Провадження № 33/780/982/17 Доповідач у 2 інстанції Говоруха
Категорія 147 31.10.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 жовтня 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Говоруха В.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 8 вересня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 8 вересня 2017 року,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Цією ж постановою вирішено питання про судовий збір.

Відповідно до зазначеної постанови, 24 серпня 2017 року, близько 17 години 10 хвилин, в м. Біла Церква, по вул. Князя Володимира водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку в міській лікарні № 4 м. Біла Церква та за допомогою приладу «Драгер» ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 «Правил Дорожнього руху України» та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даним рішенням, правопорушник подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, не відображає фактичних обставин справи, тому підлягає скасуванню, а провадження закриттю у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Так, він, як сумлінний та дисциплінований водій, з метою забезпечення безпеки для всіх учасників дорожнього руху, під час керування транспортним засобом суворо дотримується правил дорожнього руху. З огляду на це, виключено, що 24 серпня 2017 року він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння. Висновки інспектора про особливості ходи чи природи запаху з ротової порожнини є не об'єктивними, виключно суб'єктивними, та не відображають фактичних обставин.Запропонований інспектором для тесту алкотестер мав явні ознаки попереднього його використання іншими особами, так як його упаковка була пошкоджена, що є суттєвою перешкодою отримання об'єктивного результату за наслідками проходження відповідного тесту. Крім того, Інспектор Корнієнко С.М. не надав сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Зазначені обставини, вважає достатніми та такими, що об'єктивно змусили його відмовитись від використання зазначеного алкотестера в якості засобу для визначення стану алкогольного сп'яніння.Проти проходження огляду на стан сп'яніння в найближчому закладі охорони здоров'я він не заперечував. У відповідь на це, інспектор повідомив, що він має пройти огляд на стан сп'яніння у якомусь медичному закладі, назву якого останнім було названо не розбірливо, що позбавило його можливості ідентифікувати цей заклад. Інспектор його зауваження та пояснення розцінив як відмову пройти відповідний тест, що не відповідає дійсності.Інспектор на зазначені вимоги увагу не звернув, не забезпечив йому можливість пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння уповноваженим на те закладом охорони здоров'я. Як з'ясувалося пізніше, інспектор Корнієнко С.М. в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №009921 вказав, що він відмовився пройти відповідний тест у КЗ БМР Білоцерківській лікарні №4, про що він дізнався із вказаного протоколу вже по поверненню до дому після зазначеної події.В зв'язку з цим, не проходження ним відповідного тесту у повноважному закладі охорони здоров'я вважає виключною виною інспектора поліції. Таким чином, вважає, що наведені ним обставини справи та зазначені вимоги закону у своїй сукупності однозначно вказують на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення. В той же час, довести переконливість його доводів в суді першої інстанції, він можливості не мав. Прибувши в зазначений день та час розгляду справи, ОСОБА_1 спілкувався лише з помічником судді, судового розгляду як такого не було. Суд першої інстанції не допитав свідків, відомості про які є в матеріалах справи, не досліджувалось відео з нагрудної камери поліцейського, а тому допустив однобічність в розгляді справи про адміністративне правопорушення. При призначенні стягнення суд врахував лише формально дані про його особу, характер вчиненого правопорушення, обставини його скоєння, обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність.

ОСОБА_1 подав до суду додаткові пояснення, в яких вказує, що він не керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, про що свідчить і те, що інспектор не відсторонив його від керування автомобілем, а лише видав йому тимчасові права. Після чого, ОСОБА_1 сів за кермо автомобіля та поїхав далі. Крім того, просить розглядати апеляційну скаргу без його участі, оскільки не може прибути в судове засідання в зв'язку з сімейними обставинами.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд приходить до таких висновків.

Згідно вимог ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП судом забезпечується всебічне, повне та об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, а при накладенні стягнення на правопорушника відповідно до вимог ст. 33 КУпАП враховуються поряд з характером вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1.у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення БД№009921 від 24.08.2017, поясненням свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Кваліфікація дій ОСОБА_1за ч. 1 ст. 130 КУпАП є правильною.

Щодо доводів ОСОБА_1 що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується тим, що його не відсторонили від керування автомобіля, то дана заява спростовується матеріалами справи про адміністративне правопорушення. Так, на зворотній стороні протоколу про адміністративне правопорушення є пояснення ОСОБА_4, де зазначено, що він зобов'язується доставити до місця свого проживання автомобіль НОМЕР_2 та не передавати його ОСОБА_1 до повного його витверезіння.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що він від проходження огляду на стан сп'яніння в уповноваженому закладі охорони здоров'я не відмовлявся, є необґрунтованими, та не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. Пояснення ОСОБА_1, що про відмову від проходження в закладі охорони здоров'я він дізнався лише дома, є сумнівними, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення міститься його підпис та його пояснення, що свідчить про те, що ОСОБА_1 прочитав протокол та підписав його. При цьому він жодним чином не вказує на те, що працівники поліції не надавали для перевірки його стану пошкоджені чи неналежні засоби, чи залишили без задоволення будь - які його вимоги щодо пред'явлення сертифікату чи можливості пройти освідування в закладі охорони здоров'я. Більш того з його пояснень в протоколі про адміністративне правопорушення вбачається, що на передодні дня затримання він вживав спиртні напої.

Вважаю, що доводи викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 є лише способом уникнути адміністративної відповідальності.

Що стосується посилання про те, що правопорушник був позбавлений права давати пояснення в суді першої інстанції, то вони є сумнівними, однак в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 було надано можливість дати свої пояснення, довести необґрунтованість обвинувачення та спростувати його. Однак ОСОБА_1, незважаючи на своєчасне повідомлення про розгляд справи, відкладання його на іншу дату в судове засідання апеляційної інстанції так і не з'явився, прохання про відкладення розгляду справи на інший день не заявив, надіславши заяву про розгляд справи без його участі.

Щодо доводів правопорушника про необхідність закриття щодо нього адміністративного провадження, то ст. 247 КУпАП містить виключний перелік обставин за наявності яких провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, однак, ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі не наводить достатніх підстав для скасування постанови та закриття провадження по справі.

Суд першої інстанції призначив ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобам, відповідно до ст. 33-36 КУпАП, яке в даному випадку, відповідно до вимог чинного законодавства, є безальтернативним.є

Таким чином, на думку апеляційного суду, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення..

Постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 8 вересня 2017 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.І. Говоруха