АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 33/796/1639/2011 Головуючий у першій інстанції - Тітов М.Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2017 року Суддя Апеляційного суду міста Києва Ковальська В.В., за участю ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 на постанову судді Оболонського районного суду від 06 червня 2017 року про визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Оболонського районного суду від 06 червня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Відповідно до постанови судді 30 березня 2017 року о 04:54 год. ОСОБА_2 по вул. Кондратюка, 3-а у м. Києві керував автомобілем «Форд», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння: поведінка, що не відповідає ситуації, запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у відділенні КМНКЛ «Соціотерапія» в установленому законом порядку відмовився у присутності лікаря та двох свідків. Своїми діями ОСОБА_4 порушив п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з прийнятим суддею рішенням захисник ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Оболонського районного суду від 06 червня 2017 року щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та закрити провадження у справі.

На підтвердження своїх апеляційних вимог захисник зазначає, що судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення не з'ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення ОСОБА_4, чи винний в його вчиненні, не взято до уваги відсутність доказів, що доводять вчинення останнім адміністративного правопорушення.

Апелянт вказує, що в матеріалах справи відсутні показання свідків, висновки лікаря та відеоматеріали, а тому об'єктивно встановити наявність чи відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення неможливо.

Захисник наголошує на тому, що розгляд справи в суді першої інстанції відбувся без участі ОСОБА_2 та суд безпідставно застосував покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом та штрафу.

Так, суд першої інстанції, всупереч вимогам ст. 228 КУпАП не взяв до уваги того, що ОСОБА_2 працює та його трудові обов'язки пов'язані з керуванням транспортним засобом, тому позбавлення права керування транспортним засобом позбавить основного заробітку самого ОСОБА_2, його дружини - ОСОБА_5 та матері - ОСОБА_6, 1952 рокународження.

До того ж ОСОБА_2 активно займається спортом та не вживає алкогольних напоїв.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Висновок, викладений у постанові судді Оболонського районного суду м. Києва від 06 червня 2017 року про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при обставинах, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами: данимим протоколу про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, даними протоколу про адміністративне затримання ОСОБА_2 від 30 03.2017 року, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, рапортом інспектора патрульної поліції ОСОБА_9

Наведеними доказами підтверджується, що ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Форд», д.н.з. НОМЕР_1, був зупинений працівниками поліції на перехресті вул. Кондратюка - вул. Майорова в м. Києві та після виявлення явних ознак алкогольного сп'яніння: неадекватної поведінки, запаху алкоголю з порожнини рота, зміни забарвлення обличчя, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у відділенні КМНКЛ «Соціотерапія».

При цьому, відсутність в матеріалах провадження відеозаписів з відеореєстратора та відеозаписів з нагрудних камер поліцейських не впливає на доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки наведені у постанові судді докази є достатніми для підтвердження обставин, викладених у цьому судовому рішенні.

Отже, доводи апеляційної скарги про відсутність доказів на підтвердження наведених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові судді обставин є безпідставними.

При обранні ОСОБА_2 виду та розміру адміністративного стягнення суддя районного суду врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та обрав адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами у розмірі, передбаченому ч. 1 ст.130 КУпАП, тобто дотримався вимог ст. 33 КУпАП.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд не врахував обставин, які пом'якшують відповідальність, а також на те, що позбавлення права керуванням транспортними засобами призведе до втрати джерела існування апелянта та його родини, не можуть бути взятими до уваги, оскільки санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено безальтернативне стягнення у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і саме таке стягнення призначено ОСОБА_2

Виходячи з наведеного, у судді апеляційного суду немає підстав для зміни постанови судді районного суду щодо ОСОБА_2 в частині накладення адміністративного стягнення.

Суддя апеляційного суду визнає слушними доводи апеляційної скарги про порушення прав ОСОБА_2 під час розгляду справи суддею районного суду, оскільки за відсутності даних про належне повідомлення особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, про час і місце розгляду справи судовий розгляд відбувся без участі цієї особи, що є порушенням вимог ч. 2 ст. 268 КУпАП.

Проте таке порушення не може бути підставою для висновку про відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення та скасування постанови судді районного суду із закриттям провадження у справі у зв'язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Суддя апеляційного суду відмічає, що після подачі апеляційної скарги захисника ОСОБА_2 не був позбавлений можливості з'явитись в судове засідання апеляційної інстанції та реалізувати права, передбачені ст. 268 КУпАП.

ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_3 брали участь в судових засіданнях апеляційної інстанції, давали пояснення по суті апеляційної скарги, звертались до судді із заявами і клопотаннями. При цьому, будучи належним чином повідомленими про час розгляду справи суддею апеляційного суду, ОСОБА_2 та захисник ОСОБА_3 не з'явились в судове засідання 06 листопада 2017 року. За відсутності клопотання апелянта та особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, про відкладення розгляду справи справа була закінчена розглядом без участі ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3

Отже, ОСОБА_2 скористався в судовому засіданні апеляційної інстанції правами на давання пояснень по суті апеляційної скарги та суті правопорушення, заявляти клопотання, подавати докази тощо, тобто можливістю відновити права, передбачені ст. 268 КУпАП, а тому доводи апеляційної скарги щодо порушення його прав у суді першої інстанції хоча і є слушними, проте не можуть бути підставою для скасування постанови судді районного суду та закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За відсутності підстав для зміни і скасування постанови судді Оболонського районного суду від 06 червня 2017 року щодо ОСОБА_2 апеляційна скарга захисника залишається без задоволення, а постанова судді - без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И Л А:

Постанову судді Оболонського районного суду від 06 червня 2017 року про визнання винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва В.В. Ковальська