Справа № 428/7592/17
Провадження № 33/782/212/17
П О С Т А Н О В А

21 листопада 2017 року м. Сєвєродонецьк

Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Луганської області Чобур О.В., за участю прокурора Козлова В.В., захисників ОСОБА_1 та ОСОБА_2, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 (Якутія) РФ, який мешкає у АДРЕСА_1, на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17.10.2017 року, якою його визнано винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених частинами 1 і 2 ст. 172-7 КУпАП та піддано адміністративному штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень,

В С Т А Н О В И В:

Постановою суду ОСОБА_3 визнано винним в тому, що перебуваючи на посаді начальника Головного управління Держгеокадастру у Луганській області з 21 серпня 2015 року, будучи відповідно до підпункту «в» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктом правопорушень, повязаних з корупцією, він не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів та не повідомив у встановленому законом порядку свого безпосереднього керівника голову Держгеокадастру про наявність у нього реального конфлікту інтересів, а також 09.12.2016 року прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 було надано інформацію про відсутність у нього працюючих в центральному апараті Держгеокадастру, в Головному управлінні та/або його територіальних органах близьких осіб, при цьому він не повідомив, що спільно проживає без перебування у шлюбі, повязаний спільним побутом і має взаємні права і обовязки з ОСОБА_4, яка є завідувачем сектору документального, господарського та організаційного забезпечення Головного управління Держгеокадастру у Луганській області.

Крім того, в умовах реального конфлікту інтересів ОСОБА_3 09.12.2016 року прийняв рішення про переведення ОСОБА_4 на посаду начальника Управління адміністративно-організаційного забезпечення Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, їй встановлено категорію «Б» посади державної служби та присвоєно 6 ранг державного службовця.

В апеляційній скарзі, яка подана в межах строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_3 просить скасувати зазначену постанову суду і закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Посилається на те, що про вчинення ним відповідного правопорушення оперативним працівникам Управління захисту економіки в Луганській області стало відомо 14.06.2017 року, а тому станом на день розгляду справи сплив трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення, і суд, дійшовши висновку про його винуватість, мав закрити провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

З огляду на фактичні обставини справи, в даному конкретному випадку не було і не могло бути суперечності між будь-якими його приватними інтересами і інтересами Держземагентства (Держгеокадастру), оскільки не існувало альтернативних варіантів дій чи прийняття рішень відносно ОСОБА_4 Також не було і не могло бути такої суперечності, наявність якої могло вплинути на обєктивність або неупередженість прийняття ним рішення щодо переведення ОСОБА_4, яка до того ж має дитину віком до трьох років, а також з огляду на те, що її переведення було узгоджено вищим органом, тобто, вона не могла бути звільнена і їй не можна було відмовити у переведенні.

За змістом національного законодавства та міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, обовязковими ознаками корупційного діяння є умисна форма вини, використання свого службового становища, намір та мета одержання неправомірної вигоди, проте, при підписанні наказу про переведення ОСОБА_4 він не тільки не мав на меті наміру одержання неправомірної вигоди, але навіть теоретично не міг отримати таку вигоду.

ОСОБА_4 не можна вважати його близькою особою, оскільки він перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_5, від якого має дитину ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3. На думку апелянта, існування цього шлюбу доводить те, що взаємні права та обовязки існують лише у зареєстрованому шлюбі.

Заслухавши ОСОБА_3 та його захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2, які підтримали доводи апеляційної скарги та надали аналогічні її змісту пояснення, прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційних вимог, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції доходить наступних висновків.

Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст.172-7 КУпАП, що підтверджується викладеними у постанові суду доказами.

Відповідно до пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктами корупційних правопорушень є державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Згідно наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 21 серпня 2015 року № 908 ОСОБА_3 призначено на посаду начальника Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, тобто, він є субєктом корупційних правопорушень.

Як видно з положення про Головне управління Держгеокадастру у Луганській області, затвердженого наказом Держгеокадастру від 17.11.2016 року, начальник Головного управління Держгеокадастру у Луганській області здійснює керівництво Головним управлінням, є відповідальним за організацію та результати його діяльності, зокрема, призначає на посади та звільняє з посад в установленому законодавством порядку державних службовців та працівників Головного управління, а керівників структурних підрозділів - за погодженням з Держгеокадастром, присвоює їм ранги державних службовців, приймає рішення щодо їх заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності (крім своїх заступників) у порядку, визначеному законодавством.

На момент призначення ОСОБА_3 на цю посаду ОСОБА_4 займала посаду завідуючої сектору документального, господарського та організаційного забезпечення Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, що підтверджується копіями документів, які містяться в її особовій справі.

При призначенні на посаду і в подальшому ОСОБА_3 надавав інформацію про відсутність у нього працюючих в центральному апараті Держгеокадастру, в Головному управлінні та/або його територіальних органах близьких осіб, при цьому він не повідомляв, що спільно проживає без перебування у шлюбі, повязаний спільним побутом і має взаємні права і обовязки з ОСОБА_4

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» близькими особами визначені, зокрема, особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом і мають взаємні права та обов'язки із суб'єктом, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону (крім осіб, взаємні права та обов'язки яких із суб'єктом не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Суд обґрунтовано визнав доведеним факт спільного проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_4, пославшись на те, що вони згідно копії свідоцтва про народження І-ВЛ 373925 мають спільну дитину ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4; мешкають разом за адресою: Луганська область, м.Сєвєродонецьк, пр-т Гвардійський, 55/158.

Дані обставини підтверджується, зокрема, ухвалою слідчого судді Лисичанського міського суду від 22.03.2017 року про проведення обшуку; протоколом обшуку від 23.03.2017 року; ухвалою апеляційного суду Луганської області від 20.04.2017 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_4 І.0. від 06.04.2017 року; повідомленням про звільнення особи з-під варти, згідно яким ОСОБА_3 і ОСОБА_4 мешкають за однією адресою.

Апеляційний суд бере до уваги, що органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення, як і прокурором у судовому засіданні, не доведено факт сумісного проживання ОСОБА_3 і ОСОБА_4 до 22.03.2017 року.

Оцінивши зазначені докази в їх сукупності відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, суд обґрунтовано дійшов висновку про те, що ОСОБА_3 і ОСОБА_4 І.0. є близькими особами, отже ОСОБА_3, відповідно до вимог пунктів 2 і 3 ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» повинен був у цьому випадку не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли він дізнався про наявність у нього реального конфлікту інтересів, тобто не пізніше 22.03.2017 року, повідомити про це свого безпосереднього керівника - голову Держгеокадастру, проте цього не зробив.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність у даному випадку у ОСОБА_3 реального конфлікту інтересів, оскільки визначений законом обсяг його службових повноважень створює суперечність з приватними інтересами ОСОБА_3, зумовленими особистими стосунками з ОСОБА_4, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

За таких умов висновок суду про доведеність вчинення ОСОБА_3 передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП правопорушення, повязаного з корупцією, апеляційний суд вважає правильним, оскільки він не повідомив у встановленому законом порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів.

Доводи апелянта про відсутність у нього корисного мотиву не виключають складу в його діях зазначеного правопорушення, оскільки він притягується до відповідальності не за вчинення корупційного правопорушення, а за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, тобто, діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені Законом України «Про запобігання корупції» вимоги, заборони та обмеження.

Разом з тим, суд першої інстанції необгрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 ст.172-7 КУпАП, зважуючи на наступне.

Як уже зазначалося, органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення, не доведено факт сумісного проживання ОСОБА_3 і ОСОБА_4 до 22.03.2017 року, відповідні докази суду не надані. Викладені у протоколі і постанові суду висновки про спільне проживання ОСОБА_3 і ОСОБА_4 до березня 2017 року зроблено на припущеннях. Спільні поїздки на відпочинок за кордон, рівно як і наявність спільної дитини, самі по собі не свідчать про те, що до березня 2017 року ОСОБА_3 був повязаний спільним побутом із ОСОБА_4 і сумісно з нею проживав, інших доказів того, що вони були на той час близькими особами у розумінні статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» не надано.

Таким чином, відсутні докази наявності реального конфлікту інтересів у ОСОБА_3 у грудні 2016 року на момент прийняття ним рішення щодо переведення ОСОБА_4 на посаду начальника Управління адміністративно-організаційного забезпечення Головного управління Держгеокадастру у Луганській області.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає не доведеним вину ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-7 КУпАП, а тому в цій частині слід закрити справу за відсутністю складу адміністративного правопорушення, задовольнивши апеляційну скаргу в цій частині.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_3 накладено без порушень передбаченого ч.2 ст. 38 КУпАП тримісячного строку.

Всупереч доводам апелянта, який зазначає днем виявлення правопорушення 14.06.2017 року, суд обґрунтовано дійшов висновку щодо обрахування строку з 20.07.2017 року і апеляційний суд погоджується з таким висновком, зважуючи на наступне.

Дійсно, як і зазначає апелянт, матеріали щодо вчинення ним правопорушення, повязаного з корупцією, були направлені прокурором начальнику Управління захисту економіки в Луганській області Національної поліції України для прийняття відповідного рішення 13.06.2017 року і отримані начальником зазначеного Управління 14.06.2017 року.

Проте, ці матеріали на 40 аркушах, а саме наказ Держгеокадастру про призначення ОСОБА_3 на посаду, Положення про Головне управління Держгеокадастру в Луганській області, відомості про ознайомлення ОСОБА_3 про обмеження, встановленні Законами України «Про державну службу» та «Про запобігання корупції», накази Головного управління Держгеокадастру в Луганській області про введення в дію та внесення змін до штатного розпису, не були достатніми, щоби зробити висновок про наявність у діях ОСОБА_3 правопорушення, повязаного з корупцією.

Натомість, протягом строку з 14.06.2017 року по 20.07.2017 року Управлінням захисту економіки в Луганській області Національної поліції України зібрані докази спільного проживання та повязаності спільним побутом ОСОБА_3 і ОСОБА_4, інші документи, які призвели до виявлення вчиненого ОСОБА_3 правопорушення, внаслідок чого до суду 20.07.2017 року були направлені матеріали щодо ОСОБА_3 за ч.1 ст. 172-7 КУпАП на 153 аркушах, а тому саме 20.07.2017 року слід вважати днем виявлення правопорушення.

Адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_3 в межах санкції частини 1 ст.172-7 КУпАП України з врахуванням характеру вчиненого правопорушення та ступеня його вини, а тому в задоволенні іншої частини апеляційних вимог слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 289, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17.10.2017 року щодо ОСОБА_3 змінити.

Скасувати постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17.10.2017 року щодо ОСОБА_3 в частині визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст.172-7 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В іншій частині постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17.10.2017 року щодо ОСОБА_3 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Луганської області ОСОБА_8.