Справа № 490/7512/17 15.11.2017 15.11.2017 15.11.2017
Номер провадження: 33/784/455/17
П О С Т А Н О В А

І М Е НЕ М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2017 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Куценко О.В.

за участю секретаря Алексишинця М.П.

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 жовтня 2017 року, стосовно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

- якою, його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 320 грн.

встановив:

Згідно постанови суду та протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 22.08.2017 року о 09:15 год. керував т.з. Honda Gionno, д.н.з. б/н в м. Миколаєві по вул. 2 Екіпажна, біля будинку 3, з ознаками наркотичного сп'яніння (зіниці очей мляво реагують на зміну світла, бліде обличчя, тремтіння пальців рук). В порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України від проходження огляду для визначення стану наркотичного сп'яніння у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 жовтня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду зі скаргою в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження по справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Вважає постанову суду необґрунтованою і такою що підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Вказує, що він відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у медичному закладі в зв'язку з відсутністю підстав у інспектора патрульної поліції направляти його до медичного закладу, оскільки він не перебував в стані наркотичного сп'яніння, вів себе адекватно, його поведінка відповідала обстановці, порушення координації рухів та мови були відсутні, колір обличча не був неприродно блідий, виражене тремтіння рук було відсутнє, що підтверджується відеозаписом нагрудної відеокамери дослідженим у судовому засіданні.

Звертає увагу, що під час судового засідання ним було заявлене клопотання про виклик до суду свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, проте всупереч п. 24 Постанови пленуму ВСУ суд відмовився викликати свідків, посилаючись на те, що їх пояснення не викликають сумнівів

Вважає, що відмова суду є необґрунтованою, що призвело до неповного і не об'єктивного з'ясування обставин по справі.

На думку апелянта під час винесення постанови судом не дотримано вимог ст. ст. 245, 252 КУпАП, відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи.

Окрім того, вважає, що судом порушено основні засади судочинства, а саме законність, так як не взято до уваги, що ознаки наркотичного сп'яніння зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають п.п. 3,4 Інструкції, відмовлено у виклику свідків та було упереджене ставлення до пояснень особи, що притягається до відповідальності.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення та постанови суду ОСОБА_1 22.08.2017 року о 09:15 год. керував т.з. Honda Gionno, д.н.з. б/н в м. Миколаєві по вул. 2 Екіпажна, біля будинку 3, з ознаками наркотичного сп'яніння (зіниці очей мляво реагують на зміну світла, бліде обличчя, тремтіння пальців рук). В порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України від проходження огляду для визначення стану наркотичного сп'яніння у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків.

В судовому засіданні суду першої інстанції та апеляційного суду ОСОБА_1 провину не визнав, суду показав, що в стані наркотичного сп'яніння в той день не перебував, а відмовився від проходження огляду оскільки запізнювався на роботу. Факт відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у медичному закладі не заперечував.

Приймаючи рішення про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції послався на письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Згідно з положеннями п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак наркотичного сп'яніння визначений в ст. 266 КУпАП та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

У відповідності до вимог зазначеної Інструкції, огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Розділом І вищезазначеної інструкції в п.3,4 визначено, що ознаками наркотичного сп'яніння є порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, звужені чи дуже розширенні зіниці, які не реагують на світло, сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови, почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Однак, із пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння, оскільки не вживає наркотичні засоби, під час зупинки його інспектором поліції він не перебував в стані наркотичного сп'яніння, будь яких ознак наркотичного сп'яніння у нього не було.

Допитаний в судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_3 показав, що 22.08.2017 року близько 09-30 год. він був запрошений в якості свідка при складанні інспектором поліції протоколу стосовно ОСОБА_1 про відмову останнього від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння. ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду, пояснивши це тим, що він не перебуває в стані наркотичного сп'яніння. Будь яких ознак наркотичного сп'яніння він у ОСОБА_1 не помітив, не вказував на них і поліцейський який складав протокол про адміністративне правопорушення.

Зазначені обставини також підтверджуються даними відеозапису з нагрудного реєстратора патрульного, переглянутого в судовому засіданні апеляційного суду.

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що під час зупинки інспектором поліції , 22.08.2017 року о 09:15 год. ОСОБА_1, який керував т.з. Honda Gionno, д.н.з. б/н в м. Миколаєві по вул. 2 екіпажна, біля будинку 3 у водія ОСОБА_1 були відсутні ознаки наркотичного сп'яніння, а тому у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України не було підстав вимагати від ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я, а тим більш складати протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 вказаних вимог закону не дотримався, допустив формальне ставлення до вирішення справи, не допитав свідків з приводу обставин вчинення адміністративного правопорушення та обставин за яких складався протокол, з'ясував обставини неповно та невсебічно, не проаналізував досліджені докази та не надав їм належної юридичної оцінки, що загалом призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення.

Так, суд, обґрунтовуючи висновок про наявність доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, послався виключно на дані, відображені в протоколі про адміністративне правопорушення та письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, долучені до матеріалів справи. Проте, суд першої інстанції даних свідків в судове засідання не викликав та не допитав, чим були порушені вимоги закону про безпосередність дослідження судом доказів по справі.

Таким чином, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та розгляду справи судом першої інстанції були допущені істотні порушення вимог закону, що призвело до постановлення необґрунтованого та незаконного рішення, а тому постанова суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд також зауважує про вкрай поверховий підхід суду першої інстанції до розгляду справи, про що свідчить прийняття судом першої інстанції рішення про позбавлення ОСОБА_1 права керувати всіма видами транспортних засобів, тоді як ОСОБА_1 посвідчення водія на право керувати транспортними засобами не отримував про що свідчить довідка Управління патрульної поліції у м. Миколаєві.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

постановив:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 жовтня 2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік - скасувати, провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Миколаївської області Куценко О.В.