Справа № 510/1201/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.10.2017 року м. Рені

Суддя Ренійського районного суду Одеської області Дудник В.І., розглядаючи матеріали, що надійшли від УПД ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродж. ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого експедитором ТОВ «СК Акорд», мешк. за адресою: Одеська область м. Рені, вул. Госпітальна, 31, протягом року не піддавався адміністративному стягненню, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зміст ст. 268 КУпАП розяснено, клопотань не надходило, -

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В

Як виходить з наданого протоколу, «05.08.2017 р. о 22 год. 15 хв. в м. Рені, вул. 28 Червня 192 ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, на пропозицію пройти медичний огляд на стан спяніння в присутності свідків ОСОБА_2, ОСОБА_2 відмовився», чим вчинив, на думку органу, що склав протокол, адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні, ОСОБА_1 винним себе у вчинені правопорушення за обставинами, викладеними в протоколі не визнав, надав відповідні пояснення по суті правопорушення та докази.

Дослідивши надані докази, у тому числі докази, якими орган, що склав протокол, обґрунтовує його, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1,рапорт інспектора Чапкін В.Ф., письмові пояснення ОСОБА_2, ОСОБА_2, письмові пояснення ОСОБА_1, спільний наказ МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, фотоматеріали, заслухавши пояснення ОСОБА_1 в судовому засіданні, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за вищевказаними обставинами.

Судом встановлено, що 05.08.2017 р. приблизно о 21 год. 50 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, який зареєстрований за ТОВ «СК Акорд», який був зупинений співробітником поліції по вул. Маяковського у м. Рені, приблизно за 10-12 м. до перехрестя вул. 28 Червня у м. Рені. Звертаючись до ОСОБА_1 поліцейський представився як інспектор УПД ГУНП в Одеській області лейтенант поліції ОСОБА_3, предявити посвідчення на вимогу ОСОБА_1 поліцейський відмовився, вимагав передати документи, що підтверджують право особи на керування автомобілем та технічний паспорт на автомобіль, що є порушенням одночасно ч. 3 ст. 18, ч.1 ст. 32 Закону України «Про національну поліцію», які зазначають, що звертаючись до особи, або у разі звернення особи до поліцейського, поліцейський зобовязаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та предявити на її вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, не випускаючи його з рук, також поліцейський має право вимагати в особи предявлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у встановлених законом випадках. Патрульний автомобіль поліції знаходився по вул. 28 Червня між вулицями Маяковського та Островського, від перехрестя вул. Маяковського на відстані приблизно 8-10 метрів від перехрестя, в неосвітленому місці, без спеціальних світлових сигнальних пристроїв, поліцейський який зупинив автомобіль також не був одягнутий у світловідбиваючий одяг (жилет), що підтверджується наданими фотоматеріалами. На питання ОСОБА_1 щодо підстав зупинення транспортного засобу, поліцейський відповів, що правил дорожнього руху не було порушено, зупинка транспортного засобу мотивував перевіркою документів на підставі наказу губернатора Одеської області «Тверезий водій», який нібито дає право зупинити будь який транспортний засіб, що є порушенням ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», яка містить вичерпний перелік підстав зупинки транспортного засобу та є нормативно-правовим актом вищої юридичної сили. На вимогу ОСОБА_1 предявити та ознайомити його з відповідним наказом, поліцейський відмовив, мотивуючи тим, що він не зобовязаний ознайомити водія, та що останньому необхідно звернутися до «Одеської державної адміністрації» або «в іншому місті», де саме, поліцейський не зазначив, що є порушенням ст. 57 Конституції України, яка зазначає, що закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов'язки громадян, не доведені до відома населення у порядку, встановленому законом, є нечинними. Після цього ОСОБА_1 на вимогу поліцейського, передав йому документи, які той вимагав, та з якими той пішов в бік перехрестя. ОСОБА_1 вийшов з автомобіля щоб подивитися куди пішов з документами поліцейський і тільки після цього побачив патрульний автомобіль, який стояв в неосвітленому місті, без відповідних світлових сигнальних пристроїв, де на багажнику вказаного автомобіля поліцейський за допомогою ліхтарника став розглядати документи. Після вчинення вказаних дій та опитування ОСОБА_1, поліцейський вимагав відчинити йому двері в салоні автомобіля, який він оглянув, після чого спитав ОСОБА_1 чи вживав той алкогольні напої. Після розяснень ОСОБА_1 поліцейський наказав останньому «подихати» йому в обличчя, з метою виявлення ознак алкогольного спяніння, на що ОСОБА_1 відповів відмовою, оскільки дихати поліцейському в обличчя він не зобовязаний та така процедура є сумнівною з точки зору її законності, на що поліцейський відповів, що він сам на свій розсуд визначає стан спяніння особи, після чого вимагав у ОСОБА_1 щоб той пройшов до патрульного автомобіля, з метою виявлення його стану, нічого не пояснивши. ОСОБА_1 відмовився підкорятися вищевказаним незаконним вимогам поліцейського, спитавши останнього, на чому ґрунтуються його підозри по відношенню до його стану (алкогольного), на що отримав відповідь: ні на чому, поліцейський сам буде визначати його стан на свій розсуд. Враховуючи підозри поліцейського щодо ознак алкогольного спяніння у ОСОБА_1, останній запропонував відвезти його до найближчого медичного закладу для проходження огляду на стан спяніння, на що отримав відмову. Поліцейський, який раніше представився як інспектор Чапкін В.Ф. (посвідчення не предявляв), стояв ще декілька хвилин біля автомобіля, яким керував ОСОБА_1, після чого відійшов до патрульного автомобіля з його документами. Після того, до автомобіля ОСОБА_1 підійшов інший співробітник поліції з патрульного автомобіля, не представившись, на вимогу останнього службове посвідчення не предявив, представившись як «Олександр» та повернув документи. Далі, постоявши декілька хвилин біля належного ОСОБА_1 автомобіля, вказаний поліцейський «Олександр» попросив його віддати документи для уточнення якоїсь деталі, якої саме, не вказав, ОСОБА_1 передав документи, оскільки знав що з ними все гаразд, та йому нема за що хвилюватися. Отримавши документи, «Олександр» почав категорично наполягати на те, що якщо ОСОБА_1 не подихає йому в обличчя, на нього буде складений протокол про адміністративне правопорушення за їзду на автомобілі в стані алкогольного спяніння. Документи поклав собі в кишеню штанин, відмовившись повернути їх власникові. Далі, до місця події підїхав автомобіль Мерседес д/н НОМЕР_2, в якому знаходилися три особи, дві жінки та чоловік, які попривіталися з співробітниками поліції, нібито вони були знайомі. У їх присутності поліцейський «Олександр» знов почав наполягти на те, щоб ОСОБА_1 подихав йому в обличчя, останній відмовився, оскільки вже догадався, що вказані дії поліцейського прямо порушують закон і будуть сфальсифіковані дані протоколу. Після чого, поліцейські ОСОБА_3 та «Олександр» разом з чоловіком, який, як пізніше стало відомо з протоколу, був одним із свідків, ОСОБА_2, відійшли до патрульного автомобілю. ОСОБА_1 від спостереження відсторонили та попросили відійти до свого автомобіля. Ознайомити його з поясненнями свідків, поліцейські відмовилися. При цьому з поліцейськими спілкувався тільки свідок ОСОБА_2, а інший свідок, ОСОБА_2 весь цей час знаходилась біля ОСОБА_1 З розмови з ОСОБА_2 яку ОСОБА_1 спитав чи відомо їй, які документи вона буде підписувати і за яке порушення останнього зупинили, на що вона відповіла, що їх участь, тобто свідків, є формальною, тобто треба тільки розписатися в якихось документах. Далі ОСОБА_2 покликав ОСОБА_2, разом з якою до патрульної машини підійшов ОСОБА_1, його брат ОСОБА_4, якому він раніше подзвонив бути присутнім як свідок, а також гр. ОСОБА_5 ОСОБА_6, якого він також попросив бути присутнім як свідок, після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_7, які були долучені поліцейськими як свідки, розписалися у чистому бланку протоколу та у вже заповнених своїх поясненнях. Пояснення ОСОБА_2, другого свідка, складалося без її участі, тобто поліцейський написав те, що йому було потрібно для складання протоколу. Свідкам їх права поліцейські не розяснювали, вказаний факт підписів у чистому бланку протоколу ОСОБА_1 бачив особисто. Також це бачили ОСОБА_4 та ОСОБА_6, які знаходилися поруч з ОСОБА_1 Після того як свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_2 розписалися в документах, вони поїхали на автомобілі, на якому приїхали. Після того поліцейські почали складати протокол у відношенні ОСОБА_1 у його присутності та присутності ОСОБА_4 та ОСОБА_6 До початку складання протоколу ОСОБА_1 ще раз запропонував проїхати разом вже зі свідками ОСОБА_4 та ОСОБА_6, до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного спяніння, однак поліцейськими йому знов було відмовлено у цьому, що є прямим порушенням «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, згідно ч. 6 якого огляд на стан спяніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

В підсумку, після усіх вищевказаних процедур ОСОБА_1 було вручено копії протоколу про вчинення адмінправопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, який він підписав, оскільки вважав, що відмова від підпису в протоколі буде тільки на руку поліцейським, отримавши в замін вилученого посвідчення на право керування транспортним засобом ВАН702067 від 25.04.2013 р., тимчасовий дозвіл ТД 405078, після чого сів за кермом службового автомобілю НОМЕР_1 та продовжив рух та керування вищевказаним транспортним засобом без будь-яких заперечень поліцейських.

У звязку з вищенаведеним, дії поліцейського патрулю та співробітників поліції по зупиненню автомобілю НОМЕР_1 і складання у відношенні ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є неправомірними.

Таким чином у судовому засіданні було встановлено, що протокол про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП є необґрунтованим, таким що не відповідає викладеним в ньому обставинам, а тому суд відмовляє у притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 284 КУпАП України, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про закриття провадження. Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні

усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської

організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору,

органу досудового розслідування, а також при наявності обставин,

передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 247 КупАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не

може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких

обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, з урахуванням встановленою судом відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у діях ОСОБА_1, провадження по справі підлягає закриттю.

К е р у ю ч и с ь ст.ст. 85 ч. 5, 247, 256, 278, 284 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

У притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України - відмовити.

Провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена на протязі 10 днів з моменту її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Ренійський районний суд Одеської області.

Строк предявлення постанови до виконання 3 місяця.

Суддя: В.І. Дудник