Справа № 359/8908/17
Номер провадження 3/359/3695/2017
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2017 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Журавський В.В., розглянувши за участю представника митниці Фомичова Д.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, за участю представника правопорушника за довіреністю ОСОБА_3, адміністративний матеріал, який надійшов від Київської митниці ДФС, про порушення митних правил, передбачених ст. 471 МК України, відносно громадянина Республіки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: Республіка Азербайджан, м. Баку, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, тимчасово не працюючого, паспорт громадянина Республіки Азербайджан НОМЕР_1, виданий 15.07.2015 р., орган що видав Ministry of internal affairs, -

в с т а н о в и в :

06.10.2017 року о 09 годині 50 хвилин під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Відліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» громадянин Республіки ОСОБА_2, який відлітав з України до Тбілісі, Грузія рейсом PS515, літаком а/к «МАУ», своїми діями обрав канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо вивезення за межі митної територію України та засвідчив про факти, що мають юридичне значення.

Після перетину пасажиром «білої лінії», яка позначає закінчення зони спрощеного митного контролю «зелений коридор», на підставі п. 4 ст. 336 та ст. 342 Митного Кодексу України пасажиру було задано питання щодо наявності в нього готівкових коштів, на що він відповів, що має при собі 15 675 євро. Після цього пасажира було запрошено до службового приміщення митниці залу «Відліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль», де ним була видана готівка в розмірі 15 675 євро, яка знаходилась у відділеннях гаманця, що містився в кишені брюк, одягнених на пасажирі.

Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування. Зі слів пасажира готівка належить йому особисто.

Пасажир обрав проходження митного контролю «зеленим коридором», де передбачено наявність у громадян готівки у сумі, що не перевищує 10 000 євро (чи еквівалент цієї суми в іншій валюті).

З виявленої суми громадянину Республіки ОСОБА_2 було пропущено 10 000 євро. За протоколом про порушення митних правил вилучено 5 675 євро.

На момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації та документів на право переміщення готівки понад 10 000 євро (в'їзної митної декларації) пасажир не надав, до моменту перетину ним «білої лінії» до інспекторів митниці з приводу декларування готівки не звертався.

Таким чином, своїми діями громадянин Республіки ОСОБА_2 під час проходження митного контролю в залі «Відліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» порушив встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.

Зазначені дії, що полягають у переміщенні через митний кордон України громадянином Республіки ОСОБА_2, який формою проходження митного контролю обрав проходження через «зелений коридор», готівкових коштів в обсязі, що підлягає обов'язковому письмовому декларуванню у повному обсязі з поданням відповідних документів (в'їзної митної декларації) для нерезидентів України, відповідно до Інструкції про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України, затвердженою Постановою Правління НБУ № 148 від 27.05.2008 р., мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України.

У зв'язку з чим працівниками митниці 06.10.2017 р. складений протокол про порушення митних правил №0454/12500/17, на місці виявлення правопорушення в зоні митного контролю залу «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль».

На підставі ст. 511 МК України за протоколом №0454/12500/17 вилучено:

Євро за курсом НБУ станом на 06.10.2017 р. за 100 євро - 3146-8189 гривень, кількістю 5675 загальна вартість 178581 грн. 97 коп.

Підстав для перенесення розгляду справи, направлення матеріалів для додаткової перевірки судом не встановлено.

ОСОБА_2, в судове засідання з'явився та надав наступні пояснення: 06.10.2017 р. був втомлений довгим перельотом оскільки летів з Латвії через Україну до Тбілісі. Умислу на порушення митних правил не було, вчинив порушення з необережності, оскільки грошові кошти, які він перевозив в розмірі, що перевищує дозволену норму ним не приховувалися та були пред'явлені інспектору одразу.

Пояснив, що працював в Германії будівельником-робітником згідно трудового договору між ним та компанією «TRUST Construction Services GmbH», з 02.01.2017 р. Не судимий, до кримінальної чи адміністративної відповідальності раніше не притягувався. Підтвердження законності джерел походження цих коштів, є заробітна плата, яку він отримав на посаді роботи пов'язаної з монтажем гіпсокартону в місті Гамбург. На підтвердження своїх слів долучив до матеріалів справи трудовий договір за місцем роботи (а.с.40-51), та свідоцтво про розірвання шлюбу, свідоцтва про народження дітей (а.с.32-39). Просив суд повернути вилучену валюту оскільки вона є єдиним джерелом доходу. А також кошти для утримання неповнолітніх дітей.

Представник за довіреністю ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив наступне: у діях ОСОБА_2 умислу на порушення митних правил не було та вчинив дане порушення з необережності, оскільки грошові кошти, які він перевозив в розмірі, що перевищує дозволену норму ним не приховувалися та були пред'явлені інспектору одразу. Вивезення ОСОБА_2 грошей в розмирі 15675 євро є його заробітна плата, яку він отримав працюючи робітником з монтажем у компанії«TRUST Construction Services GmbH», яка знаходиться у місті Гамбург. Не зважаючи на те, що ОСОБА_2 розлучений, від попереднього шлюбу має неповнолітніх дітей, які перебувають на його утриманні оскільки він допомагає їй матеріально. Вилучені кошти працівниками митниці у ОСОБА_2, що становить 5675 євро мають легальне походження, тому просив суд повернути тимчасово вилучену валюту у ОСОБА_2 з застосуванням до правопорушника штрафу.

Представник митниці протокол підтримав, зазначив, що громадянин Республіки Азейбаржан ОСОБА_2, скоїв порушення митних правил, яке передбачене ст. 471 МК України, у зв'язку з чим просив застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у виді штрафу з конфіскацією вилученої валюти.

Суд заслухавши думку представника митниці, представника за довіреністю та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові матеріали приходить до висновку про доведеність вини громадянина Республіки Азейбаржан ОСОБА_2 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, зважаючи на наступне.

Згідно протоколу про порушення митних правил від 06.10.2017 р. він обрав вид митного оформлення зону спрощеного митного оформлення "зелений коридор", а тому відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо вивезення за межі митної територію України та засвідчив про факти, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 4 розділу 2 Інструкції про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України, затвердженої постановою Правління НБУ від 27.05.2008 року № 148, Фізична особа - нерезидент має право вивозити за межі України готівку в сумі, що перевищує в еквіваленті 10 000 євро, якщо сума готівки, що вивозиться, не перевищує суми готівки, письмово задекларованої цією особою митному органу при ввезенні в Україну. Вивезення готівки у такому випадку здійснюється за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі.

Диспозицією ст. 471 МК України встановлено, що правопорушенням є порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Відповідальність за порушення митних правил настає для громадянина, який обрав проходження митного контролю "зеленим" коридором, - з моменту перетину останнім "білої лінії", що позначає закінчення "зеленого" коридору. Як вбачається з протоколу про порушення митних правил громадянин Республіки Азейбаржан ОСОБА_2 перетнув "білу лінію", що позначає закінчення зони спрощеного митного оформлення "зелений коридор", таким чином перемістив через митний кордон України валюту, яка обмежена законодавством України, а саме в розмірі що перевищує 10 000 євро.

Таким чином, вина правопорушника доведена і підтверджується письмовими доказами: даними протоколу про порушення митних правил від 06.10.2017 р. (а.с.2-5); протоколом опитування в справі про порушення митних правил громадянина Республіки Азейбаржан ОСОБА_2 (а.с.6-9); даними доповідної записки щодо складання протоколу про ПМП №0454/12500/17 (а.с.10-12); описом предметів (а.с.13-15); розрахунком еквіваленту 10000 євро, щодо доларів США станом на 06.10.17 р. (а.с.16); копією паспорту громадянина Республіки Азейбаржан ОСОБА_2 (а.с.17); копією квитка (а.с.18); актом прийому-передачі матеріалів справи про порушення митних правил (а.с.19); запитом на отримання довідки начальника відділу провадження у справах про ПМП ОСОБА_9 (а.с.20); довідкою про витрати митного органу в справі (а.с.21); розрахунком сум витрат, понесених Київської митницею ДФС на транспортування предметів правопорушення в справі про порушення митних правил від 09.10.2017 р. (а.с.22); подорожнім листом для обліку роботи службового автомобіля (а.с.23-24).

У відповідності з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ст. 9 Конституції України, а також ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори» від 29 червня 2004 року, міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, є часткою національного законодавства України. Також передбачається, що якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України. Тобто в такому випадку міжнародно-правові норми мають пріоритетне значення.

По справі встановлено, що громадянин Республіки Азейбаржан ОСОБА_2 06.10.2017 р. під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Відліт» терміналу «D», ДП МА «Бориспіль», обрав канал позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор». Після перетину «білої лінії» гр. Республіки Азейбаржан ОСОБА_2 було видано особисто співробітникам митних органів готівку в розмірі 15675 євро. Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування.

Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 № 3477-IV, регулює відносини, що виникають у зв'язку з обов'язком держави виконувати рішення Європейського суду з прав людини у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до Європейського суду з прав людини проти України.

Стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає: "Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів".

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях наголошує, що держава при конфіскації майна зобов'язана додержуватися, зокрема третього критерію - правомірності позбавлення майна (балансу інтересів), визначеного ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 9 червня 2005 року у справі «Бакланов проти Російської Федерації»; від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України»; від 06 листопада 2008 року у справі «Ізмайлов проти Російської Федерації»; від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції»). Зазначений критерій передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між поставленою метою та засобами, які використовуються для її досягнення. ЄСПЛ вважає, що будь-яке втручання у право власності обов'язково повинне відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар».

Згідно до практики ЄСПЛ, на підставі висновків у його рішеннях, для встановлення відповідності певного заходу принципу правомірності позбавлення володіння слід проаналізувати три критерії: 1) чи є такий захід правомірним (передбачається національним законодавством); 2) чи має позбавлення власності суспільний (громадський) інтерес; 3) чи є такий захід пропорційним поставленій меті (забезпечує справедливу рівновагу між інтересами суспільства та необхідністю додержання фундаментальних прав окремої людини). Якщо хоча б одного із зазначених критеріїв не буде дотримано, то ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Протоколу до Конвенції.

В зв'язку з відсутністю на день розгляду справи у суді у громадянина Республіки Азейбаржан ОСОБА_2 офіційного працевлаштування, будучи без постійного джерела доходу, а також факт необхідності утримання неповнолітніх дітей, суд вважає, що на громадянина Республіки Азейбаржан ОСОБА_2, буде покладений надмірний тягар та не буде дотримано принципу справедливого балансу, в разі конфіскації вилучених грошових коштів.

Відповідно до трудового договору між громадянином Республіки Азейбаржан ОСОБА_2 та компанією «TRUST Construction Services GmbH» від 02.01.2017 р., сума у розмірі 15675 євро, підтверджує законність джерела походження вилученої валюти, що є заробітною платою правопорушника.

Відповідно до статті 8 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, прийнятого 16 грудня 1966 року Генеральною Асамблеєю ООН (Міжнародний пакт ратифіковано Указом Президії Верховної Ради Української PCP N 2148-VIII від 19.10.73 ) держави, які беруть участь у цьому Пакті, визнають право кожної людини на соціальне забезпечення, включаючи соціальне страхування. Пунктом 3 статті 8 названого пакту визначено, ніщо в цій статті не дає права державам, які беруть участь у Конвенції Міжнародної організації праці 1948 року щодо свободи асоціацій і захисту права на організацію, приймати законодавчі акти на шкоду гарантіям, передбаченим у зазначеній Конвенції, або застосовувати закон так, щоб завдавалося шкоди цим гарантіям.

Оскільки, на сьогоднішній день єдиним джерелом доходу громадянина Республіки Азейбаржан ОСОБА_2 є отримані кошти як оплата його праці, мають для нього суттєве значення, адже вилучені кошти призначенні не тільки для особистих потреб але і для утримання неповнолітніх дітей, що може поставити під загрозу їх гідне людське існування.

На підставі ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, що пом'якшують є відповідальність обставин та визнання своєї вини, щире розкаяння. Він вчинив дане правопорушення вперше та з необережності, раніше до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічних правопорушень не притягувався ст.1 КУпАП.

Обтяжуючих обставини судом не встановлено.

Провадження у справах про порушення митних правил, згідно ст. 487 Митного кодексу України, здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статтею 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Однак, враховуючи характер скоєного правопорушення (вчинено з необережності), наявність пом'якшуючих відповідальність обставин (щире розкаяння винного), а також те, що своїми діями громадянин Республіки Азейбаржан ОСОБА_2 не завдав будь - якої значної шкоди державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, або ж установленому порядку управління, тому можна прийти до висновку, що дане правопорушення не становить великої суспільної шкоди, не завдало збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам, тому суд приходить до висновку, що на громадянина Республіки Азейбаржан ОСОБА_2 має бути накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1700 гривень).

Саме застосування штрафу буде достатнім для виправлення та належної поведінки особи в подальшому, а також співмірним скоєному ним правопорушенню. За таких умов, підстав для застосування конфіскації вилученої валюти немає, адже застосування такого покарання тягне за собою порушення ст. 1 Протоколу № 1 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до ст. 519 МК України витрати у справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення. Витрати на зберігання майна.

Таким чином, з правопорушника громадянина Республіки Азейбаржан ОСОБА_2, на користь Київської митниці ДФС слід стягнути витрати, понесені Київською митницею ДФС на транспортування предметів правопорушення в справі про порушення митних правил № 0454/12500/17 до місця зберігання у розмірі 11 грн. 52 коп.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" слід стягнути з правопорушника, на якого накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі 320,00 грн.

Керуючись ст.ст. 366, 462, 471, 520 МК України, ст.ст. 23, 33, 40-1 КУпАП України,

п о с т а н о в и в :

Визнати винним громадянина Республіки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: Республіка Азербайджан, м. Баку, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, паспорт громадянина Республіки Азербайджан НОМЕР_1, виданий 15.07.2015 р., орган що видав Ministry of internal affairsу вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одну тисячу сімсот) грн. 00 коп. на користь держави (Отримувач: Державний бюджет України, Код , Код банку: 821018, Банк отримувача: ГУ ДКСУ у Київській обл., р/р № 5004, Код КДБ: 21081100, Код виду надходжень бюджету: 050).

Вилучену валюту згідно протоколу про порушення митних правил № 0454/12500/17, а саме 5 675 (п'ять тисяч шістсот сімдесят п'ять) євро повернути громадянину Республіки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з громадянина Республіки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: Республіка Азербайджан, м. Баку, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, паспорт громадянина Республіки Азербайджан НОМЕР_1, виданий 15.07.2015 р., орган що видав Ministry of internal affairs, на користь Київської митниці Міндоходів понесені витирати на транспортування до місця зберігання, предметів правопорушення в справі про порушення митних правил у розмірі 11 (одинадцять) грн. 52 коп. (Отримувач: Київська митниця ДФС, Код , код банку:820172, банк отримувача: ГУ ДКСУ у Київській області, рахунок: 9083).

Стягнути з громадянина Республіки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: Республіка Азербайджан, м. Баку, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, паспорт громадянина Республіки Азербайджан НОМЕР_1, виданий 15.07.2015 р., орган що видав Ministry of internal affairs, в дохід держави (Отримувач коштів: Бориспільське управління Державної казначейської служби України Київської області, код отримувача (код ЄДРПОУ): 38007070, Банк отримувача: ГУ ДКСУ у Київській області, код отримувача (МФО): 821018, рахунок отримувача: 0004, код класифікації доходів бюджету: 22030001, призначення платежу: судовий збір, Бориспільського міськрайонного суду) судові витрати в розмірі 320 (триста двадцять)грн. 00 коп.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред;явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________

Суддя: В.В. Журавський