Справа № 502/549/17
ПОСТАНОВА

11 травня 2017 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області Тюмін О.Г., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП ОСОБА_1 Харлампієвну, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, головного бухгалтера ТОВ «Еко рід інтернешнл», проживаючу за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. -

ВСТАНОВИВ:

22 березня 2017 року під час перевірки головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю ОСОБА_2 встановлено, що головним бухгалтером ТОВ «Еко рід інтернешнл» ОСОБА_1 Харлампієвною порушено законодавство про працю, оплату праці відносно найманих працівників за період з 01.01.2015 року по 01.03.2017 року, а саме:

- в товаристві порушуються вимоги ч. 1 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» щодо виплати заробітної плати працівникам регулярно в робочі дні, але не рідше двох разів на місяць, через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Так, на протязі 2016 року виплата заробітної плати працівникам товариства за червень, липень 2016 року виплачувалася один раз на місяць, що підтверджується відомостями заробітної плати від 15.07.2016 року №7 за червень 2016 року; від 08.08.2016 року № 8 за липень 2016 року, заробітна плата за лютий 2017 року виплачена 09.03.2017 року, що підтверджується відомістю на виплату грошей від 09.03.2017 року, тобто один раз на місяць;

- в товаристві має місце порушення вимог ч. 4 ст. 115 КЗпП та ст. 21 Закону України «Про відпустки» щодо виплати заробітної плати за весь час щорічної відпустки не пізніше як за три дні до її початку. Так, водію ОСОБА_3 надано щорічну відпустку 11.11.2016 року наказ від 11.11.2016 року №18, проте виплату за весь час відпустки здійснено 03.08.2016 року;

- при звільнені працівників виплата всіх сум, що належать їм від товариства, не виплачується в день звільнення. Так, наказом від 31.08.2015 року № 8 звільнено підсобного працівника ОСОБА_4 від 31.08.2016 року за п.2 ст. 36 КЗпП України (закінчення строку), належні при звільненні грошові кошти виплачені 18.09.2015 року, що підтверджено відомістю на виплату грошей від 18.09.2015 року № 9. Наказом від 21.09.2015 року звільнено з посади заготівника очерету ОСОБА_5 від 21.09.2015 року за п.2 ст. 36 КЗпП України (закінчення строку), належні при звільненні грошові кошти виплачені 19.10.2015 року, що підтверджено відомістю на виплату грошей від 19.10.2015 року №10;

- на підставі відомостей нарахування заробітної плати за 2017 рік встановлено: працівникам товариства 01 березня 2017 року зроблено донарахування відпускних згідно затвердженої Постанови КМУ від 08 лютого 1995 року №100 «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати» із змінами від 26.09.2001 року водію ОСОБА_6 у розмірі 768,24 грн., гол. бухгалтеру ОСОБА_1- 903,90 грн., працівникам ОСОБА_7 та ОСОБА_5 99,28 грн., але без врахування компенсації працівникам, які втратили частину заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати (оскільки донарахування відпускних, є частиною заробітної плати), що призвело до порушення вимог ст. 34 Закону України «Про оплату праці»;

- порушено вимоги ч. 2 ст. 84 КЗпП щодо тривалості надання відпусток без збереження заробітної плати більш ніж 15 календарних днів. Так, наказом від 21.07.2015 року №5а, виробник з очеретяних матів ОСОБА_5 надана відпустка без збереження заробітної плати з 21.07.2015 року по 07.08.2015 року у кількості 18 календарних днів, що порушує вимоги ч. 2 ст. 84 КЗпП та ст. 26 ЗУ «Про відпустки»;

- в порушення вимог ч. 3 ст. 32 КЗпП України про зміну істотних умов праці розміру оплати праці, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу та інших працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за 2 місяці. Так, з січня 2017 року головного бухгалтера ОСОБА_1 переведено на 0,5 ставки з посадовим окладом у розмірі 1920 грн., при цьому працівника не було попереджено за два місяці, про зміну істотних умов праці розміру оплати праці.

Тим самим, своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП.

ОСОБА_1, повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, до суду не зявилася, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляла.

Факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 та її провина повністю доказана та підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом серії 15-18-010/0162 від 22.03.2017 року про адміністративне правопорушення - про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 41 ч.1 КУпАП;

- актом перевірки 15-18-010/0291 за період 15.03.2017 року 22.03.2017 року;

- наказом №8 від 11.11.2016 року про надання відпустки ОСОБА_3 з 15.11.2016 року по 08.12.2016 року;

- наказом №5а від 21.07.2015 року про надання додаткової відпустки без збереження заробітної плати ОСОБА_3, ОСОБА_5;

- бухгалтерською довідкою від 01.03.2017 року;

- рахунковими відомостями за квітень, березень, лютий, січень 2014 року.

Вивчивши матеріали справи, суддя вважає вину ОСОБА_1 повністю доведеною, кваліфікацію її дій за ст. 41 ч.1 КУпАП порушення вимог законодавства про працю - вірною.

Обставин що помякшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП судом не виявлено.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий сбір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Беручі до уваги ступень суспільної небезпеки правопорушення, ставлення правопорушниці до скоєного, суддя вважає за необхідне застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Керуючись ст.ст. 41 ч. 1, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 Харлампієвну, РНОКПП НОМЕР_1, у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 Харлампієвни судовий сбір у розмірі 320,00 грн.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі через Кілійський районний суд Одеської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова може бути предявлена до виконання протягом 3 місяців з дня її винесення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_8