Справа № 163/1221/17 Провадження №33/773/528/17 Суддя в 1 інстанції: Гайдук А. Л.
Категорія: ч.1 ст.483 МК УкраїниДоповідач: Денісов В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2017 року місто ОСОБА_1

Суддя Апеляційного суду Волинської області Денісов В.П. з участю представника митниці ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу заступника начальника Волинської митниці ДФС ОСОБА_1 на постанову судді Любомльського районного суду від 19 травня 2017 року щодо ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В :

Даною постановою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнана винною в порушенні митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України і на підставі ст.22 КУпАП звільнена від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Вилучені за протоколом Волинської митниці ДФС № 1088/20500/17 сигарети з марками акцизного податку України постановлено повернути ОСОБА_3.

В поданій апеляційній скарзі заступник начальника Волинської митниці ДФС просить постанову судді Любомльського суду від 19.05.2017 скасувати, постановити нову, якою ОСОБА_3 визнати винною у порушенні митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України та накласти стягнення в межах санкцій цієї статті. Посилається на те, що ОСОБА_3 вчинила умисне протиправне діяння, а тому рішення про її звільнення від адміністративної відповідальності прийнято не обєктивно.

ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час і місце судового засідання апеляційного суду. Жодних клопотань від неї про відкладення розгляду справи не надходило.

А тому відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП її неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши думку представника Волинської митниці ДФС, який підтримав подану апеляцію і просив її задовольнити, скасувавши постанову судді та постановивши нову, дослідивши матеріали вищевказаної справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст.489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов'язаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.

При прийнятті рішення обставини справи досліджено повно та обєктивно, винність ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення повністю підтверджена її особистим зізнанням в суді, протоколом про порушення митних правил та фото таблицями до нього, копією контрольного талону, актом огляду транспортного засобу та службовою запискою.

Статтею 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням. При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Суд належним чином оцінив усі обставини справи, ступінь суспільної небезпечності діяння, а тому прийняте рішення є вмотивоване.

Розглядаючи справу, місцевий суд з'ясував всі обставини, які надавали підстави для звільнення ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення.

В матеріалах справи містяться дані, на підставі яких суд першої інстанції закрив провадження по справі.

Зокрема, суд врахував, те що ОСОБА_3 до відповідальності за порушення митних правил притягується вперше, вину у вчиненому правопорушенні визнала повністю, щиро розкаялася, за місцем проживання характеризується виключно позитивно, а також відсутність обставин, що обтяжують її відповідальність та те, що її дії не спричинили та не могли спричинити істотної шкоди громадським або державним інтересам..

Як пояснила ОСОБА_3 в суді першої інстанції, причиною вчинення правопорушення є можливість отримання додаткового доходу, який необхідний для лікування хворої доньки.

Дана обставина повністю підтверджується посвідченням серії БС №120783 від 15.03.2016, згідно якого сімя ОСОБА_3 має статус багатодітної.

Твердження правопорушниці про хворобу доньки обєктивно підтверджуються виписками Волинського обласного дитячого територіального медичного обєднання із медичної картки стаціонарного хворого №№: 9935, 10660, 1953, 4095, 4284, виписками з історії хвороби ДУ «Інститут серця МОЗ України №№4093/15, 3102/16, 4842/16, консультативними висновками ДУ «Інститут серця МОЗ України», згідно яких донька правопорушниці ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 хворіє з діагнозом : «вроджена вада серця».

Копією свідоцтва про народження серії І-ЕГ№222865, виданого 22.08.2015 підтверджується те, що ОСОБА_3 є матірю ОСОБА_4 (а.с.25).

Врахувавши наведені обставини, місцевий суд дійшов правильного висновку, що збіг важких сімейних та матеріальних обставин стали причиною вчинення ОСОБА_3 правопорушення, яке ставиться їй у провину.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що мотивом переміщення товару через митний кордон України з приховуванням від митного контролю у ОСОБА_3 було лише отримання доходу для лікування своєї доньки. А накладення безальтернативного стягнення, передбаченого санкцією ч.1 ст.483 МК України поставить сімю правопорушниці в ще гірше становище.

Наслідки від вчиненого не завдали значної шкоди суспільним або державним інтересам.

Апеляційна скарга не містить вмотивованих доводів спростування висновків місцевого суду.

Виходячи з наведеного, вважаю, що суд першої інстанції підставно звільнив ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, а тому підстав для скасування постанови з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу заступника начальника Волинської митниці ДФС ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду від 19 травня 2017 року щодо ОСОБА_3 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області ОСОБА_5