АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/2267/17Головуючий у 1-й інстанції Стельмащук П.Я.
Провадження № 33/789/177/17 Доповідач - Стадник О.Б.
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2017 р. м. Тернопіль

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Стадник О.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду від 11 квітня 2017 року,-

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 11 квітня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді 10 200 грн штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 320 грн. судового збору.

Згідно з постановою суду, 11 лютого 2017 року о 04 год. 05 хв. у м.Тернополі на перехресті вулиць Тарнавського-Пушкіна ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп'яніння на місці за допомогою технічного приладу газоаналізатору Драгер 6820 чи огляду у встановленому законом порядку в медичному закладі для визначення стану алкогольного спяніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову Тернопільського міськрайонного суду скасувати і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Мотивує тим, що в матеріалах справи відсутні відомості про його повідомлення про час та місце її розгляду, що є порушенням його права на захист. Крім того, суд поверхово дослідив матеріали справи та не з'ясував інші обставини справи, що мають значення для правильного її вирішення. Також судом порушено вимоги ст. 33 КУпАП України, при обранні виду адміністративного стягнення не враховано його особу, майновий стан та пом'якшувачі обставини.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_1, приходжу до висновку, що вони задоволенню не підлягають з таких підстав.

Тернопільським міськрайонним судом розгляд справи відбувся 11 квітня 2017 року у відсутності ОСОБА_1, копію постанови суду він отримав 15 травня 2017 року, а апеляційну скаргу подав 18 травня 2017 року, а тому строк на її оскарження, передбачений ст. 289 КУпАП, ним не порушено і необхідності поновлення немає.

Винуватість та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами і у апеляційній скарзі не оспорюється.

Мотивуючи прийняте рішення, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення від 11 лютого 2017 року серії БР № 250981, згідно з яким інспектором роти №4 батальйону УПП у м. Тернопіль ДПП, зафіксовано факт керування ОСОБА_1 11 лютого 2017 року о 04 год. 05 хв. в м. Тернополі на перехресті вулиць Тарнавського-Пушкіна автомобілем марки БМВ 530 державний номерний знак. ВО 0433 ВВ з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, нестійка хода та факт його відмови від проходження огляду на стан сп'яніння на місці за допомогою технічного приладу газоаналізатору Драгер 6820 та в медичному закладі.

Протокол про адміністративне правопорушення складений відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП і є належним доказом по справі.

Факт відмови ОСОБА_1 від огляду на стан спяніння підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які підтвердили, що 11 лютого 2017 року о 05 год. 20 хв. були свідками того, як водій ОСОБА_1 відмовився пройти тест на визначення ступеня алкогольного спяніння за допомогою приладу Драгер 6820 та в медичному закладі в звязку з виявленням у нього, зі слів поліцейських, ознак алкогольного спяніння.

Відповідно до пункту 2.9.а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, а згідно з п. 2.5. вказаних Правил водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан спяніння, його дії та ознаки спяніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження апелянта ОСОБА_1 про те, що він не був повідомлений про час та місце розгляду справи у звязку з чим порушено його право на захист, не відповідає дійсності.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 11 лютого 2017 року серії БР № 250981 та долученого до матеріалів справи відеозапису з нагрудних камер поліцейський ОСОБА_1 повідомлено про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення стосовно нього відбудеться 24 лютого 2017 року о 11 год. у приміщенні Тернопільського міськрайонного суду. Проте, жодних заяв та клопотань про відкладення розгляду справи та пояснення причини неявки в судове засідання 24 лютого 2017 року він не подав, отже не зявився в судове засідання без поважних причин.

Крім того, на адресу ОСОБА_1 рекомендованим повідомленнями неодноразово були надіслані судові повістки про виклик в судове засідання на 14 березня, 11 квітня 2017 року проте, вони повернулися на адресу суду за закінченням терміну зберігання. Повістку про виклик до суду на 28 березня 2017 року ОСОБА_1 отримав особисто, що стверджується його підписом на рекомендованому повідомленні про особисте вручення (а.с. 13), проте в судове засідання не зявився і про причини неявки не повідомив.

Суд вірно прийшов до висновку про те, що будучи повідомлений про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 умисно, зловживаючи своїми правами, не зявлявся в судові засідання. Права ОСОБА_1 на справедливий розгляд справи не були порушені у зв'язку з тим, що будучи належно повідомлений про час та місце її розгляду без поважних причин не зявлявся в судові засідання, а потім не проявляв належної зацікавленості у результатах її розгляду, протягом тривалого часу не звертався до суду за інформацією про дату її відкладення у звязку з його неявкою в судові засідання.

З огляду на вищенаведене, відповідно до ст. 268 КУпАП суд правомірно розглянув справу за його відсутності.

Вимоги ОСОБА_4 в апеляційній скарзі про скасування судового рішення та направлення справи на новий судовий розгляд безпідставні, оскільки відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, за наслідками апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, скасувати постанову та закрити провадження у справі, скасувати постанову та прийняти нову постанову, змінити постанову. Направлення справи на новий судовий розгляд ст. 294 КУпАП не передбачено.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_5 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП, з врахуванням його особи, характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для зміни чи скасування постанови суду не вбачаю.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КпАП України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду від 11 квітня 2017 року щодо нього без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_6