АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/2228/17 Номер провадження 33/786/536/17Головуючий у 1-й інстанції Андрієнко Г.В. Доповідач ап. інст. Захожай О. І.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Захожай О.І.

при секретарі: Григоровій М.В.

за участі:

особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Октябрського районного суду м.Полтави від 12 квітня 2017 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українець, громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 320 грн. в дохід держави.

Згідно постанови суду ОСОБА_2 визнаний винуватим в тому, що 11.03.2017 року, близько 22.50 год., по вул.Сковороди, 2-б, в м.Полтава керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку, проводився в наркологічному диспансері. Своїми умисними діями ОСОБА_2 порушив п.2.9(а) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На вказану постанову ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про визнання поважними причини пропуску строку на оскарження та поновлення пропущеного строку, з огляду на те, що під час розгляду справи присутній не був, а тому не мав змоги, в передбачені законом строки, оскаржити вказану постанову. В протоколі про адміністративне правопорушення працівником поліції було підроблено підпис правопорушника в графі „Особа, ознайомлена з місцем і часом розгляду справи".

Окрім того, просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому, вказує, що притягнення його до відповідальності за скоєння вказаного адміністративного правопорушення є неправомірним, оскільки при винесенні постанови суддя взяв до уваги докази, які не є достатніми для визнання вини у скоєному.

Протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог ст.256 КУпАП, зокрема містяться виправлення та дописування, що жодним чином не відносяться до правопорушення.

Водночас, від моменту виявлення адміністративного правопорушення і до проведення огляду в медичному закладі минуло більше двох годин.

Працівниками поліції не проведено жодних дій щодо встановлення особи правопорушника, зокрема, у висновку щодо результатів медичного огляду зазначено лише загальні риси особи.

Разом з тим, вказана справа про адміністративне правопорушення не підсудна Октябрському районному суду в м.Полтаві, оскільки ОСОБА_2 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, а тому протокол про адміністративне правопорушення мав бути направлений для розгляду до Лохвицького районного суду Полтавської області.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу з підстав в ній наведених, пояснення свідка ОСОБА_3, приходжу до висновку про задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду та відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Згідно положення ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 про місце, дату та час розгляду справи належним чином повідомлений не був, справу про адміністративне правопорушення розглянуто суддею за відсутності правопорушника, а тому строк на апеляційне оскарження постанови пропущено з поважних причин.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 11.03.2017 року та матеріалами доданими до нього.

Висновок судді ґрунтується на об'єктивних даних, що маються у справі та були досліджені в судовому засіданні.

Положення ч.1 ст.130 КУпАП вказують на притягнення особи до адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані алкогольного сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.9(а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 дійсно керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується матеріалами справи.

Після зупинення транспортного засобу, поліцейським роти №1 батальйону УПП в м.Полтаві ДПП Котенком М.Л. запропоновано ОСОБА_2 проведення огляду на стан сп'яніння за допомогою спеціального технічного засобу на що останній погодився, але не зміг його пройти. Після цього виявив бажання пройти огляд в медичній установі та згодом був доставлений працівниками поліції до наркологічного диспансеру.

Згідно висновку №119 від 11.03.2017 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного сп'яніння.

Із наявного в матеріалах справи відеозапису, відзнятого за допомогою нагрудної камери поліцейського, зафіксовано факт проходження водієм ОСОБА_2 огляду на стан сп'яніння за допомогою спеціального технічного засобу, який, з огляду на поведінку, перебував з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Однак, вказаний огляд пройти не зміг, тому, задля спростування факту перебування в стані алкогольного сп'яніння, запропонував пройти огляд в наркологічному диспансері.

Підстави, які б давали можливість суду вважати, що вказані докази є сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки вони узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи.

Водночас, факти притягнення працівників поліції роти №1 батальйону УПП у м.Полтаві ДПП до відповідальності в матеріалах справи відсутні.

В межах справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, питання порушення посадовими особами органів Національної поліції України вимог Законів України, судом апеляційної інстанції не вирішуються.

Тому, посилання апелянта про допущення працівниками поліції службового підроблення, зокрема дописування та виправлення протоколу про адміністративне правопорушення та, як наслідок, неправомірне притягнення до адміністративної відповідальності, є безпідставним.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Положення ст.17 КАС вказують, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Тобто, питання порушення посадовими особами органів Національної поліції України вимог Законів України повинні вирішуватись в межах адміністративного судочинства, шляхом звернення до відповідного суду в порядку КАС України.

Окрім того, не заслуговує на увагу вказівка ОСОБА_2 стосовно непроведення працівниками поліції жодних дій щодо встановлення особи правопорушника.

Так, відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду, крім основних зовнішніх ознак правопорушника також вказано прізвище ім'я та по батькові (ОСОБА_2) та дату народження останнього (ІНФОРМАЦІЯ_1). Зазначені дані містяться і в протоколі про адміністративне правопорушення, де також міститься адреса місця проживання (АДРЕСА_1).

Разом з тим, апелянт ставить під сумнів підсудність справи про адміністративне правопорушення Октябрському районному суду м.Полтави.

Однак, відповідно до ч.1 ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Як вбачається з матеріалів справи, адміністративне правопорушення вчинено за адресою: м.Полтава, вул.Сковороди, 2б, тобто в межах територіальної юрисдикції Октябрського районного суду м.Полтави.

Водночас, протокол про адміністративне правопорушення складено вірно із дотриманням положень ст.256 КпАП України, докази в матеріалах справи є послідовними та несуперечливими, повністю дослідженими судом в судовому засіданні.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, належним чином обґрунтований сукупністю наявних в матеріалах справи доказів, об'єктивність яких сумнівів не викликає.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування чи зміни постанови суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_2 строк на оскарження постанови Октябрського районного суду м.Полтави від 12 квітня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Октябрського районного суду м.Полтави від 12 квітня 2017 року відносно ОСОБА_2 - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ О.І. Захожай