АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2017 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Гладій С.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 17 січня 2017 року щодо:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки Республіки Вірменія, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця Донецької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_2, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 17 січня 2017 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнано винуватими у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Провадження у справі при притягнення ОСОБА_3 і ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито не підставі ст. 38 КУпАП у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_4 5 січня 2016 року о 16 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем «Mercedes-Benz GL 350 СDI», державний номерний знак НОМЕР_1, по вулиці Здолбунівській, 3, в місті Києві, не вибрав безпечної швидкості руху, при виникненні перешкоди не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, не був уважним, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Mercedes-Benz G 300», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

Відповідно до цієї ж постанови, ОСОБА_3 5 січня 2016 року, керуючи автомобілем «Mercedes-Benz G 300», державний номерний знак НОМЕР_2, по вулиці Здолбунівській, 3, в місті Києві, при перестроюванні з другої смуги в першу «крайню» праву не переконалася, що не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем «Mercedes-Benz GL 350 СDI», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову суду в частині визнання її винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу цього адміністративного правопорушення, оскільки вважає постанову в зазначеній частині незаконною, необґрунтованою і такою, що прийнята без всебічного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи, які мали суттєве значення для прийняття законного рішення.

На підтвердження доводів апеляційної скарги, ОСОБА_3 зазначає, що при прийняті рішення судом не було враховано того, що на ділянці дороги довжиною 12,8 метри, безпосередньо перед поворотом в двір будинку, вона рухалася в першій смузі справа, а ОСОБА_4 знаходився після перехрестя у крайній смузі, яка згідно з п. 10.8 Правил дорожнього руху України є смугою розгону, при цьому не вибрав безпечну швидкість та не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого не встиг вчасно загальмувати та в'їхав у її вже нерухомий автомобіль.

Крім того, ОСОБА_3 звертає увагу, що схема дорожньо-транспортної пригоди була сфальсифікована працівниками поліції, оскільки в її копії, наданої страховою компанією для проведення автотехнічного дослідження, не міститься будь-яких розмірів, а тому вона була безпідставно прийнята до уваги судом першої інстанції. Натомість, на думку апелянта, суд проігнорував фотознімки, долучені до матеріалів справи з місця дорожньо-транспортної пригоди, які є неспростовним доказом невідповідності обставин зіткнення транспортних засобів відображених на схемі дорожньо-транспортної пригоди.

З огляду на викладене, та наявності інших об'єктивних доказів та неспростовних фактів, ОСОБА_3 вважає, що дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4

Інший учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 постанову суду першої інстанції не оскаржив.

Заслухавши ОСОБА_3 та її захисника ОСОБА_5 на підтримання доводів поданої апеляційної скарги, захисника ОСОБА_4 - ОСОБА_6, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін, опитавши працівників поліції ОСОБА_7 і ОСОБА_8, дослідивши матеріали справи за протоколами про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 280 КУпАП, в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно й об'єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 дотримані.

Так, відповідно до пояснень ОСОБА_3 на місці дорожньо-транспортної пригоди, 5 січня 2016 року вона рухалась в автомобілі «Mercedes-Benz G 300» по вулиці Здолбунівській в місті Києві в крайній правій смузі. Увімкнула сигнал правого повороту для того, щоб під'їхати до будинку. Під час виконання правого повороту, із-за поганих погодних умов, а саме ожеледиці на дорозі, машину стало заносити і вона зупинилася. В цей час в її машину (правий бік, передня частина) в'їхав автомобіль чорного кольору марки GL, номерний знак НОМЕР_3, (т. 1 а. с. 11).

Згідно з поясненнями ОСОБА_4 на місці зіткнення транспортних засобів, він рухався на автомобілі «Mercedes-Benz GL 350 CDI», державний номерний знак НОМЕР_1, по вулиці Здолбунівській в місті Києві з магазину «Новус» в напрямку Харківського шосе. Після перехрестя з вулицею Урлівською, він рухався в крайній правій смузі, йшов сніг, а тому рухався повільно. Після перехрестя, паралельно з ним у середній смузі рухався автомобіль «Mercedes-Benz G 300», номерний знак НОМЕР_2, який різко почав поворот і «підрізав» його. Він нажав на гальма, але йшов сніг і дорога була дуже слизька, машину понесло, не дивлячись на АВС, після чого відбулось зіткнення. Його автомобіль вдарив інший автомобіль в бік, внаслідок чого в його автомобілі було пошкоджено фару і бампер (т. 1 а. с. 12).

За пунктом п. 1.10 Правил дорожнього руху України, крайнє положення на проїзній частині - положення транспортного засобу на відстані від краю проїзної частини (середини проїзної частини або розділювальної смуги), яка не дає можливості рухатися попутному транспортному засобу (у тому числі двоколісному) ще ближче до краю проїзної частини (середини проїзної частини або роздільної смуги).

Тобто, п. 1.10 Правил дорожнього руху України передбачає, що крайнє положення унеможливлює рух інших транспортних засобів ще ближче до краю проїзної частини.

Між тим, як слідує із аналізу пояснень ОСОБА_3, між її автомобілем «Mercedes-Benz G 300» та краєм проїзної частини зміг рухатися автомобіль «Mercedes-Benz GL 350 CDI», що не узгоджується з вимогами Правил дорожнього руху України щодо поняття крайнього положення на проїзній частині, та обставинами дорожньо-транспортної пригоди, зафіксованими схемою дорожньо-транспортної пригоди, та фотознімках, долучених учасниками пригоди до матеріалів справи.

Зокрема, як вбачається із фотознімків, на яких зафіксовано місце розташування транспортних засобів після їх зіткнення, яким, за твердженням апелянта, суд першої інстанції не дав належної оцінки, напрямок руху автомобіля «Mercedes-Benz G 300» не узгоджується з поясненнями ОСОБА_3 щодо її руху у крайній правій смузі, оскільки вказаний автомобіль на фотознімках розташований в крайній лівій (зустрічній) смузі заїзду в двір будинку (т. 1 а. с. 41-45).

Крім цього, цими ж фотознімками спростовуються твердження ОСОБА_3 та її захисника про те, що при виконанні повороту автомобіль «Mercedes-Benz G 300» почало заносити, так як за наведених обставин, на проїзній частині, вкритою снігом, повинні були бути зафіксовані відповідні сліди бокового ковзання коліс. Між тим, на вказаних фотознімках вбачаються лише прямолінійні відбитки коліс, які крім іншого, достовірно вказують на напрямок руху автомобіля під керуванням ОСОБА_3 при здійсненні правого повороту, що узгоджується з поясненнями іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 про те, що такий маневр був здійснений водієм автомобіля «Mercedes-Benz G 300» з середньої смуги руху, або коли він знаходився на проїзній частині вулиці Здолбунівській лівіше від автомобіля «Mercedes-Benz GL 350 CDI».

Також не відповідають вказаним фотознімкам і пояснення ОСОБА_3 в тій частині, що автомобіль «Mercedes-Benz GL 350 CDI», рухаючись позаду неї, не вибрав безпечну швидкість та не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого не встиг вчасно загальмувати та в'їхав у її вже нерухомий автомобіль, оскільки як вбачається із досліджених в суді апеляційної інстанції фотознімків, зіткнення транспортних засобів сталось не на проїзній частині вулиці Здолбунівській, а в повороті в'їзду до будинку (т. 2 а. с. 42, 45).

При цьому, згідно фотознімків, в разі здійснення правого повороту автомобіля «Mercedes-Benz G 300», під керуванням ОСОБА_3, з крайнього положення проїзної частини та його послідуючої зупинки в проїзді до будинку, вказаний маневр будь-яких перешкод для подальшого руху автомобіля «Mercedes-Benz GL 350 CDI» в крайній правій смузі вулиці Здолбунівській не створював.

За наведених обставин, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що зіткнення автомобілів «Mercedes-Benz G 300» та «Mercedes-Benz GL 350 CDI» сталось, в тому числі, внаслідок недотримання водієм ОСОБА_3 п. 10.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, що знаходиться в причинному зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою.

Суд апеляційної інстанції критично відноситься до тверджень в судовому засіданні захисника ОСОБА_3 - ОСОБА_5, що фотознімки, на яких зафіксовані обставини дорожньо-транспортної пригоди, носять «постановочний» характер, оскільки будь-яких даних про те, що автомобілі після зіткнення змінювали положення, по справі не встановлено.

Не зазначали про їх необ'єктивність і самі учасники дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому, враховуючи, що складена схема дорожньо-транспортної пригоди містить ряд недоліків, суд апеляційної інстанції при перевірці доводів, викладених в апеляційній скарзі ОСОБА_3, виходить, в тому числі, із інформації, зафіксованій на вищенаведених фотознімках, а також на інших фотознімках, долучених до матеріалів справи, (т.1 а. с. 26-27, 33-35, 66, 68, 118-121).

Крім того, суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги та пояснення захисника ОСОБА_5 про те, що водій ОСОБА_4 після проїзду перехрестя вулиць Здолбунівської та Урлівської (на схемі вулиця Сортувальна) в місті Києві, рухався в смузі розгону, що нібито підтверджує рух водія ОСОБА_3 перед здійсненням маневру повороту направо з крайньої правої смуги, оскільки вказана смуга призначена для руху автомобілів з іншого напрямку, а саме при виїзді з вулиці Урлівської на вулицю Здолбунівську, при тому, що водій ОСОБА_9 рухався від магазину «Новус» по вулиці Здолбунівській прямо в напрямку Харківського шосе.

Також суд враховує і те, що з місця закінчення смуги розгону і до повороту до будинку, де сталось зіткнення транспортних засобів, відстань складає 12,8 метри, що ніяким чином не впливає на об'єктивність встановленого механізму зіткнення транспортних засобів (т. 1 а. с. 113).

Щодо недоліків протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_3, то, в цілому, він відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, складений уповноваженою на те службовою особою, в межах його компетенції, а його недоліки не спростовують об'єктивність висновків суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Це ж стосується і схеми дорожньо-транспортної пригоди, обставини складання якої підтверджені в судовому засіданні інспекторами поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_7

А тому твердження захисника ОСОБА_5 про фальсифікацію доказів у справі розцінюється судом апеляційної інстанції як намагання захисника у будь-який спосіб сприяти ОСОБА_3 уникнути відповідальності.

Дана належна оцінка судом першої інстанції і діям водія ОСОБА_4 щодо допущених ним порушень Правил дорожнього руху України, яка ніким по справі не оспорюється.

За наведених обставин, апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції відносно ОСОБА_3, під час апеляційного перегляду справи не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 17 січня 2017 року, якою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі закрито у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва С.В. Гладій

Справа № 33/796/631/2017

Категорія: ст. 124 КУпАП

Постанова винесена суддею: Щасною Т.В.

Суддя апеляційного суду: Гладій С.В.