Справа № 344/5029/17
Провадження № 33/779/206/2017
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Деркач Н. І.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Шкрібляк Ю.Д., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за його апеляційною скаргою (далі АС), на постанову судді Івано-Франківського міського суду від 28 квітня 2017 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець м. Івано-Франківська, вул. Тролейбусна, 1/38, громадянин України,?

визнаний винуватим за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 320 (триста двадцять ) грн. 00 коп.

З постанови судді вбачається, що 05 квітня 2017 року о 19 год. 15 хв. водій ОСОБА_2 порушив вимоги пункту 2.9а Правил дорожнього руху України (далі ПДР), а саме, в м. Івано-Франківськ по вул. Довженка, 26, керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння Огляд на стан алкогольного сп'яніння, із згоди водія у встановленому порядку і проводився за допомогою приладу «Драгер алкотест 6810» тест №1612 в присутності двох свідків.

У своїй АС ОСОБА_2 покликається на те, що постанова судді щодо нього є незаконною, необґрунтованою, і такою, що винесена з порушенням норм чинного процесуального та матеріального права. Суддя належним чином не дослідив усіх обставин справи та безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності, причому порушив його право на захист.

Просить постанову судді Івано-Франківського міського суду від 28 квітня 2017 року щодо нього скасувати, закривши провадження за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 було розяснено його права передбачені ст. 268 КУпАП.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 заперечив свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення і пояснив, що дійсно 05 квітня 2017 року о 19 год. 15 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Довженка, він керував транспортним засобом марки «Peugeot» д.н.з. НОМЕР_2, і після чого був зупинений працівниками поліції. На пропозицію інспектора поліції він погодився пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу, однак не був згідний з його результатами, про що свідчить запис в протоколі щодо відмови від дачі будь-яких пояснень. Оскільки він висловлював свою незгоду з такими результатами огляду, інспектор поліції зобовязаний був направити його до відповідного медичного закладу. Однак цього не було зроблено, чим було грубо порушено вимоги закону. Також вказує, що в акті огляду на стан алкогольного спяніння та в результаті алкотестеру «Драгер» міститься не його підпис, тобто вказані документи він не підписував. Також зазначив, що в оскаржуваній постанові суд вказав, що він в судовому засіданні вину у вчиненому правопорушенні визнав повністю, відповідно до викладеного, хоча в дійсності вину у вчиненому категорично заперечував. Крім цього, ним було заявлено усне клопотання про відкладення засідання, у звязку із його бажанням скористатися захисником, якого на час розгляду справи, у нього ще не було. Однак суддя повністю проігнорувала його клопотання, як одне із основоположних прав, а саме право на захист, провела розгляд практично за 3 хвилини, і в своїй постанові виклала обставини, які не відповідають дійсності. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, просить провадження в справі закрити.

Заслухавши пояснення апелянта ОСОБА_2, який просять скасувати постанову, а провадження закрити; перевіривши матеріали справи вважаю, що АС слід задовольнити, виходячи із наступного.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.ст.280 та 283 КУпАП, при розгляді справи про адмінправопорушення суддя зобов'язаний з'ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адмінвідповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Вказаних вимог закону суддя першої інстанції не дотримався.

Покликання ОСОБА_2 у АС на те, що в його діях відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованими та підтверджуються матеріалами справи.

Приймаючи рішення про визнання винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладенні стягнення на ОСОБА_2, суддя допустила неповноту і однобічність у дослідженні доказів по справі та не розкрила їх суті, не дала їм належної оцінки, а лише формально вказала про них.

З оскаржуваної постанови судді не вбачається, що суддя дійсно досліджувала наявні в матеріалах справи докази і чи дав їм належну правову оцінку. Також у вказаній постанові відсутні будь-які пояснення щодо вказаного правопорушення.

Крім цього, ОСОБА_2 не розяснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, в тому числі право на захист.

Як вбачається із змісту АС, так і з пояснень ОСОБА_2 під час апеляційного розгляду, про те, що він в суді першої інстанції неодноразово заявляв клопотання про відкладення судового розгляду, у звязку із бажанням скористатися послугами захисника, однак суддя повністю проігнорувала вказане клопотання, розглянула справу за 3 хвилини, чим грубо порушила його право на захист. В той час, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката. Разом з тим, право на участь в судовому засіданні, є складовою права на захист. За умов відсутності в судовому засіданні захисників, та наявності волевиявлення особи, яка притягається до відповідальності, про участь у судовому засіданні її захисників, проведення розгляду справи у їх відсутність неможливо визнати обґрунтованим з огляду на наступне. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) має щонайменше такі права: b) мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; c) захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

В протоколі про адміністративне правопорушення, зазначено тільки про вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, однак, будь-яких інших обєктивних доказів щодо керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння вказаний протокол не містить. Також в матеріалах справи відсутні будь-які пояснення про відомі обставини, що підлягають установленню по даній справі. Зазначені у протоколі свідки підтвердили тільки, що водій погодився пройти перевірку на стан алкогольного спяніння, однак будь-яких пояснень щодо самого факту керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння до протоколу надано не було.

Крім того, пояснення ОСОБА_2, про те, що в акті огляду на стан алкогольного спяніння та в результата алкотестера, зазначений не його підпис, апеляційний суд визнає достовірними.

Суд апеляційної інстанції, перевіряючи доводи апеляційної скарги, з метою повного і всебічного зясування обставин справи, зважаючи на вимоги ст.272 КУпАП, також неодноразово викликав свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання, які були присутні при складанні протоколу, однак вони не зявлялися в судове засідання без поважних на те причин, хоча були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, і це свідчить про їх неповагу до суду і викликає дуже великий сумнів у достовірності складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №221502 від 05.04.2017 року та в інших матеріалах справи, відсутні будь-які достовірні докази, які б свідчили, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

З урахуванням встановленого, вважаю, що будь-яких достовірних доказів, які б підтверджували керування ОСОБА_2 транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, як це зазначено в протоколі, під час апеляційного розгляду справи не здобуто.

Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні достовірні докази про вчинення апелянтом зазначеного адміністративного правопорушення, приходжу до висновку про необхідність скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

За таких обставин, АС ОСОБА_2 підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Івано-Франківського міського суду від 28 квітня 2017 року щодо ОСОБА_2 скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, тобто на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області ОСОБА_1