АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/744/17 Головуючий І інстанції -
Справа № 645/1119/17 Шарко О.П.
Категорія: ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач - Бездітко В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області Бездітко В.М., за участю секретаря Михайлюка А.В., адвоката Зеленського С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4на постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 травня 2017 року про притягнення ОСОБА_4до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Працівниками поліції були складені протоколи про адміністративні правопорушення серії БР № 227374 від 06.03.2017 року, серії БР № 265924 від 22.02.2017 року, відносно ОСОБА_4за вчинення правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу БР № 227374, 22.02.2017 року, о 17:20 год. ОСОБА_4 керував автомобілем НОМЕР_1, в м. Харкові по пр. Московському в районі буд. 206/1, не обрав безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_5

В наслідок ДПТ автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями водій ОСОБА_4 порушив вимоги п. 13.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Згідно протоколу серії БР № 265924, 22.02.2017 року, о 17:20 год. ОСОБА_4 керував автомобілем НОМЕР_1, в м. Харкові по пр. Московському в районі буд. 206/1 став учасником ДТП, маючи ознаки алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку, водій ОСОБА_4 відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями водій ОСОБА_4 порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 травня 2017 року ОСОБА_4визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП, накладено остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік, стягнуто судовий збір у розмірі 320,00 грн.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу в обґрунтування якої зазначив наступне. Постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, не в повній мірі досліджені всі обставини справи, не надана їм належного оцінка. Районний суд розглянув справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, не надавши можливості скористатися правом на захист, надати особисті пояснення, заслухати свідка.

Зазначає, що 22.02.2017 року знаходився дома, вживав алкоголь, автомобілем «Mercedes-Benz Vito 109 CDI» керував його знайомий ОСОБА_6 який і став учасником ДТП. Вважає інший учасник ДТП - ОСОБА_5 навмисно вказав поліцейським, що за кермом автомобіля «Mercedes-Benz Vito 109 CDI» знаходився саме водій ОСОБА_4

Вважає дії поліцейських незаконними та покази учасника ДТП - ОСОБА_5 такими, що не відповідають обставинам подіям, які мали місце 22.02.2017 року. ДТП сталося саме з вини ОСОБА_5 тому він навмисно вказав, що за кермом знаходився він, оскільки ОСОБА_5 почув запах алкоголю.

Просить постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 травня 2017 року скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_4, адвоката Зеленського С.В., які апеляційну скаргу підтримали, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення районний суд дійшов до обґрунтованого висновку, що в діях водія ОСОБА_4 міститься склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції при цьому виходить із наступного.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Саме п. 2.10 «а» зобов'язує водія у різі причетності до ДТП негайно зупинитися і залишитися на місці пригоди. За залишення місця ДТП винні у ньому особи притягаються до адміністративної відповідальності. Апеляційний суд вважає, що саме з метою уникнення адміністративної відповідальності ОСОБА_7 залишив місце вчинення адміністративного правопорушення та повернувся згодом зі своїм тверезим приятелем ОСОБА_6

Згідно з пояснень учасника ДТП - ОСОБА_5 водій ОСОБА_4 покинув місце ДТП, а через 20 хв. повернувся з двома друзями одягнений в іншу куртку (а.с. 7).

У ОСОБА_5 були відсутні підстави надавати поліцейським неправдиві відомості, оскільки за надання неправдивих відомостей передбачена законом відповідальність, до часу ДТП - 22.02.2017 року - ОСОБА_4 він не знав, підстав його оговорювати не мав. Таким чином суд приходить до висновку, що водій ОСОБА_4 порушив вимоги п. 13.1 ПДР України, який передбачає, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу. За порушення п. 13.1 ПДР України настає відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об'єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Так, п. 2.5 ПДР України зобов'язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі -Інструкція), огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп'яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров'я (п.6 розділу І Інструкції).

У розумінні вимог п.7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров'я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Пунк 6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі - Інструкція 2) передбачає, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 районним судом повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі доказів наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Поліцейськими протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 265924 від 22.02.2017 року, складений саме за відмову водія ОСОБА_4 від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку.

Відмова водія ОСОБА_4 від проходження огляду, також підтверджується поясненнями гр. гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_8, які були свідками відмови водія ОСОБА_4 пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння (а.с.4-5); відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, відповідно до якого водій ОСОБА_4 поводиться зухвало, на законну вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння відмовлявся, факту вживання алкоголю не заперечував (а.с. 13).

Доводи апеляційної скарги. про те, що не доведено керування транспортними засобами в стані алкогольного сп'яніння водієм ОСОБА_4 спростовуються матеріалами справи.

Так, зі змісту розписки гр. ОСОБА_6 видно, що він приймає до керування автомобіль «Mercedes-Benz Vito 109 CDI» у гр. ОСОБА_4, який знаходиться у стані алкогольного сп'яніння. Ці пояснення ОСОБА_6 спростовують його ж пояснення про те, що автомобілем керував він, а також і пояснення ОСОБА_4 в цій частині.

Доводи ОСОБА_4, що судом першої інстанції в порушення вимог ст. 268 КУпАП розглянув справу за його відсутністю та його адвоката не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

З наявної в матеріалах справи заяви адвоката Зеленського С.В. про відкладення розгляду справи призначеного на 22.05.2017 року вбачається, що Зеленський С.В. не може з'явитися в призначене судове засідання у зв'язку з перебуванням у відпустці, однак жодних доказів своїх посилань в розумінні ст. 251 КУпАП суду не надав (а.с. 52). Перебування захисника Зеленського С.В. у відпустці не є підставою для відкладення розгляду справи.

Звертаючись з клопотанням про відкладення судового розгляду у зв'язку з перебуванням на лікарняному ОСОБА_7 доказів звернення за медичною допомогою районному суду не надав (а.с.55).

Суд першої інстанції обґрунтовано послався на норми ст.268 КУпАП, щодо необов'язкової присутності при розгляді справи, належним чином повідомленої особи яка притягається до адміністративної відповідальності.

Частина 2 ст. 268 КУпАП обов'язкової участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ст.124, 130 КУпАП не передбачає.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_7 зі сторони працівників поліції або свідків було необ'єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, рішення суду, тощо) ОСОБА_7 та його адвокатом не надано. В апеляційному суді ОСОБА_7 пояснив, що дії поліцейських не оскаржив.

Відповідно, у районного суду та суду апеляційної інстанції відсутні підстави для визнання необ'єктивними доказів, якими підтверджено вчинення ОСОБА_7 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 про винуватість в даній дорожньо-транспортній пригоді саме водія ОСОБА_5 суд апеляційної інстанції позбавлений можливості розглянути. Предметом перегляду в суді апеляційної інстанції за ст. 124 КУпАП є зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 227374 від 06.03.2017 року відносно ОСОБА_7 про порушення вимог п. 13.1 ПДР України. Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5 не складався. А відтак, у розумінні положень ст.ст. 254, 256, 257, 279, 294 КУпАП даний факт позбавляє суд апеляційної інстанції можливості надати оцінку діям водія ОСОБА_5 в межах провадження по даній справі.

Проте, це не перешкоджає учасникам дорожньо-транспортної пригоди доводити або спростовувати винуватість в дорожньо-транспортній пригоді в разі розгляду справи в порядку цивільного судочинства.

Суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_9 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та ч.1 ст. 130 КУпАП і враховуючи особу правопорушника, характер вчинених правопорушень та ступінь їх суспільної небезпеки, що дані правопорушення являються грубими порушеннями правил дорожнього руху та становлять реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожують їх життю, здоров'ю, тяжкість ймовірних наслідків призначив адміністративне стягнення з застуванням ст. 36 КУпаП. Підстав для скасування або зміни постанови Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 травня 2017 року не встановлено.

Керуючись ст.ст. 287, 288, 289, 294, 295 КУпАП , -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4залишити без задоволення.

Постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Харківської області В.М. Бездітко