Справа № 315/713/17
Номер провадження № 3/315/192/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2017 року м. Гуляйполе

Суддя Гуляйпільського районного суду Запорізької області Романько О.О., розглянувши матеріали, які надійшли з БДР по обслуговуванню Пологівського району щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_1, виданий 27.01.2003 року Гуляйпільським РВ УМВС України в Запорізькій області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, не працюючого,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130, ч. 2 ст. 130 КУпАП України, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 173544, складеного 21.05.2017 року інспектором взводу забезпечення супроводження ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 в тому, що ОСОБА_1 21.05.2017 року о 09:30 годині в с. Залізничне Гуляйпільського району Запорізької області по вул. Матросова керував автомобілем ВАЗ-2102, д/н і 1144 ЯТ з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, бліде обличчя, млява мова) від тесту на стан алкогольного спяніння на місці зупинки за допомогою технічного засобу Alcotest «Drager» та від проходження огляду на стан спяніння в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 048963, складеного 11.06.2017 року інспектором з дорожнього нагляду Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 в тому, що ОСОБА_1 11.06.2017 року о 13:20 годині в м. Гуляйполе Запорізької області по вул. Набережна поблизу буд. № 5 керував трактором Т-40 м, д/н АР 05746 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння, за згоди водія, у встановленому законному порядку проводився з застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, внаслідок чого було порушено вимоги п. 2.9 (а) ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєнні адміністративного порушення за обставин керування ним трактором Т-40 по вул. Набережній в м. Гуляйполе Запорізької області 11.06.2017 року в стані алкогольного спяніння визнав повністю. При цьому повністю заперечив щодо правопорушення, яке викладене в протоколі від 21.05.2017 року щодо його відмови від проходження огляду на стан спяніння під час керування автомобілем ВАЗ в сел. Залізничному Гуляйпільського району Запорізької області. На підтвердження чого зазначив, що того дня він зі своїм товаришем ОСОБА_4 їхали до останнього на роботу. Біля переїзду його зупинили працівники поліції. Під час бесіди останнім здалося, що він перебуває у стані алкогольного спяніння. Після чого вони стали складати відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, при цьому йому не пропонували застосувати будь-який прилад на місці зупинки для перевірки його стану, а також не наполягали на проведенні огляду в медичному закладі. Будь-яких свідків з боку поліції не було, окрім нього та ОСОБА_4 ніяких людей на місці події не перебувало. Він не розуміє, за яких обставин у протоколі вказані свідки та містяться їх письмові пояснення, так як тоді, коли він підписував його, то в ньому не було жодних відомостей про будь-яких осіб, які б залучалися поліцейськими при складанні протоколу. Пояснення в протоколі він написав під диктовку поліцейського, оскільки дуже поспішав на зустріч з замовником робіт.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні суду пояснив, що 21.05.2017 року він попросив свого товариша ОСОБА_1 підвезти його до роботи, оскільки сам вживав спиртне і не міг сісти за кермо. Після чого ОСОБА_1 забрав його на своєму автомобілі і вони поїхали в сел. Залізничне Гуляйпільського району Запорізької області, де їх біля залізничного переїзду зупинили працівники поліції. Один із співробітників відчув запах алкоголю в автомобілі, який був від нього. Затим працівники поліції почали складати відносно ОСОБА_1В.п ротокол про адміністративне правопорушення, при цьому ігнорували його пояснення щодо не вживання ним спиртного. Свідок також намагався пояснити, що це він перебуває в стані алкогольного спяніння, через що його і віз ОСОБА_1. Будь-яких інших осіб на місці зупинки не було, свідків не залучали, будь-яких пояснень чи протокол ніхто при них не підписував. На місці події ОСОБА_5 працівники поліції не пропонували перевірити його стан за допомогою будь-яких технічних засобів, також не пропонували проїхати з ними до медичної установи. При свідкові працівники поліції пояснювали ОСОБА_5, що складання протоколу це є формальність та диктували йому пояснення, які він вписав до протоколу. Після чого свідок разом з ОСОБА_1 далі прослідували на автомобілі по своєму маршруту, від керування нікого не відсторонили.

Свідки, які зазначені в протоколі до суду не зявилися, причини неявки не повідомили.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обєктивною стороною правопорушення, передбаченого як ч. 1 так і ч. 2 ст. 130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані спяніння, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані спяніння, так само ухилення осіб, які керують транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в праві про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до умов статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за внутрішнім переконанням, заснованому на всебічному, повному та обєктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Частиною 1 статті 256 КУпАП передбачено у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються : дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), місце, час вчинення і суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до відповідальності та інше.

У відповідності до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, який проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків і у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, перелік яких затверджується управлінням охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. При чому, огляд осіб на стан сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному КМУ.

Згідно із ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Стаття 62 Конституції України прямо вказує особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь.

Відповідно до ст. 63 Конституції України особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коли яких визначається законом.

Згідно із пунктами 1-7 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 - ознаками наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є : наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного спяніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Огляд на стан спяніння проводиться : поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 173544, складеного 21.05.2017 року інспектором взводу забезпечення супроводження ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 в тому, що ОСОБА_1 21.05.2017 року о 09:30 годині в с. Залізничне Гуляйпільського району Запорізької області по вул. Матросова керував автомобілем ВАЗ-2102, д/н і 1144 ЯТ з явними ознаками алкогольного спяніння в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження, а також були спростовані поясненнями порушника та свідка ОСОБА_4.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставини відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Тому, провадження за вказаним епізодом підлягає закриттю.

Провина ж ОСОБА_1 за епізодом щодо керування трактором Т-40 по вул. Набережній поблизу будинку № 5 по вул. Набережній Гуляйпільського району Запорізької області окрім визнання ним вини у судовому засіданні, також підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом БР № 048963 від 11.06.2017 року; результатами тесту; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які відібраними на місці зупинення.

ОСОБА_1 за останній рік до адміністративної відповідальності за аналогічні правопорушення притягувався відповідно до постанови Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 08.12.2016 року за ч. 2 ст. 130 КУпАП накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 грн. та позбавлення права керування транспортними засобами строком на три роки.

В діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, вчинене повторно протягом року.

Згідно ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, які пом'якшують та обтяжують відповідальність.

При накладенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, майновий стан, дані про його особу, вдруге протягом року притягується до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення, не працює, та вважає за можливе застосувати стягнення за ч. 2 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в межах санкції, але без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки порушник вже його позбавлений за попередньою постановою суду.

Обставин, які б помякшували чи обтяжували відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір.

Керуючись ст. ст. 8, 33, 40-1, ч. 2 ст. 130, 221, п.1 ст. 247, 268, 276-277, 280, 283-284, 294, 307-308 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 20400 гривень без позбавленням права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави на суму 320 гривень.

У разі несплати штрафу в добровільному порядку протягом 15 днів з дня вручення постанови про накладення адміністративного стягнення, штраф підлягає стягненню з ОСОБА_1 у порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі, а саме - 40800 гривень.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КупАП відносно ОСОБА_1 за епізодом від 21.05.2017 року закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Запорізької області через Гуляйпільський районний суд Запорізької області.

Строк предявлення до виконання три місяці.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_8