмовилася в присутності двох свідків, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у звязку з відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Вважає, що постанова судді не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необгрунтованою. Посилається на те, що вона не мала умислу на вчинення правопорушення. Крім того, як пояснили в судовому засіданні свідки очевидці події ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 вона не перебувала у стані алкогольного спяніння, пояснення яких суд не взяв до уваги, не мотивувавши при цьому свого рішення. Вважає, що працівники поліції, зупинивши її автомобіль, порушили вимоги законодавства, а тому нею подано на наступний день заяву до Ковельської місцевої прокуратури на їх неправомірні дії. Вважає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення було залучено заангажованих свідків, особи яких документально не підтверджувались, а їх підписи, крім того, відсутні у даному протоколі. Також згідно з Інструкцією інспектор поліції не мав права до вирішення справи знищувати протокол про адміністративне правопорушення, а повинен був приєднати його до матеріалів справи.

ОСОБА_2 в судове засідання 30.11.2017 не зявилась, хоча належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи, про що свідчить її власноручна розписка, наявна в матеріалах справи. Жодних клопотань від неї про відкладення розгляду справи не надходило.

Захисник ОСОБА_1 в судове засідання 30.11.2017 не зявилась. Подала до суду заяву про розгляд даної справи за її відсутності.

А тому відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП їх неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

За слухавши пояснення ОСОБА_2 та її захисника, які підтримували апеляційну скаргу і просили скасувати оскаржуване рішення та закрити провадження у справі, пояснення свідка, перевіривши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Висновки судді про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Так, згідно з поясненнями в судовому засіданні свідка інспектора СРПП №3 Ковельського ВП ОСОБА_8, в червні, точної дати не памятає, під час несення служби йому поступило повідомлення про те, що в напрямку в с.Дубове Ковельського району рухається автомобіль, при цьому порушує Правила дорожнього руху. В районі автозаправки «WOG» по вул. Брестська в м.Ковелі автомобіль було зупинено. При розмові з водієм цього автомобіля, яким виявилася ОСОБА_2, в останньої було відчутно запах алкоголю з порожнини рота. А тому їй було запропоновано пройти медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного спяніння. Оскільки в Ковельському ВП знаходився один алкотестер, ОСОБА_2 було запропоновано почекати другий екіпаж поліції, або проїхати в медичний заклад на обстеження, однак ОСОБА_2 відмовилася. На його вимогу через чергового відділу поліції було викликано інших працівників поліції з алкотестером. Приблизно за 5 хвилин алкотестер було доставлено. Враховуючи відмову ОСОБА_2 від проходження огляду з використанням цього технічного засобу, останній було запропоновано слідувати до медичного закладу, проте і в цьому випадку вона відмовилась. В той час, коли було складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому було викладено обставини правопорушення та зазначено свідків з їх підписами, даний протокол було надано для ознайомлення ОСОБА_2. Під час ознайомлення з протоколом, він був пошкоджений.. У звязку з цим, він змушений був складати інший протокол, який приєднано до матеріалів справи без зазначення підписів свідків. Оскільки перший протокол був пошкоджений ОСОБА_2, тому були складені акт про знищення протоколу, а також інший протокол про адміністративне правопорушення.

Свідок ОСОБА_8 в суді апеляційної інстанції дав аналогічні пояснення, крім того додав, що до даних подій він не знав ні ОСОБА_2, ні заявників. При документуванні порушень Правил дорожнього руху ОСОБА_2 він діяв в межах своїх повноважень та з дотриманням чинного законодавства.

Дані пояснення свідка ОСОБА_8 в судовому засіданні обєктивно підтверджуються іншими доказами.

Дослідженим в судовому засіданні протоколом засідання комісії зі звірення порядку обліку адміністративних правопорушень Ковельського ВП ГУНП у Волинській області від 26.06.2017 стверджується, що при складанні протоколу від 25.06.2017, ОСОБА_2 зіпсувала протокол, тому комісія визнала його недійсним та таким, що підлягає знищенню (а.с.29).

Із пояснень в судовому засіданні свідка ОСОБА_9 вбачається, що саме він разом з ОСОБА_8 зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_2 і виявили, що остання має ознаки алкогольного спяніння. Підтвердив пояснення ОСОБА_8 та додатково пояснив, що саме він відбирав пояснення у свідків, які бачили ОСОБА_2 та підтвердили факт наявності ознак алкогольного спяніння. Підтвердив ту обставину, що ними було викликано інший екіпаж працівників поліції, в яких був алкотестер. По приїзду останніх ОСОБА_2 відмовилася від проходження огляду із застосування цього технічного засобу так і від проходження медичного огляду в медичному закладі, а тому було складено відповідний протокол.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_10, підтвердив факт виклику на автозаправку «WOG» працівників поліції з алкотестером, а також відмову ОСОБА_2 від проходження огляду з застосуванням алкотестеру.

В своїх письмових поясненнях свідки ОСОБА_11 (а.с.3-4) та ОСОБА_12 (а.с.5) ствердили, що 25.06.2017 близько 00.40 хв. водій автомобіля якою була ОСОБА_2, на закону вимогу працівників поліції пройти огляд з метою виявлення стану алкогольного спяніння, відмовилась в їх присутності.

Враховуючи наведене, місцевий суд прийшов до обгрунтованого висновку, що дії ОСОБА_2, слід кваліфікувати як відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто містять склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд першої інстанції правильно не взяв до уваги пояснення в судовому засіданні свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_2 не перебувала в стані алкогольного спяніння, оскільки це не впливає на кваліфікацію дій ОСОБА_2.

Так як відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння є самостійною ознакою правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а також підставою для притягнення особи до відповідальності.

Пояснення ОСОБА_2, а також заяви її захисника про те, що ОСОБА_2 не відмовлялась від проходження огляду на стан спяніння, не відповідали іншим доказам, які були досліджені в судовому засіданні, тому місцевий суд обґрунтовано їх не взяв до уваги.

Апеляційний суд не знаходить порушень матеріального чи процесуального законодавства при вирішенні судом першої інстанції справи щодо ОСОБА_2.

Постанова судді є законною та вмотивованою.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно з ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Призначаючи адміністративне стягнення, суддя першої інстанції в повному обсязі дотримався даних вимог закону та обґрунтовано призначив ОСОБА_2 безальтернативне адміністративне стягнення, визначене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, підстав для скасування постанови судді, з мотивів викладених в апеляційній скарзі ОСОБА_2, апеляційний суд не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07 вересня 2017 року щодо неї без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області ОСОБА_13