АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/2412/2017 Суддя у першій інстанції: Рудик І.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у апеляційній інстанції: Фрич Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Фрич Т.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, її захисника ОСОБА_4, та іншого учасника ДТП ОСОБА_5, розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4, в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Голосіївського суду міста Києва від 21 серпня 2017 року щодо,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 21 серпня 2017 року, ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 320 грн. 00 коп.

Згідно постанови, 15.07.2017 року о 16 год. 20 хв. в м. Києві по шляхопроводі Столичне шосе - пр. Науки, водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем НОМЕР_1, не врахувала дорожньої обстановки, не вибрала безпечної швидкості, не врахувала безпечного інтервалу внаслідок чого здійснила зіткнення з вантажним автомобілем НОМЕР_2, після чого здійснила наїзд на перешкоду, а саме металеву огорожу та вантажним автомобілем НОМЕР_3, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Вказаними діями ОСОБА_3порушила вимоги п. 2.3 б, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням захисник ОСОБА_4, в інтересах ОСОБА_3, подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 21 серпня 2017 року, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування своїх доводів вказує на те, що судом не перевірено усі обставини вчинення ДТП та даних, які мають важливе значення для вирішення справи.

Крім того, апелянт зазначає, що вона рухалась у лівій смузі по столичному шосе, коли її підрізала вантажівка, внаслідок чого вона різко повернула рулем та зіткнулась з відбійником, а після чого з вантажівками.

Також апелянт зазначає, що в судовому засіданні було заявлено клопотання про проведення авто технічної експертизи, яке було необґрунтовано відхилено судом першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_3 та її захисника ОСОБА_4, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, іншого учасника ДТП ОСОБА_5, який вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи на обґрунтування апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245,280,256 КУпАП України, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно оскаржуваної постанови, 15.07.2017 року о 16 год. 20 хв. в м. Києві по шляхопроводі Столичне шосе - пр. Науки, водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем НОМЕР_1, не врахувала дорожньої обстановки, не вибрала безпечної швидкості, не врахувала безпечного інтервалу в наслідок чого здійснила зіткнення з вантажним автомобілем НОМЕР_4, після чого здійснила наїзд на перешкоду, а саме металеву огорожу та вантажним автомобілем НОМЕР_5, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Вказаними діями ОСОБА_3 порушила вимоги п. 2.3б, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху.

З такими висновками суду першої інстанції, погоджується і суд апеляційної інстанції, та таке рішення, вважаю законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2.3 «б» ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п. 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

В суді першої та апеляційної інстанцій ОСОБА_3 пояснювала, що вона не порушувала правил дорожнього руху, оскільки рухалась у лівій смузі по Столичному шосе, та її підрізала вантажівка внаслідок чого вона різко повернула рулем та зіткнулась з відбійником після чого з вантажівками.

Інший учасник ДТП ОСОБА_5, допитаний у суді апеляційної інстанції, пояснив, що він рухався на вантажному автомобілі НОМЕР_2 по Столичному шосе в другій смузі, зі швидкістю 60 км/год., смугу руху не змінював, випереджаючи вантажний автомобіль НОМЕР_6, який знаходився праворуч від нього, не встигши закінчити випередження він почув гуркіт від удару. Глянув у дзеркало заднього виду та побачив, що автомобіль «Mercedes-Benz C220D» відскочив від його автомобіля та зіткнувся з відбійником, після чого автомобіль потягло у право, де він зіткнувся з вантажним автомобілем «DAF 85 CF 430» з напівпричепом «Fruehafv».

В той же час відповідно до пояснень іншого учасника ДТП ОСОБА_6, які містяться в матеріалах справи, вбачається, що він 15.07.2017 року, рухався на вантажному автомобілі «DAF» по вул. Столичне шосе (розв'язка на пр-т Науки міст), рухався в правій смузі в напрямку вул. Заболотного. В дзеркало заднього виду побачив білого кольору легкову машину, яка через 1-2 секунди вдарив причіп (автоцистерни) в ліве заднє колесо, розбивши при цьому задній лівий фонар та бампер. Він рухався зі швидкістю 50-60 км/год.

В той же час відповідно до письмових пояснень свідка ОСОБА_7 які узгоджуються з поясненнями інших учасників ДТП ОСОБА_6 та ОСОБА_5, та тим самим спростовують доводи апеляційної скарги та пояснення ОСОБА_3, в тій частині, що вона рухалась у лівій смузі по столичному шосе, коли її підрізала вантажівка, внаслідок чого вона різко повернула рулем та зіткнулась з відбійником, а після чого з вантажівками, вбачається, що ОСОБА_7, став свідком того, що їхавши позаду на своєму автомобілі, побачив, що мерседес їхав у крайній лівій полосі. Поруч у середній полосі їхала вантажівка. Мерседес чомусь понесло на напівпричіп вантажівки і зачепив 2-гу чи 3-тю колесну вісь напівпричіпа, після зіткнення мерседес почало крутити і він вдарився у відбійник переднім бампером.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вислухавши пояснення ОСОБА_3 та її захисника ОСОБА_4, та іншого учасника ДТП ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, оцінивши характер та локалізацію механічних пошкоджень транспортних засобів, з урахуванням даних схеми наслідків ДТП щодо розташування автомобілів, яка підписана учасниками ДТП без жодних зауважень, погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що ОСОБА_3 як водій не виконала зобов'язання покладенні на неї Правилами дорожнього руху, а саме під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахувала дорожньої обстановки, під час руху не врахувала траєкторію руху та тип транспортних засобів інших учасників дорожнього руху, не дотрималась безпечного інтервалу та дистанції.

За таких обставин, ОСОБА_3 порушила вимоги п. 2.3 «б», 12.1, 13.1 ПДР України, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що судом не перевірено усі обставини вчинення ДТП та даних, які мають важливе значення для вирішення справи, то вони є необгрунтованими.

Так суд першої інстанції в повній мірі дослідив протокол про адміністративне правопорушення БД №130080 від 15.07.2017 року, схему ДТП, письмові пояснення водіїв автомобіля НОМЕР_7 ОСОБА_3, і автомобіля НОМЕР_8 ОСОБА_5, та автомобіля НОМЕР_9 ОСОБА_6 також показання ОСОБА_3 та ОСОБА_5, наданих безпосередньо в судовому засіданні, та які також були допитані в судді апеляційної інстанції.

Стосовно доводів апелянта, що в судовому засіданні було заявлено клопотання про проведення авто технічної експертизи, яке було необґрунтовано відхилено судом першої інстанції, то вони також, є без підставними.

Так суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні клопотанні про проведення експертизи, послався на те, що суду не наведено переконливих підстав для призначення у справі авто технічної експертизи, та для вирішення даної справи, суд не вбачав підстав для експертизи, оскільки розгляд даної справи можливий і без спеціальних знань, з чим і погоджується апеляційний суд.

Крім того, учасники судового розгляду в суді апеляційної інстанції не наполягали на проведенні зазначеної експертизи, а поклались на розсуд суду.

Інших переконливих доводів, які б спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її зміни чи скасування, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено, у зв'язку з чим постанова Голосіївського районного суду міста Києва від 21 серпня 2017 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3, без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 21 серпня 2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.В.Фрич