Справа № 359/6353/17 Головуючий у І інстанції Вознюк С. М.
Провадження № 33/780/1104/17 Доповідач у 2 інстанції Гриненко
Категорія 147 23.11.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 листопада 2017 року суддя Апеляційного суду Київської області Гриненко О.І., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Лукашенка С.П., подану в інтересах ОСОБА_2, на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 серпня 2017 року, винесену відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 серпня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

12 жовтня 2017 року постановою Апеляційного суду Київської області за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 постанова Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 серпня 2017 року залишена без змін.

02 листопада 2017 року адвокат Лукашенко С.П. подав апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_2 на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 серпня 2017 року, в якій ставить питання про скасування вказаної постанови.

Відповідно до ч.2 ст.287 КУпАП, постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно із ч.2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як видно з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, оскаржувана постанова винесена 22 серпня 2017 року, а апеляційну скаргу адвокат Лукашенко С.П. подав 02 листопада 2017 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження, при цьому питання про поновлення строку на апеляційне оскарження адвокат не порушує.

Крім того, постанова Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 серпня 2017 року вже була предметом розгляду за апеляційною скаргою особи, що притягається до адміністративної відповідальності, інтереси якої в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції захищав адвокат Лукашенко С.П.

Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

На розширення цього положення Основного Закону в ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику ЄСПЛ як джерело права.

Пунктом 1 ст.6 Конвенції гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Порушення пункту 1 ст.6 Конвенції констатував ЄСПЛ у справі «Устименко проти України» (заява №32053/13). Зокрема, у п.46 цього рішення ЄСПЛ вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-Х).

За таких обставин вважаю, що апеляційна скарга адвоката Лукашенка С.П., подана в інтересах ОСОБА_2, на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 серпня 2017 року, підлягає поверненню особі, яка її подала.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу, подану адвокатом Лукашенком С.П. в інтересах ОСОБА_2 на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 серпня 2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - повернути особі, яка її подала.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Гриненко