АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 33/796/923/2017 Постанова винесена суддею Шкірай М.І.
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Павленко О.П., з участю порушника ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, іншого учасника ДТП - ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в

м. Березань Київської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1,

на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08 лютого 2017 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08 лютого 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 320 гривень.

Як встановив суддя місцевого суду, ОСОБА_2 24 листопада 2016 року о 18 год. 50 хв., керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21114», д.н.з. НОМЕР_1, на Одеській площі в

м. Києві, при перестроюванні не дав дорогу автомобілю марки «DAF CF-75.360»,

д.н.з. НОМЕР_2, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроюватися та допустив з ним зіткнення, в результаті чого автомобіль «ВАЗ 21114», д.н.з. НОМЕР_1, занесло і відбулося зіткнення з автомобілем марки «Ford Fiesta»,

д.н.з. НОМЕР_3, внаслідок чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 10.3 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на те, що рішення судом постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильної оцінки обставин, які фактично мали місце під час дорожньо-транспортної пригоди, просить скасувати постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від

08 лютого 2017 року, а справу закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Як зазначає апелянт, зіткнення транспортних засобів відбулося не в результаті порушення ним п. 10.3 ПДР України, а внаслідок недотримання водієм автомобіля «DAF» положень п. 12.3 ПДР України, який зобов'язаний був надати йому можливість завершити маневр перестроювання, а також виконати інші вимоги щодо забезпечення безпечної дистанції руху. При цьому, звертає увагу на те, що зіткнення транспортних засобів відбулося в смузі руху автомобіля «DAF», що свідчить про виконання ним (апелянтом) вимог п. 10.1 ПДР України. До того ж, такі обставини ДТП підтверджені і експертним висновком. Отже, наявні в справі докази не доводять його винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Крім того, вказує, що в суді першої інстанції він повідомляв про укладену угоду із адвокатом, який в свою чергу звернувся до Центру судових експертиз «Альтернатива» з метою проведення відповідного дослідження механізму ДТП, проте суддя розгляд справи не відклав, що позбавило його можливості надати висновок експерта, а тому допустив неповноту з'ясування всіх обставин провадження.

В суд апеляційної інстанції ОСОБА_6, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, не прибув,подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3 на підтримку апеляційних вимог, заперечення ОСОБА_4 щодо доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, проаналізувавши додатково надані суду апеляційної інстанції докази, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з провадження в справі про адміністративне правопорушення та постанови, суддя місцевого суду при розгляді даної справи дослідив її матеріали, вислухав пояснення ОСОБА_2, виклав у судовому рішенні докази у справі, повно та всебічно з'ясувавши обставини, що призвели до виникнення цієї пригоди внаслідок порушення правил дорожнього руху ОСОБА_2, надав їм об'єктивну оцінку та прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Так, висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у порушенні під час керування 24 листопада 2016 року о 18 год. 50 хв. автомобілем марки «ВАЗ 21114», д.н.з. НОМЕР_1, на Одеській площі в м. Києві, п. 10.3 ПДР України, за яким у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися, що і призвело до механічного пошкодження трьох транспортних засобів, за обставин, викладених у постанові, є обґрунтованим, оскільки він підтверджується належними доказами.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, які зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 № 487757 від 24 листопада 2016 року, складеному уповноваженою на те особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП (а.с. 1); у схемі місця ДТП, в якій відображені необхідні й достатні відомості щодо організації дорожнього руху на Одеській площі в м. Києві, а також дані щодо напрямку руху трьох транспортних засобів до моменту зіткнень, місця їх зіткнень та розташування після зіткнень, а також про характер і локалізацію механічних пошкоджень усіх автомобілів (а.с. 2), у поясненнях учасників дорожньо-транспортної пригоди - водіїв ОСОБА_6 та

ОСОБА_4, які узгоджуються між собою і з іншими письмовими доказами та спростовують пояснення ОСОБА_2 щодо дотримання ним ПДР (а.с. 3-4).

При цьому, доводи ОСОБА_2 про те, що зіткнення автомобіля марки

«DAF CF-75.360», д.н.з. НОМЕР_2, з його автомобілем марки «ВАЗ 21114»,

д.н.з. НОМЕР_1, відбулося під час закінчення виконання ним маневру перестроювання, тобто про дотримання ним вимог п. 10.1 ПДР України, за яким перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а відтак порушення водієм автомобіля марки «DAF CF-75.360» - ОСОБА_6 положень п. 12.3 ПДР України, який бачив його маневр перестроювання та зобов'язаний був надати можливість його завершити і виконати всі вимоги щодо забезпечення безпечної дистанції руху, були перевірені суддею місцевого суду та обґрунтовано відхилені як неспроможні, оскільки вони повністю спростовуються доказами в справі.

Отже, суддя місцевого суду правильно встановив фактичні обставини ДТП та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З метою додаткової перевірки доводів апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції був допитаний водій автомобіля марки «Ford Fiesta» - ОСОБА_4, який дав аналогічні пояснення його первинним письмовим поясненням, та додатково показав, що автомобіль марки «ВАЗ 21114» рухався позаду його автомобіля, але, незважаючи на ремонті роботи, які проводилися на мосту, для руху транспортних засобів в сторону вул. Академіка Заболотного були вільними дві смуги, отже необхідності для перестроювання автомобіля марки «ВАЗ 21114» внаслідок ремонтних робіт в іншу смугу руху, ліворуч, не було. Вважає, що водій автомобіля «ВАЗ 21114» ОСОБА_2, намагаючись "проскочити" між його автомобілем та автомобілем «DAF CF-75.360», порушив ПДР України, внаслідок чого і відбулася дорожньо-транспортна пригода.

Крім того, безпосередньо під час судового розгляду в суді апеляційної інстанції було досліджено 4 файли відеозапису з місця ДТП, поданого до суду водієм ОСОБА_6 (а.с. 50), з яких вбачається, що транспортний засіб марки «ВАЗ 21114», як це зафіксовано після зіткнення, перебуває лише передньою частиною під кутом на полосі руху автомобіля «DAF CF-75.360», тобто його водій до зіткнення розпочав, а не завершив маневр перестроювання в смугу руху, в якій рухався автомобіль «DAF CF-75.360», не пропустивши вказаний транспортний засіб, і зазначений відеозапис, який узгоджується з даними, зафіксованими у схемі місця ДТП, також спростовує пояснення ОСОБА_2 про дотримання ним п. 10.3 ПДР України.

Посилання ж апелянта на висновок експертного дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди № 25/17 від 20 березня 2017 року ТОВ «Центр судових експертиз «Альтернатива», який, на його думку, доводить незаконність судового рішення, є непереконливими, оскільки зі змісту цього висновку слідує, що експерт використовував вихідні дані для дослідження, викладені адвокатом у запиті, при цьому лише частково навів пояснення водіїв ОСОБА_2 і ОСОБА_6 та взагалі не проаналізував пояснення щодо обставин ДТП водія ОСОБА_4 В той же час у дослідницькій частині вказаного висновку відсутній аналіз пояснень водіїв у співставленні зі схемою ДТП і зафіксованими в ній пошкодженнями транспортних засобів, а також обґрунтування з посиланням на встановлені експертом обставини у контексті вимог ПДР України, тобто висновок експерта щодо технічної причини виникнення ДТП є неповним і ґрунтується на припущеннях експерта, які не узгоджуються з наявними у справі письмовими доказами.

За таких обставин, указаний висновок експертного дослідження не можна визнати допустимим доказом, а питання щодо залучення експерта в порядку ст. 273 КУпАП апелянтом не порушувалося.

З огляду на те, що в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 не надано жодного належного та допустимого доказу на спростування висновку судді місцевого суду в постанові, твердження апелянта про дотримання ним ПДР в дорожній обстановці, яка сталася 24 листопада 2016 року о 18 год. 50 хв. на Одеській площі в м. Києві, та створення іншим водієм - ОСОБА_6 аварійної ситуації, внаслідок чого відбулося зіткнення трьох транспортних засобів, є безпідставними.

З урахуванням викладеного, вважаю, що суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2, всупереч його доводам, у відповідності з вимогами ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП повно, всебічно та об'єктивно з'ясував обставини події, дав оцінку всім зібраним по справі доказам, отже рішення про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є законним та обґрунтованим, а зміст постанови судді місцевого суду відповідає вимогам

ст. 283 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_2 суддя врахував обставини справи та наслідки правопорушення, дані про особу ОСОБА_2. та його відношення до вчиненого, й обґрунтовано визначив вид та розмір стягнення в межах, встановлених санкцією ст. 124 КУпАП, тобто дотримав вимог ст. 33 КУпАП.

Оскільки всі доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, в яких він ставить під сумнів законність постановленого в справі про адміністративне правопорушення щодо нього рішення на заслуговують на увагу, за відсутності підстав для скасування або зміни постанови судді місцевого суду від 08 лютого 2017 року, апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08 лютого 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва О.П. Павленко