АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2017 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1, що діє в інтересах ОСОБА_2, на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22.06.2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_2 10.04.2017 року близько 00.40 год. в с. Новоолександрівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області керував моторолером (без номерного знаку), в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується висновком алкотестера «Драгер № 6820», тест № 398, складеного 10 квітня 2017 року о 00 год. 52 хв., згідно якому ступінь алкогольного сп'яніння ОСОБА_2 склав 1,74 проміле, чим порушив вимоги п.2.9«а» Правил дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною, оскільки винесена з порушенням норм процесуального права та за відсутності у діях його підзахисного складу правопорушення.

Вказує, що ОСОБА_2 не заперечує факту вживання ним 10.04.2017р. спиртних напоїв, втім факт керування ним транспортним засобом заперечує, оскільки лише котив скутер до свого дому. В судовому засіданні свідок ОСОБА_3, який складав протокол щодо ОСОБА_2, пояснив, що особисто не зупиняв ОСОБА_2 і не бачив, щоб останній керував скутером, а після складання протоколу взяв з нього розписку, що той не збирається керувати скутером, чим порушив вимоги ст. 266 КУпАП щодо необхідності відсторонення водія, який знаходиться в стані алкогольного сп'яніння, від керування транспортним засобом, та дозволив йому котити скутер до свого місця проживання. На думку апелянта, вищезазначене свідчить, що у інспектора не було підстав для притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того вказує, що жодний зі свідків не вказує, що бачив, як ОСОБА_2 керує скутером.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Так, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, та підтверджуються доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздрукованими результатами тесту; письмовими поясненням понятих ОСОБА_4 та ОСОБА_5, у присутності яких було проведено огляд.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.

Вказані положення кореспондують з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього уповноваженою особою органів поліції.

Доводи апеляційної скарги захисника не можуть бути прийняті до уваги. Так, факт перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп'яніння підтверджений належними та достатніми доказами, і стороною захисту в апеляційній скарзі не оспорюється.

Що стосується посилання правопорушника та його захисника на те, що ОСОБА_2 на час його зупинки працівниками поліції скутером не керував, а лише котив його додому, то їх суд апеляційної інстанції оцінює критично, вважаючи способом захисту. Так, у своєму рапорті працівник поліції вказує, що підставою для зупинки ОСОБА_2 було те, що останній керував моторолером «Хонда» без шолома (а.с. 8). Крім того, сам правопорушник при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та внесенні до нього відомостей про те, що він керував моторолером «Хонда», цю обставину не заперечував та підписав даний протокол без зауважень.

Апеляційним судом не встановлено допущених під час складання протоколу порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735, у зв'язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги апелянта є неприйнятними.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1, що діє в інтересах ОСОБА_2, на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22.06.2017 року, - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22.06.2017 року щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області А.А. Мазниця