Апеляційний суд Житомирської області
Справа №293/182/17 Головуючий у 1-й інст. Васильчук С. Ф.
Категорія ч.1 ст.164 КУпАП Доповідач Шевченко В. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2017 року м. Житомир

Суддя апеляційного суду Житомирської області Шевченко В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Черняхіського районного суду Житомирської області від 09 березня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2,

за участю

особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2

встановив:

Постановою Черняхіського районного суду Житомирської області від 09 березня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000грн. з конфіскацією знарядь виробництва вилучених відповідно до акту огляду речей (документів) при вчиненні адміністративного правопорушення від 17.02.2017 року, а саме:

- лічильника для заправки дизельного палива"Gespasa" - 1 шт.;

- шланга резинового чорного кольору довжиною 3 м.;

- насоса для закачки дизельного палива ЕС 11.02.2016, РА7000 - 1 шт;

- бочки металевої (заказ №881241) №19, виготовлена 1988 р.,

- 46 000 л дизельного палива, яке знаходиться у вказаній бочці,

які залишені на відповідальне зберігання ОСОБА_3

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 320 грн. в дохід

держави.

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 17.02.2017 року близько 10:00 год. в смт. Черняхів по вул. Мельнична, 6, займався господарською діяльністю без державної реєстрації як суб'єкта господарювання (без державної реєстрації), а саме реалізував ДТ працівникам податкової міліції в кількості 20л, чим порушив вимоги ч.1 ст.164 КУпАП та ст.19, 58 ГК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану постанову суду та провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 послався на те, що постанова суду першої інстанції є незаконної, необґрунтованою, в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.164 КУпАП. Суд не врахував, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог чинного законодавства.

Посилається на те, що розгляд справи відбувся без належного повідомлення про час та дату її розгляду, а в матеріалах справи відсутня розписка про отриманням ним повістки про виклик до суду, що призвело до порушення його прав, передбачених ст.268 КУпАП, а саме: права на захист, на справедливий суд, на правову допомогу, а також права надати суду свідчення, які останній мав би сприйняти безпосередньо в судовому засіданні.

Судом не враховано, що він не здійснював постійну господарську діяльність, оскільки скоєне ним діяння, яке мало місце 17.02.2017року і проявилось у передачі 20л ДП працівнику правоохоронного органу, мало разовий характер, що свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Акт огляду речей (документів) при вчиненні адміністративного правопорушення від 17.02.2017 року проведено за участі особи, яка не була на місці його складання, а саме ОСОБА_3 не приймав участі у вказаній процесуальній дії, а сам огляд проведено за присутності лише одного понятого ОСОБА_4

Крім того, суд прийняв рішення про конфіскацію на користь держави за відсутності будь-яких даних про належність вилученого майна особі, яка притягувалась до відповідальності. Жодним належним та допустимим доказом у справі цього не підтверджено.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його адвоката ОСОБА_2В, які підтримали апеляційну скаргу з викладених в ній мотивів, дослідивши матеріали адміністративної справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Відповідно до вимог ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції не дотримався процесуального порядку її розгляду та в порушення прав ОСОБА_1 на захист здійснив судовий розгляд без його участі, не повідомивши його належним чином про час та місце судового засідання, що підтверджується матеріалами справи.

Отже, місцевий суд з порушенням норм процесуального права виніс постанову, допустивши порушення права ОСОБА_1 на захист, що є безумовною підставою для скасування постанови.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 та його захисник ОСОБА_2 заперечили щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є доведеною та підтверджується наявними у справі доказами.

За змістом ч.1 ст.164 КУпАП відповідальність наступає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як субєкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом ( крім випадків застосування мовчазної згоди.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення №2 від 17.02.2017 року, складеного ст.о/у з ОСОБА_5 у Житомирській області майором податкової міліції ОСОБА_6, ОСОБА_1 17.02.2017 року близько 10:00 год. в смт. Черняхів по вул. Мельнична, 6, займався господарською діяльністю без спеціальних дозвільних документів як суб'єкта господарювання (без державної реєстрації), чим порушив вимоги ст.19,58 Господарського кодексу України та скоїв правопорушення, передбачене ч.1ст.164 КУпАП. Протокол складено у присутності свідка ОСОБА_4, засвідчено підписом особи, яка складала протокол та підписом особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, який будь-яких заперечень з приводу обставин, які встановлені у протоколі, не зазначив.

Згідно пояснень ОСОБА_1, які містяться як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і долучені до нього окремо, він підтвердив, що дійсно 17.02.2017року близько 10 години реалізував працівникам податкової міліції дизельне паливо у кількості 20 л, отримавши за це 400 грн. Реалізацією дизпалива займається більше неділі, інших працівників не має, дозвільних документів на здійснення господарської діяльності не отримував ( а.с.4,6).

Згідно договору про зберігання майна (паливо) від12.05.2016року, укладеного між ДП «Україна» та ОСОБА_1, останньому надано у платне користування ємкість для зберігання палива ( а.с.35).

Показами допитаних під час розгляду справи судом апеляційної інстанції у якості свідків ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7 висновки суду першої інстанції щодо визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.164 КУпАП, не спростовуються.

Що ж стосується доводів апелянта про те, що акт огляду речей (документів) при вчиненні адміністративного правопорушення від 17.02.2017 року складений у його відсутність, у звязку з чим є неналежним доказам, є безпідставними.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, вказаний акт складено у присутності ОСОБА_1, якому запропоновано видати речі (документи), виявлені під час перевірки, на що він погодився і засвідчив своїм підписом. Будь-яких зауважень з приводу складання акта не зазначив (а.с.5). Зі скаргами на дії працівників о/у з ОСОБА_5 у Житомирській області не звертався, їх дії при складанні протоколу та акту не були визнані неправомірними.

Посилання апелянта на те, що його дії носили разовий характер, у звязку з чим він не може нести адміністративну відповідальність, передбачену ч.1ст.164 КУпАП, не ґрунтуються на вимогах закону, який не встановлює відповідальність за систематичне скоєння вказаного правопорушення. Крім того, такі твердження апелянта спростовуються вищенаведеними доказами.

Отже, апеляційний суд проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що підстав для закриття провадження у справі у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного, не має.

Відповідно до вимог п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Враховуючи, що на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції сплив встановлений ст.38 КУпАП строк накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого ч.1ст.164 КУпАП, провадження у справі слід закрити на підставі п.7ст.247 КУпАП,

Керуючись ст.ст. п.7 247, 294 КУпАП, апеляційний суд,

Постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Черняхіського районного суду Житомирської області від 09 березня 2017 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а провадження у справі закрити у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Житомирської області ОСОБА_8