АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/1169/17 Головуючий у суді 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 130 ч. 1 КУпАП Суддя доповідач: Кондаков Г.В.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 листопада 2017 р. м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Кондаков Г.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро апеляційну скаргу порушника на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2017 року щодо притягнення:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, приватного підприємця, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

25 жовтня 2017 р. Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік.

Вказане правопорушення, на думку суду першої інстанції, ОСОБА_2 скоїв при наступних обставинах.

20 вересня 2017 року о 17 год. в м. Дніпрі по вул. Запорізьке шосе, буд. 38 ОСОБА_2 керував автомобілем марки «TOYOTA PRADO» з державним реєстраційним номерним знаком «АЕ 5525 ЕМ» в стані алкогольного сп*яніння, який було встановлено за згодою останнього в присутності двох свідків при застосуванні технічного приладу «Драгер» з показником - 2,7 промиле.

ОСОБА_2 - особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, не згоден з даним рішенням. В апеляції просить його скасувати. Провадження по справі закрити у звязку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

В обгрунтування своїх доводів посилається на те, що в день події не вживав алкогольних напоїв, тому відмовився від застосування технічного приладу для встановлення стану здоров*я і наполягав на проведенні медичного огляду у відповідному закладі.

Був змушений працівниками поліції погодитись застосувати технічний прилад, оскільки останні погрожували вилученням транспортного засобу.

Стверджує, що алкотестер вже був у використанні. Тому ставить під сумнів об*єктивність отриманого результату в 2,7 промиле.

Погодився з позицією інспектора поліції не давати письмові пояснення в протоколі. Таку свою позицію розцінює як свідчення про незгоду з показниками алкотестеру.

Оскільки порядок на встановлення стану сп*яніння було порушено співпрацівниками поліції і не було усунено судом першої інстанції, всі дії співпрацівників поліції слід визнати отриманими в порушення встановленого порядку.

Вказує, що в день розгляду справи в суді першої інстанції невідомими співпрацівниками суду було роз*яснено про необхідність визнання своєї провини, і що така позиція не потягне за собою позбавлення права керування транспортними засобами.

У зв*язку з відсутністю відповідної освіти, був вимушений визнати свою вину при обставинах вказаних судом в постанові. Тому таке судове рішення вважає незаконним. Просить його скасувати за відсутністю події і складу правопорушення.

03 листопада 2017 року судом апеляційної інстанції від порушника ОСОБА_2 отримано листа, в якому тому повідомляє про те, що отримав сповіщення про слухання його справи 13 листопада 2017 року о 10 год. 30 хвил. в Апеляційному суді Дніпопетровської області. Просив розглянути її без його участі. Наполягав на своєї позиції. Просив апеляційну скаргу задовольнити. Постанову скасувати, провадження по справі закрити.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції, керуючись вимогами ст. 268 КУпАП, вважає за можливе розглянути справу щодо ОСОБА_2 за його відсутністю.

Дослідив матеріали справи, перевірив доводи, на які посилається ОСОБА_2 особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку, що вони не можуть підлягати задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що висновки суду про винність ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності відповідають фактичним обставинам справи, що вони підтверджені розглянутими в судовому засіданні та викладеними в постанові доказами.

Обґрунтовуючи свої висновки про винність ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, суд, насамперед, послався на викривальні покази самого ОСОБА_2 в судовому засіданні, який не заперечував, що керував транспортним засобом в стані алкогольного сп*яніння, а також на дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення від 20 вересня 2017 р. про застосування технічного засобу, акті огляду на стан сп*яніння, письмових поясненнях свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4, а також рапорт співпрацівника поліції про те, що дії ОСОБА_2 утворюють склад правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Як свідчить проведений судом аналіз вказаних доказів, вони узгоджені між собою і містять дані щодо часу, місця керування транспортним засобом ОСОБА_2 в стані алкогольного сп*яніння, наслідки таких дій та інші фактичні обставини правопорушення.

Звертається увага на те, що викривальні показання ОСОБА_2 щодо обставин, які підлягають доказуванню у справі і складають об*єктивну і суб*єктивну сторони правопорушення, містять подробиці події, які узгоджені з показами свідків, поясненнями співпрацівника поліції в рапорті і про обставини правопорушення в протоколі. Неможна залишити поза увагою, що викривальні покази ОСОБА_2 давав без будь-якого тиску.

Версія порушника в апеляційній скарзі про визнання ним вини під впливом співпрацівників поліції, а також невідомих працівниіків суду першої інстанції, на переконання суду апеляційної інстанції не знайшла свого підтвердження, визнається безпідставною, такою, що спростована об*єктивними даними у справі.

Так, узгоджені з викривальними показаннями ОСОБА_2 дані містяться:

-в протоколі про адміністративне правопорушення про керування останнім транспортним засобом 20 вересня 2017 року в стані алкогольного сп*яніння, встановленого при застосуванні технічного засобу з показником - 2,7 промиле (а.с. 2);

-поясненнях свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про те, що в їх присутності після застосування інспектором поліції алкотестеру «Драгер», у водія ОСОБА_2 встановлено стан алкогольного сп*яніння з показником - 2,7 промиле, про що останній не заперечував (а.с. 3);

-в аналогічному рапорті інспектора поліції ОСОБА_6 (а.с. 4);

-в акті огляду на стан алкогольного сп*яніння з викорстинанням спеціального технічного засобу, складено за участю ОСОБА_2, а також вказаних свідків, від застосування якого не відмовлявся (а.с. 5);

-чек-тестом з його результатом 2,7 промиле, правильность даних якого підтверджено порушником ОСОБА_2, а також посадовою особою органу поліції (а.с. 6);

-розписками ОСОБА_2 і ОСОБА_7, відповідно, про передачу управління 20 вересня 2017 року транспортного засобу (а.с. 7, 8).

Наведеними в постанові і дослідженими в суді апеляційної інстанції даними спростовані твердження порушника про відсутність в справі доказів про винність останнього у вчиненні вказаного в постанові правопорушення, про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, і про порушення інспектором поліції порядку встановлення стану алкогольного сп*яніння, про те, що викривальні покази давав під впливом посадових осіб.

Обєктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в поясненнях свідків, інспектора поліції, а також самого ОСОБА_2 під час апеляційної перевірки не встановлено.

Суд апеляційної інстанції не може не відмітити, що підозра інспектора поліції на керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного сп*яніння повинна підтверджуватись відповідними даними на даній стадії перевірки, тобто його діяльність повинна регламентуватись п. 4 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом МВС та МОЗ України 9 листопада 2015 р. № 1452/735, а саме ознаками наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного спяніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Такі ознаки були встановлені інспектором поліції, підтверджені в результаті застосування технічного засобу в присутності двох свідків, що передбачено ст. 266 КУпАП, а також вищенаведеною Інструкцією...

Наявність такої підозри відповідно до п. 12 вказаної «Інструкції…» вимагали від інспектора застосування технічного приладу, а в разі відмови, направлення цієї особи до найближчого закладу охорони здоровя.

Хронологія подій, даних які були встановлені на місці події, позиція порушника, який не заперечував результати застосування технічного приладу, приводить до висновку, що інспектор патрульної поліції, діяв згідно з вимогами чинного законодавства.

Таким чином, наведеними в постанові доказами, а також даними, які було досліджено в суді апеляційної інстанцї, спростовані доводи ОСОБА_2 про відсутність у справі доказів його винності у вчиненні правопорушення при обставинах встановлених судом першої інстанції. Тому апеляційний суд приходить до висновку про правильність кваліфікації його дій судом першої інстанції за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд, -

постановив:

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2017 року про визнання ОСОБА_2 винним у правопорушенні, передбаченому ст. 130 ч. 1 КУпАП залишити без змін, а апеляцію останнього - без задоволення.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя: Г.В. Кондаков