П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Балацька Г.О. за участі:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності,

- ОСОБА_1,

представника особи, яку притягнуто до адміністративної

відповідальності, - захисника Кашпура В.М.,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, в якій міститься і клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м. Києва від 13 січня 2017 року відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 грн. (десять тисяч двісті гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Як встановив суд першої інстанції, 13 листопада 2016 року, о 12 год. 10 хв., ОСОБА_1 по пр-ту Оболонському, 26, в м. Києві, керував автомобілем НОМЕР_1, в порушення п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився за допомогою приладу для визначення стану алкогольного сп'яніння "Драгер". Результати тесту - 0, 32 ‰.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, вважаючи рішення суду першої інстанції необґрунтованим та таким, що винесене з порушенням принципів верховенства права, першочергово ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, посилаючись на те, що при прийнятті оскаржуваного рішення він-ОСОБА_1 присутнім не був, копію оскаржуваного рішення отримав лише 23 січня 2017 року і одразу - 26 січня 2017 року ним була подана апеляційна скарга, тобто в межах десятиденного строку на апеляційне оскарження.

В апеляційній скарзі, з доповненнями, ОСОБА_1 просить скасувати постанову Оболонського районного суду м. Києва від 13 січня 2017 року, прийняту щодо нього нову постанову, якою провадження у справі закрити за відсутності в його-ОСОБА_1. діях складу даного адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 зазначає, що в матеріалах справи відсутні реальні та достатні докази, які б свідчили про наявність його вини у вчиненні правопорушення, з огляду і на те, що поліцейськими був порушений порядок проведення огляду осіб, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння. А саме те, що йому не було запропоновано провести огляд в закладі охорони здоров'я, як те передбачено вимогами ст. 266 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та в його інтересах - захисника Кашпура В.М., які підтримали доводи апеляційної скарги про закриття провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, пояснення інспектора патрульної поліції роти № 5 батальйону № 4 УПП в м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_4, дослідивши матеріали провадження за протоколом про адміністративне правопорушення та переглянувши відеозапис подій за участю ОСОБА_1 від 13 листопада 2016 року, наданого на вимогу суду апеляційної інстанції Департаментом патрульної поліції Національної поліції України, перевіривши доводи апеляційної скарги, слід прийти до наступного висновку.

Згідно зі ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

На виконання вимог ст. 278 КУпАП, при підготовці справи про адміністративне правопорушення до розгляду орган (посадова особа) вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Як регламентують положення ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи.

Дані вимоги закону під час судового провадження справи за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції належним чином не дотримані, оскільки зматеріалів провадження видно, що суд хоча і повідомляв ОСОБА_1 судовими повістками про розгляд справи о 10.30 годині 20 грудня 2016 року та об 11.05 годині 13 січня 2017 року в приміщенні Оболонського районного суду м. Києва, але даних про отримання судової повістки безпосередньо ОСОБА_1 в справі немає, а лише наявні конверти, які повернулись на адресу місцевого суду за закінченням встановленого строку зберігання (а.с. 5-12).

За наведеним та тих обставин, що ОСОБА_1 оскаржуване рішення направлено 17 січня 20147 року, яке він отримав 23 січня 2017 року, та у десятиденний строк - 26 січня 2017 року подав апеляційну скаргу, можна погодитися з його клопотанням про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови судді від 13 січня 2017 року.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов'язаний, зокрема, з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за керування автомобілем у стані алкогольного сп'яніння в порушення п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України, - є правильним, а зміст постанови загалом відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Зокрема, згідно з поясненнями самого ОСОБА_1 під час апеляційного перегляду справи, він не заперечував обставин того, що 13 листопада 2016 року, о 12 год. 10 хв., він-ОСОБА_1 по пр-ту Оболонському, 26, в м. Києві, керував автомобілем НОМЕР_1, був зупинений працівниками поліції, оскільки порушив Правила дорожнього руху України.

В ході перевірки документів, працівниками поліції і було запропоновано пройти алкотестування приладом "Драгер", на що він погодився і його покажчики були - 0,32 %.

Як вказав ОСОБА_1 в доповненнях до апеляційної скарги та підтвердив в суді апеляційної інстанції, він не знав, що цей результат перевищує допустиму норму, а тому і підписав протокол про адміністративне правопорушення.

Пояснив, що напередодні вживав спиртні напої, але зранку - 13 листопада 2016 року вважав себе тверезим, тому і сів за кермо.

Судом апеляційної інстанції було переглянуто відеозапис подій за участю водія ОСОБА_1 на місці його зупинки працівниками поліції - під час керування автомобілем НОМЕР_2, по пр-ту Оболонському, 26, в м. Києві 13 листопада 2016 року о 12 год. 10 хв.

Не заперечував ОСОБА_1 і ту обставину, що після зупинки його працівниками поліції і складанні протоколу про адміністративне правопорушення, автомобіль НОМЕР_1, був переданий драйверу - ОСОБА_5, який підтвердив факт залишення на зберігання вказаного транспортного засобу власноручно заповненою розпискою (а.с. 4).

Дані обставини учиненого ОСОБА_1 правопорушення підтвердила в суді апеляційної інстанції інспектор патрульної поліції роти № 5 батальйону № 4 УПП в м. Києві лейтенант поліції ОСОБА_4, якою був складений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 від 13 листопада 2016 року.

Водночас інспектор ОСОБА_4. зазначила, що зупинка автотранспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 відбулась у зв'язку з порушенням останнім Правил дорожнього руху України, а саме він не надав перевагу в перетині дороги пішоходу, і вже під час складання цього протоколу про адміністративне правопорушення, у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп'яніння, які виразились в різкому характерному запаху з порожнини рота, почервоніння очей, а тому водію ОСОБА_1 було запропоновано, альтернативно, пройти тест на вміст алкоголю за допомогою приладу "Драгер" чи проїхати в медичний заклад.

ОСОБА_1 погодився пройти тестування за допомогою приладу "Драгер".

Повідомила інспектор ОСОБА_4. і про те, що ОСОБА_1, поза відеозйомки, зізнався колезі ОСОБА_4 - інспектору ОСОБА_8 що він-ОСОБА_1 таки вживав напередодні спиртні напої.

Все, що відбувалось в дійсності, фіксувалось на відеокамеру, у чому пересвідчився і суд апеляційної інстанції, передивившись вказаний запис.

Управління патрульної поліції у місті Києві в повідомлені від 04 квітня 2017 року зазначило про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, крім досліджуваного провадження, 13 листопада 2016 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП за порушення проїзду пішохідних переходів, та 30 серпня 2016 року за ч. 2 ст. 122 КУпАП - за порушення проїзду на забороняючий сигнал світлофору. Штрафи не сплачено.

Отже, поясненнями ОСОБА_1 у сукупності із даними протоколу про адміністративне правопорушення, серії АП2 № 050070 від 13 листопада 2016 року, в якому ОСОБА_1 власноручно зазначив, що "з протоколом згоден"; актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, із засвідченням підписами свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с. 3), що досліджені судами першої інстанції та апеляційної інстанцій на виконання вимог ст. 280 КУпАП, - підтверджуються висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України.

На дані висновки не можуть вплинути доводи апеляційної скарги, що працівники поліції не повідомили ОСОБА_1 про можливість підтвердження результатів тестування в закладі охорони здоров'я за його бажанням - оскільки вони об'єктивно нічим не підтверджуються і не можуть вплинути на висновки про доведеність його вини в порушенні ним п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України.

При цьому не можна не вказати, що сам ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції не заперечував обставин того, що він в присутності свідків не вказував про те, що перебуває в тверезому стані та просив його доправити до медичного закладу для проведення повторного огляду.

Не наполягав ОСОБА_1 і на наявність у нього хворобливого стану, в якому він перебував 13 листопада 2016 року, про що вперше заявила сторона захисту в суді апеляційної інстанції 12 квітня 2017 року, як-то: не вилікуваний карієс та розлад шлунку, що міг вплинути на рівень алкоголю в крові і потребував огляду саме в медичному закладі.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції або закриття провадження в справі, під час апеляційного перегляду справи - не встановлено.

Накладене на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення - відповідає меті адміністративного стягнення та загальним засадам його накладення у відповідності до положень ст.ст. 23, 33 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити останньому строк на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м. Києва від 13 січня 2017 року.

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 13 січня 2017 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 гривень (десять тисяч двісті гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1- без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва Г.О. Балацька