Номер провадження: 33/785/1475/17
Номер справи місцевого суду: 521/9473/17
Головуючий у першій інстанції Гарський О. В.
Доповідач Джулай О. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючий суддя Джулай О.Б.,

за участі:

представника правопорушника - ОСОБА_2

представника Одеської митниці ДФС - Безлущенка О.С

розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_2 на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси, від 30 серпня 2017 року,

встановив:

оскарженою постановою

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин Російської Федерації, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1

був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (тисяча сімсот) гривень із конфіскацією валютних цінностей, у сумі 3800 доларів США.

Представник ОСОБА_4 - ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій вказує на те, що оскаржена постанова є незаконною, такою, що винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Крім того, в апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 вказує на те, що суд першої інстанції не з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив належним чином наявні докази, у зв'язку з чим просить скасувати оскаржену постанову Малиновського районного суду м. Одеси та закрити провадження по справі.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши представника правопорушника ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, представника Одеської митниці ДФС Безлущенка О.С., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 05.06.2017 року о 12:45 год. в оглядовому залі «Відліт» Міжнародного аеропорту «Одеса» в зоні діяльності митного посту «Міжнародний аеропорт «Одеса»» Одеської митниці ДФС проходив митний контроль громадянин Російської Федерації ОСОБА_4, який вибував до Туреччини з України літаком «А-320»б/н НОМЕР_1 авіакомпанії «Онур Ейр», рейсом №287 сполученням «Одеса-Стамбул».

Формою проходження митного контролю ОСОБА_4 обрав проходження через зону (коридор) спрощеного митного контролю («зелений коридор»), що належним чином інформаційно обладнана, тим самим, шляхом вчинення дій, заявив про відсутність у нього товарів, які під час переміщення через митний кордон України громадянами підлягають обов'язковому письмовому декларуванню, а також на переміщення яких через митний кордон України встановлено заборони та обмеження.

Після перетину громадянином Російської Федерації ОСОБА_4 білої лінії, що позначає закінчення «зеленого» коридору, на вимогу пред'явити наявні у нього валютні цінності ОСОБА_4 надав готівку у сумі 15000 доларів США, яку він переміщував через митний кордон України. Будь-яких дозвільних документів на вивезення валюти у еквіваленті понад 10 000 євро ОСОБА_4 не надав.

За даним фактом співробітниками Одеської митниці ДФС відносно ОСОБА_4 було складено протокол про порушення митних правил №068/500200/17, від 05.06.2017 року.

Також з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 пояснив, що 05.06.2017 року він проходив митний контроль у міжнародному аеропорті «Одеса» з метою відльоту до Туреччини, а саме до матері, яка знаходиться у лікарні. Грошові кошти у сумі 15000 доларів США були призначені для її лікування. Крім того, ОСОБА_4 стверджує, що добровільно надав для огляду співробітникам митниці грошові кошти, а про заборону перевезення грошових коштів у сумі понад 15 000 доларів США йому було невідомо.

Відповідно до положень Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, від 23.02.2006 року суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

У своїй практиці ЄСПЛ зазначає, що втручання в право на мирне володіння майном повинне здійснюватися з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Вимога досягнення такого балансу відображена в ст.1 Першого протоколу, відповідно до якого кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

ЄСПЛ у своїй практиці виходить з того, що має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти шляхом ужиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

З оскарженої постанови справи вбачається, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину.

Між тим, в апеляційній скарзі ОСОБА_2 заперечує проти того, що ОСОБА_4 визнав свою вину, а стверджує, що ОСОБА_4 не мав умислу на порушення порядку проходження митного контролю, валюту не приховував, добровільно надав грошові кошти для огляду.

Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує на те, що ОСОБА_4 є турком, і громадянином Російської Федерації, тобто недостатньо володіє українською мовою. При цьому, із протоколу про порушення митних правил №0680/5002017 вбачається, що перекладача залучено не було. Крім того, ні із протоколу про порушення митних правил ні з інших матеріалів справи не вбачається, чи було з`ясовано питання розуміння ОСОБА_4 української мови.

При цьому, протокол про порушення митних митних правил складено українською мовою, його переклад не здійснювався, підпис ОСОБА_4 в ньому відсутній, у тому числі і в частині роз'яснення прав і обов'язків.

Крім того, в оскарженій постанові зазначено, що вина правопорушника підтверджується у тому числі поясненнями свідка ОСОБА_6. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що свідок є співробітником аеропорту, що викликає сумнів у її неупередженості.

Відповідно до положень ч.8 ст. 494 МК України у разі відмови особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, одержати примірник протоколу до протоколу вноситься відповідний запис, який підписується посадовою особою органів доходів і зборів, яка склала протокол та свідками, якщо вони є, після чого зазначений примірник протягом трьох робочих днів надсилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за повідомленою нею або наявною у митниці адресою ( місце проживання або фактичного перебування).

Між тим, із вказаного протоколу вбачається, що копію протоколу ОСОБА_4, всупереч положенням ст. 494 МК України не отримав, копія протоколу буде передана гр. ОСОБА_7. Між тим, не є зрозумілим ким є вказана особа та з яких підстав йому має бути вручена копія протоколу. Крім того, у матеріалах справи відсутні відомості відносно того, чи була вручено копія протоколу гр. ОСОБА_7.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що під час оформлення правопорушення та складання протоколу про адміністративне правопорушення, були суттєво порушені права ОСОБА_4 , в тому числі його право на захист.

При цьому, суд першої інстанції не звернув уваги на викладені обставини, що потягло прийняття необгрунтованого рішення.

Застосовуючи закріплений в ст.62 Конституції України принцип презумпції невинуватості, який, передбачає, що ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь, апеляційний суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МКУ не доведена.

Оскільки вина є основною ознакою суб'єктивної сторони правопорушення, то відсутність вини свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про те, що провадження підлягає закриттю на підставі п.1) ч.1 ст. 247 КУпАП, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бут розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247, 280, 293, 294 КУпАП апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси, від 30 серпня 2017 року, якою ОСОБА_4 був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України , скасувати.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 471 МК України - закрити на підставі п.1) ч.1 ст. 247 КУпАП.

Конфісковані грошові кошти у сумі 3800 (три тисячі вісімсот) доларів США повернути ОСОБА_4.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області (підпис) О.Б. Джулай

Згідно з оригіналом.

Суддя апеляційного суду

Одеської області О.Б. Джулай