Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №310/5829/17 Головуючий в 1 інст. Маринін О.В.
Провадження №33/778/753/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_1
Категорія ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 року місто Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Рассуждай В.Я., за участю потерпілого у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_4 за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_2 на постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20 вересня 2017 року, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який працює водієм в ТОВ «Луч СА», який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1,

закрито, у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Як зазначено в постанові, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 30 серпня 2017 року серія БР № 049851, 30 серпня 2017 року о 6 годині 45 хвилини в м. Бердянську по вул. Північній (Морозова) біля будинку № 29, ОСОБА_4, керуючи автомобілем НОМЕР_2, перед початком руху та поворотом ліворуч, не переконався у безпечності руху та створив аварійну ситуацію автомобілю НОМЕР_3, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_4 порушив п. 10.1 ПДР України.

Cуд першої інстанції, закриваючи провадження по справі, виходив з того, що згідно зі схемою ДТП положення транспортного засобу DAF на середині дороги відповідає вимогам п. 10.4 ПДР України, таким чином положення даного транспортного засобу не створювало для водія Шевроле перешкод для руху у його напрямку, та останній, у разі виконання вимог п. 12.3 ПДР України, мав технічну можливість уникнути ДТП.

В апеляційній скарзі потерпілий у провадженні ОСОБА_2 просить вищевказану постанову суду скасувати, та прийняти нову, якою ОСОБА_4 притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд, всупереч ст. 277-2 КУпАП, не повідомив його про дату, час і місце розгляду справи, що позбавило потерпілого надати пояснення по суті правопорушення та надати докази порушення ОСОБА_4 ПДР України, а саме запис з відеореєстратора.

Пояснення ОСОБА_4, які він надав суду, не відповідають дійсності. Вони суперечать і змісту протоколу про адміністративне правопорушення і схемі ДТП, відповідно до яких вбачається, що водій DAF ОСОБА_4 здійснив поворот ліворуч, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, чим створив аварійну ситуацію.

Апелянт зазначає, що він, рухаючись прямо зі швидкістю 60 км/год, помітив автомобіль DAF, який зайняв крайнє положення на проїзній частині, включив попереджувальний сигнал світлового покажчика повороту ліворуч, та чекав не здійснюючи маневр. ОСОБА_2, будучи впевненим, що водій автомобіля DAF надає йому перевагу в русі, продовжував рухатися прямо. Коли його автомобіль майже зрівнявся з автомобілем DAF, водій останнього несподівано почав маневр ліворуч. Намагаючись уникнути зіткнення автомобілів, яке було очевидним, якби він продовжив рух прямо, та враховуючи відстань між автомобілями та швидкість руху і довжину гальмівного шляху, він здійснив різкий поворот праворуч по напрямку свого руху, в результаті чого виїхав на тротуар та зіткнувся з камяним парканом.

Вважає, що пояснення водія DAF ОСОБА_4 щодо того, що водій Шеворле не впорався з керуванням є неправдивими та суперечать його поясненням на місці ДТП, де ОСОБА_4 пояснював, що не помітив автомобіль Шевроле та почав поворот ліворуч.

Вказує, що в діях водія DAF вбачаються ознаки порушення ч. 2 п. 10.4 ПДР України, відповідно до якої водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

Вважає необґрунтованим висновок суду про те, що положення транспортного засобу DAF на дорозі не створювало для водія Шевроле перешкоди для руху у його напрямку з огляду на вільну відстань 3,7 метрів на дорозі у напрямку руху автомобіля Шевроле, оскільки зі схеми ДТП вбачається, що автомобіль DAF при здійсненні повороту ліворуч виїхав на зустрічну смугу. З пояснень водія DAF вбачається, що він не мав наміру надавати перевагу в русі автомобілю Шевроле та продовжував маневр, оскільки не бачив останнього.

Апелянт заперечує, що мав обєктивну спроможність виявити небезпеку для руху або перешкоду, оскільки був впевнений, що водій DAF його бачить та надасть перевагу у русі відповідно до ПДР України.

В апеляційному суді ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 підтримали вимоги апеляційної скарги, надали пояснення, аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просили дослідити відеозапис ДТП, скасувати постанову суду та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_4 до судового засідання апеляційного суду не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду апеляційної скарги потерпілого, звернувся на адресу апеляційного суду із письмовим зверненням, в якому просив апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін. Судове засідання з розгляду апеляційної скарги потерпілого просив провести без його участі.

Вислухавши ОСОБА_2 та його представника, дослідивши наданий потерпілим відеозапис події, перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що остання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 283 КупАП вбачається, що постанова суду має бути вмотивованою.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що зазначених вимог закону суд першої інстанції не дотримався, оскільки фактично не встановив, за яких обставин трапилась вищевказана дорожньо-транспортна пригода, не проаналізував докази у їх сукупності, та не дав їм належної оцінки.

Крім того, суд розглянувши справу без участі іншого учасника ДТП, який в протоколі про адміністративне правопорушення зазначений як потерпілий, суд проігнорував права останнього, та припустився спрощеного підходу до розгляду справи.

Враховуючи викладене, вищевказана постанова суду першої інстанції, як така, що прийнята з порушенням вимог законодавства про адміністративні правопорушення, не може вважатися законною та обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до положень п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Частина 2 п. 10.4 ПДР України визначає, що водій, який виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

Згідно з п. 1.4 ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

З наданих суду матеріалів адміністративної справи вбачається, що 30 серпня 2017 року поліцейським роти № 2 батальйону УПП в м. Кропивницький ОСОБА_5 відносно ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 049851 за ст.124 КУпАП (а.с.1).

Згідно пояснень водія DAF ОСОБА_4, які містяться в матеріалах справи, він стояв на проїханій частині по вул. Морозова біля будинку 29 та чекав поки відчинять ворота. Після відкриття воріт, він подивився ліворуч та праворуч, не побачивши нікого, увімкнув покажчик лівого повороту та почав повертати ліворуч. Коли побачив, що на нього з великою швидкістю рухався автомобіль Шевроле, він різко зупинився, а автомобіль Шевроле звернув праворуч та виїхав у стіну (а.с.3).

Тобто з пояснень ОСОБА_4 випливає, що він не бачив автомобіль Шевроле, та через це не мав наміру надати йому перевагу в русі відповідно до вимог п. 10.4 ПДР України.

Пояснення водія Шевроле ОСОБА_2, які містяться в матеріалах справи, аналогічні його показанням, викладеним в апеляційній скарзі та наданим в апеляційному суді, з яких випливає, що водій DAF, виконуючи маневр повороту ліворуч, не надав перевагу Шевроле, який рухався в зустрічному напрямку.

Відповідно до п. 11.1. ПДР України кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.

Зі схеми місця ДТП вбачається, що ширина проїзної частини становить 9,2 метрів, відстань від лівого колеса автомобіля DAF до лівого узбіччя становить 3,7 метрів, тобто автомобіль DAF, виконуючи поворот наліво, виїхав на зустрічну смугу руху, що спростовує показання водія DAF ОСОБА_4, викладені у постанові суду першої інстанції.

Оглянутий в судовому засіданні апеляційного суду відеозапис, наданий ОСОБА_2, підтверджує його пояснення про те, що автомобіль DAF, який стояв у відповідному крайньому положенні на своїй смузі руху, у порушення вимог п. 10.1 ПДР України, не переконавшись в тому, що це буде небезпечно для інших учасників дорожнього руху, несподівано розпочав рух наліво, коли автомобіль Шевроле наблизився до нього, та не надавши всупереч положень п. 10.4 ПДР України перевагу зустрічному транспортному засобу. Враховуючи габарити та масу вантажного автомобілю DAF, водій легкового автомобіля Шевроле ОСОБА_2 був змушений різко змінити напрямок руху та допустив зіткнення з перешкодою, внаслідок чого його автомобіль отримав пошкодження, зазначені в схемі ДТП.

У звязку з чим апеляційний суд приходить до висновку, що внаслідок невиконання водієм DAF ОСОБА_4 вимог п. 10.1 ПДР України, автомобіль Шевроле отримав пошкодження, що становить в діях ОСОБА_4 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує відсутність обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відомості про особу порушника, що наявні в матеріалах справи, в тому числі те, що ОСОБА_4 працює водієм, та приходить до висновку про достатність мінімального стягнення, передбаченого санкцією ст. 124 КУпАП.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 33, 124, 283, 284, 294 КУпАП, судя, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20 вересня 2017 року, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_4 закрито у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, скасувати.

Постановити нову, якою ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу в добровільному порядку у пятнадцятиденний строк з дня вручення постанови про накладення штрафу, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік правопорушень.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» стягнути з ОСОБА_4 судовий збір в дохід держави в розмірі 320 (триста двадцять) гривень.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1