Тарутинський районний суд Одеської області
_______________________________________________________
Справа № 514/1455/17
Провадження по справі № 3/514/468/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2017 року смт Тарутине

Суддя Тарутинського районного суду Одеської області Тончева Н.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Білгород-Дністровського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3 (Чапаєва) в селі Петрівськ Тарутинського району Одеської області, громадянина України, одруженого, на утриманні троє неповнолітніх дітей, працюючого старшим техніком начальником групи автоматизованих систем управління відділу прикордонної служби «Височанське», не судимого, не притягувався до адміністративної відповідальності,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172 -18 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

29 серпня 2017 відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що 26 червня 2016 року о 21 годині 05 хвилин та 02 липня 2017 року о 20 годині 51 хвилина ОСОБА_1 виконуючи обовязки в прикордонному наряді «Перевірка документів» в міжнародному пункті контролю для залізничного сполучення «Карабуцени» відділу прикордонної служби «Височанське» поруши правила несення прикордонної служби, а саме вніс до бази даних «ГАРТ-1/П» відомості про перетинання державного кордону на вїзд в Україну громадянином ОСОБА_2 АКОРIAN ARTASH, ІНФОРМАЦІЯ_4, якому заборонено вїзд в Україну як громадянину ОСОБА_2 АКОРУAN ARTASH, ІНФОРМАЦІЯ_4, тобто вчинив правопорушення передбачене ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

Постановою Тарутинського районного суду Одеської області від 11 жовтня 2017 року матеріали адміністративної справи щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП вже були направлені для доопрацювання до Білгород-Дністровського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України у звязку з наступним:

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 278 КУпАП, посадовою особою при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, серед інших питань, вирішуються питання чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Так, частина 2 статті 172-18 КУпАП регламентує порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинені в умовах особливого періоду.

Стаття 1 розділу 1 Закону України «Про оборону України» від 6 грудня 1991 року № 1932-XII передбачає, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Таким чином, дія особливого періоду обмежується строками, встановленими для проведення мобілізації або часом, протягом якого діє воєнний стан і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. У разі відсутності рішення про оголошення мобілізації або війни, чи закінчення строків проведення мобілізації особливий період не діє.

Тож, в порушення вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП, до матеріалів справи не додано докази (нормативні акти), які свідчили б про те, що на момент скоєння ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення в Україні діяв особливий період.

Вищезазначені обставини не було можливості з'ясувати та усунути в судовому засіданні.

Однак, 03 листопада 2017 року до Тарутинського районного суду Одеської області знову надійшли матеріали адміністративної справи щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

Направляючи повторно матеріали адміністративної справи щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого саме ч. 2 ст. 172-18 КУпАП для розгляду, тво начальника Білгород-Дністровського прикордонного загону підполковник ОСОБА_3 посилався на те, що аналізуючи судову практику Роздільнянського районного суду Одеської області управління Білгород-Дністровського прикордонного загону дійшло висновку, що судді Роздільнянського районного суду Одеської області не притримуються єдиної думки при кваліфікації правопорушень з боку військовослужбовців в аспекті особливого періоду, як кваліфікуючої ознаки, передбаченої ч. 2 ст. 172-10-172-20 КУпАП.

Проте, не можна погодитись з такими ствердженнями тво начальника Білгород-Дністровського прикордонного загону підполковник ОСОБА_3 виходячи з наступного:

Так, судовий прецедент це принцип, на основі якого ухвалене рішення у конкретній справі, що є обов'язковим для суду тієї самої або нижчої інстанції при вирішенні в майбутньому всіх аналогічних справ або виступає зразком тлумачення закону.

Судовий прецедент слід відрізняти від усталеної (сформованої) судової практики, під якою слід розуміти право положення, тобто твердження (положення) юридичного характеру, які конкретизують норми права та закріплені в сукупності судових актів (рішень та роз'яснень) з певної категорії справ як результат багаторазового одноманітного їх вирішення судами.

В Україні функціонують кілька різновидів прецедентів :

висновки Верховного Суду України, так звані «квазіпрецеденти»;

рішення Європейського суду з прав людини, що є класичним різновидом прецеденту;

рішення Конституційного суду України, що є прецедентами тлумачення.

Таким чином, рішення суддів Роздільнянського районного суду Одеської області, на які посилається тво начальника Білгород-Дністровського прикордонного загону підполковник ОСОБА_3, є усталеною судовою практикою, тому вони не виступають зразком тлумачення закону та не є обовязковими для суду тієї самої або нижчої інстанції при вирішенні в майбутньому всіх аналогічних справ.

Тож, враховуючи наведене, приходжу до висновку, що недоліки вказані вище не усунуто.

Відповідно до абз.5 п.24 Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 визнана правильною практика тих судів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративне правопорушення , складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП України , відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

З урахуванням викладеного, з метою недопущення порушення права ОСОБА_1 та дотримання вимог частини 1 статті 256 КУпАП, адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП підлягає направленню до Білгород-Дністровського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України для доопрацювання.

Керуючись ст.ст. 256, 268, 276, 278, 280 КУПАП,-

У Х В А Л И В :

Матеріали адміністративної справи №514/1455/17 (3/514/468/17) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП направити для доопрацювання до Білгород-Дністровського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Н.М. Тончева