Номер провадження: 33/785/1204/17
Номер справи місцевого суду: 520/2242/17
Головуючий у першій інстанції Іванчук В. М.
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі головуючого Копіци О.В., за участі особи притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3., потерпілого ОСОБА_4 та його представника - адвоката ОСОБА_5, потерпілого ОСОБА_6 та його представника - адвоката Сулакова О.П., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 05.05.2017 року, відносно:

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1? громадянина України, пенсіонера, проживаючого по АДРЕСА_1

-про накладення стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою суду першої інстанції ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі закрито на підставі ст. 38 та п. 7 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до змісту мотивувальної частини постанови суду, 30.12.2016 року о 17 год. 40 хв., ОСОБА_2, керуючи автомобілем «HYUNDAI», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався по проспекту Академіка Глушка в м. Одесі. Біля будинку №29, перед зміною напрямку руху, порушивши п. 10.1 Правил дорожнього руху, він не переконався у безпеці маневру, в результаті чого сталося зіткнення з автомобілем «KIA», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4, після чого стався наїзд, вказаним автомобілем на припаркований автомобіль «MITSUBISHI», державний реєстраційний номер НОМЕР_3.

В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначив, що постанова суду першої інстанції є незаконною і підлягає скасуванню з таких підстав:

- на порушення приписів ст. 280 КУпАП, суд першої інстанції не забезпечив всебічне з'ясування обставин справи, не дав оцінки показанням свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які були очевидцями дорожньо-транспортної пригоди та надали свої письмові пояснення працівникам поліції на місці ДТП про те, що Правила дорожнього руху порушив водій автомобілю «KIA»;

- характер пошкоджень автомобілів та зміст схеми місця ДТП свідчать про те, що між автомобілями «HYUNDAI» та «KIA» відбулося бокове зіткнення, яке не вплинуло і не могло вплинути на технічну можливість для кожного водія здійснити екстрене гальмування аж до повної зупинки транспортного засобу, але водій автомобілю «KIA» не тільки не зменшив швидкість, а збільшив її, маючи намір випередити його автомобіль, що призвело до зіткнення з нерухомим автомобілем «MITSUBISHI». До того ж, в автомобілі «KIA», після зіткнення, спрацювали подушки безпеки, що у сукупності із суттєвими пошкодженнями його передньої частини, свідчить про значну швидкість руху та про порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху.

Посилаючись на такі доводи, ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3., які підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити, потерпілого ОСОБА_4 та його представника - адвоката ОСОБА_5, потерпілого ОСОБА_6 та його представника - адвоката Сулакова О.П., які заперечували проти апеляційної скарги, повторно дослідивши докази у справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновків про таке.

Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Мотивуючи свій висновок про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд першої інстанції у постанові послався на наступні докази: «протокол про адміністративне правопорушення, яким зафіксоване місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення; схему місця події, згідно з якою встановлено місце ДТП та напрямок руху транспортних засобів та сукупністю досліджених матеріалів, доданих до вказаного протоколу».

При цьому, посилаючись на наведені докази, суд першої інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, зокрема у порушенні вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як видно з мотивувальної частини постанови судді суду першої інстанції, приписи ст. 280 КУпАП не виконані, адже правова оцінка доказів у справі надана однобічно і не зазначено, які саме фактичні обставини справи підтверджують наведені ним докази, а які - спростовують.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції були повторно досліджені письмові докази у справі, допитані учасники ДТП і свідок ОСОБА_8 та експерт ОСОБА_10, проглянутий відеозапис, долучений до матеріалів провадження.

Зокрема, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №245749 від 07.02.2017 року (а.с. 2), випливає, що 30.12.2016 року о 17 год. 40 хв., ОСОБА_2, керуючи автомобілем «HYUNDAI», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався по проспекту Академіка Глушка в м. Одесі. Біля будинку №29, перед зміною напрямку руху, порушивши п. 10.1 Правил дорожнього руху, він не переконався у безпеці маневру, в результаті чого сталося зіткнення з автомобілем «KIA», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4, після чого стався наїзд, вказаним автомобілем на припаркований автомобіль «MITSUBISHI», державний реєстраційний номер НОМЕР_3.

Зі схеми місця ДТП (а.с. 5) та з пояснень учасників ДТП і свідків вбачається, що автомобіль «KIA» (державний реєстраційний номер НОМЕР_2) під керуванням водія ОСОБА_4, виїжджав на вул. Академіка Глушка з прилеглої території, а саме з парковки магазину «Таврія В Маршал».

З письмових пояснень водія ОСОБА_2 (а.с. 7, 12), які він підтвердив у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, випливає, що він рухався у середній смузі по вул. Академіка Глушка в напрямку вул. Ільфа і Петрова зі швидкістю 40-50 км/год. У цей час, з парковки магазину «Таврія В Маршал» виїжджав автомобіль «KIA» (ВН 9051 ЕІ). Оскільки правий ряд був зайнятий припаркованими автомобілями та маршрутним автобусом, водій автомобілю «KIA» виїхав у середній ряд, по якому він рухався, внаслідок чого сталося зіткнення.

У своїх письмових поясненнях (а.с. 16-18) водій ОСОБА_4 підтвердив, що він здійснював виїзд з території торгового центру «Таврія-Маршал» на вул. Академіка Глушка і рухався у правому ряду. Приблизно через 25-30 м він вирішив перестроїтись у середню смугу і помітив, що його випереджає автомобіль «HYUNDAI», з яким відбулось бокове зіткнення, після чого він зіткнувся з припаркованим автомобілем «MITSUBISHI».

Свідок ОСОБА_8, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції пояснив, що разом з ОСОБА_9 були очевидцями події, під час якої, водій автомобілю «KIA», виїжджаючи з парковки «Таврія В Маршал» на вул. Академіка Глушка у напрямку вул. Ільфа і Петрова, не пропустив автомобіль «HYUNDAI», внаслідок чого сталося зіткнення транспортних засобів. Після цього, автомобіль «KIA» зіткнувся з припаркованим автомобілем «MITSUBISHI».

Згідно з п. 1.10 ПДР, прилегла територія - це територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в'їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них.

Відповідно до приписів п. 10.2. Правил дорожнього руху, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з'їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Отже, під час апеляційного розгляду встановлено, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є обґрунтованими, а особа, що склала протокол про адміністративне правопорушення та суд першої інстанції неправильно встановили фактичні обставини справи, оскільки з досліджених у справі доказів очевидно випливає, що, виїжджаючи на дорогу з прилеглої територій, водій автомобілю «KIA» (державний реєстраційний номер НОМЕР_2) ОСОБА_4, повинен був дати дорогу водію автомобілю «HYUNDAI» (державний реєстраційний номер НОМЕР_1).

Висновок №17-704 по експертному авто-технічному дослідженню обставин зіткнення автомобілів, копію якого було надано представником ОСОБА_4, апеляційний суд не враховує, оскільки обставини справи та вихідні дані, які були надані експертові, суперечать фактичним обставинам справи, встановленим під час апеляційного розгляду. До того ж, зазначені вихідні дані є однобічними, а під час дослідження експерт не оглядав місце ДТП та автомобілі, які були учасниками ДТП, що підтвердив під час допиту у судовому засіданні суду апеляційної інстанції експерт ОСОБА_10

При цьому з відеозапису, дослідженому в суді апеляційної інстанції не можливо зробити висновку про порушення ПДР учасниками події, оскільки він зроблений камерою, яка встановлена на приміщенні офісу, яка була направлена не на проїзджу частину дороги та запис здійснено в нічний час.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що пояснення водія ОСОБА_2 у сукупності зі схемою місця ДТП, поясненнями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які є незацікавленими у результатах розгляду справи особами, відповідають фактичним обставинам справи.

Отже, у даній автодорожній ситуації, водій ОСОБА_4 не виконав вимоги п.п. 10.2 Правил дорожнього руху, наслідком чого стало зіткнення та пошкодження транспортних засобів.

При цьому, апеляційний суд не ревізує постанову апеляційного суду від 15.06.2017 року про закриття провадження за ст.. 124 КУпАП відносно ОСОБА_4, оскільки не має на це повноважень, але вважає, що зазначена постанова не створює преюдиції у справі відносно ОСОБА_2 і не заважає прийняти законне та справедливе рішення на підставі всебічного і об'єктивного дослідження доказів по справі.

Апеляційний суд виходить з того, що постанова апеляційного суду від 15.06.2017 року про закриття провадження за ст.. 124 КУпАП відносно ОСОБА_4 базується на висновку експерта №17-704, якому по даній справі надана критична оцінка з підстав, наведених вище.

Погодившись з протоколом про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції дійшов висновку про порушення водіємМ іщенком Л.В. вимог п.10.1 Правил дорожнього руху, який передбачає, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Разом з тим, під час апеляційного розгляду встановлено, що такий висновок особи, що склала протокол про адміністративне правопорушення та суду першої інстанції є помилковим, оскільки суперечить фактичним обставинам справи з підстав, наведених вище.

Суд апеляційної інстанції вважає, що, у даному випадку, наслідком ДТП стало не порушення водієм ОСОБА_2 п. 10.1 Правил дорожнього руху, а не виконання водієм автомобілю «KIA» (державний реєстраційний номер НОМЕР_2) ОСОБА_4 приписів п. 10.2 Правил дорожнього руху.

Пунктами 1.3., 1.4. Правил дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Отже, відповідно до встановлених обставин справи та зазначених вище приписів Правил дорожнього руху, суд апеляційної інстанції вважає, що водій ОСОБА_2 не порушував вимоги, зазначеного у постанові суду першої інстанції, пункту Правил дорожнього руху.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції не забезпечив повноту, всебічність і об'єктивність судового розгляду та дійшов висновку, який суперечить фактичним обставинам справи та приписам Правил дорожнього руху, тому судове рішення не може вважатись обґрунтованим і законним.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до приписів п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Оскільки під час апеляційного розгляду встановлено, що у діях водія ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю за підставою, передбаченою п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 247, 251, 280, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - задовольнити.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 05.05.2017 року відносно ОСОБА_2 про визнання винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області Копіца О.В.