Провадження № 33/792/241/17
Справа № 686/2064/17 Головуючий в 1-й інстанції Піндрак О.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Кулеша Л. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2017 року м. Хмельницький

Суддя Апеляційного суду Хмельницької області Кулеша Л.М., з участю секретарів судового засідання Коростелкіної Ю.І., Єднобик М.О., Інжиєвської Ю.А., захисника Герасимчук С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 -

Герасимчук С.С. на постанову Хмельницького міськрайонного суду від 03 квітня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, працюючого начальником фінансового відділу ТОВ "Епіцентр К",

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 320 грн.

За постановою суду, ОСОБА_3 21 січня 2017 року о 22 год. 08 хв., керуючи, в порушення п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху, в стані алкогольного сп'яніння автомобілем "ВАЗ 21101", номерний знак НОМЕР_1, по

вул.Курчатова, 11 в м.Хмельницькому, на порушення п.12.1 Правил дорожнього руху, не врахував дорожньої обстановки та не вибрав безпечної швидкості руху, в результаті чого не впорався з керуванням та допустив наїзд на припаркований автомобіль "JAC", номерний знак НОМЕР_2 (водій

ОСОБА_1.), автомобілі отримали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі, з врахуванням поданих змін, захисник ОСОБА_3 - Герасимчук С.С. просить постанову суду скасувати та провадження у справі закрити, посилаючись на те, що суд безпідставно відмовив у задоволенні її клопотання про передачу вказаної справи про адміністративне правопорушення на розгляд Деражнянського районного суду, не допитав свідків, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, не встановив, яким чином були роз'яснені ОСОБА_3 його права, не звернув уваги на те, що згідно доданого до матеріалів справи відеоматеріалу, стан сп'яніння ОСОБА_3 належним чином не зафіксований, як і не підтверджено проведення цього огляду за наявності двох свідків, а твердження суду в постанові про те, що ОСОБА_3 добровільно пройшов огляд на стан сп'яніння на місці ДТП та не вимагав проведення такого в медичному закладі є необгрунтованими.

Заслухавши захисника, свідків, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення за таких підстав.

Як слідує з апеляційної скарги та пояснень захисника Герасимчук С.С., в судовому засіданні апеляційної інстанції, доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП апелянтом не оскаржується.

Відповідно до положень п.2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп'яніння.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_3, доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість постанови, невідповідність висновків суду матеріалам справи та вимогам закону, прийняття рішення з порушенням матеріальних та процесуальних норм, є безпідставними.

Ці заперечення детально розглядались судом та спростовані наступними доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи. Підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав вірну оцінку.

Такий висновок ґрунтується на письмових поясненнях самого ОСОБА_3 в протоколі про адміністративне правопорушення(а.с.1), з яких слідує, що він вперше керує авто в стані алкогольного сп'яніння.

Вищевказані обставини підтверджуються також: поясненнями в суді першої інстанції потерпілого ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_4, які, крім того, вказали, що ОСОБА_3 добровільно пройшов огляд на стан сп'яніння на місці дорожньо-транспортної пригоди, результат огляду не оспорював та проходити огляд в медичному закладі не вимагав; даними акту огляду та результату тесту «Драгер» (тест № 361 від 21.01.2017 р., результат 1,73 проміле), які підтверджені підписами ОСОБА_3 щодо перебування, останнього, в стані алкогольного сп'яніння (а.с.2-4); даними протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, в якому зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_3 цього правопорушення (а.с. 1).

Суд відхилив твердження захисника про те, що ОСОБА_3 не роз'яснювалися права та обов'язки, оскільки вони спростовуються дослідженими доказами, зокрема поясненнями свідка ОСОБА_4 та підписом самого ОСОБА_3, у відповідних графах в протоколах про адміністративні правопорушення (а.с. 1, 11). Такі твердження захисту суд розцінив як намір уникнення ОСОБА_3 відповідальності за фактично вчинене.

Міськрайонним судом, у відповідності до вимог КУпАП, проведено повний і об'єктивний розгляд даного адміністративного провадження.

Протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_3 містить дані відповідно до ст. 256 КУпАП, складений компетентною особою в межах повноважень.

Посилання апелянта на допущені порушення при проведенні огляду ОСОБА_3 на стан алкогольного сп'яніння, за допомогою приладу «Драгер», на місці зупинки транспортного засобу, позбавленні підстав.

Такий його огляд проведено відповідно до вимог ч.2 ст.266 КУпАП, за його згодою, з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків, що підтвердили в судовому засіданні апеляційної інстанції свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7

В матеріалах провадження відсутні належні дані, які б викликали сумніви в щирості та достовірності послідовних показань вказаних свідків.

Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у порушенні вимог п. 2.9.а ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження захисту про допущені неточності в протоколах про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 та ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_3, у зазначенні часу вчинення цих правопорушень, не спростовують висновок суду про керування останнім транспортним засобом, у вказаний день та у вказаному місці, в стані алкогольного сп'яніння.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об'єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, стороною захисту не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

Такі обставини ґрунтуються виключно на твердженнях самого апелянта, який є прямо зацікавленою особою, його звинуваченнях органів поліції та суду в упередженості і необ'єктивності, що не можна визнати допустимими доказами.

Особа притягнута до адміністративної відповідальності, жодних даних, які б викликали сумніви у належності даних матеріалів справи та об'єктивності органів поліції, при їх складанні, не надала.

Таким чином, підстав вважати, що в процесі встановлення обставин справи, зі сторони органів поліції, на особу, яка притягнута до адміністративної відповідальності, свідків, чинився тиск, проводилася фальсифікація матеріалів справи, в суду немає.

Об'єктивних даних, які б вказували на відсутність складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_3 в матеріалах справи не встановлено.

Адміністративне стягнення накладене на ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст.ст. 33-35 КУпАП.

Апеляційним судом не встановлено порушень вимог матеріального чи процесуального права, на що є посилання в апеляційній скарзі, які дають підстави змінити чи скасувати оскаржувану постанову.

Постанова міськрайонного суду є законною і обґрунтованою.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

п о с т а н о в и ла:

Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду від 03 квітня 2017 року щодо ОСОБА_3 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 - Герасимчук С.С. - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області Л.М. Кулеша