АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 жовтня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Журавель О.О., за участю особи яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, його захисника Глядика Б.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу адвоката Гори Р.М. поданої в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 20 лютого 2017 року, -

встановив:

Цією постановою ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Крім того, цією ж постановою, провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_3 закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення АП1 № 143533 ОСОБА_3 16 грудня 2016 року о 16 год. 40 хв. в м. Києві по пр. Перемоги, керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 ПДР України.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення АП1 № 143435 ОСОБА_3 16 грудня 2016 року о 16 год. 40 хв. в м. Києві по пр. Перемоги, керуючи автомобілем НОМЕР_1 не був уважним, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з перешкодою, чим порушив п.п. 12.1,13.1 ПДР України.

Не погодившись з рішенням судді Святошинського районного суду міста Києва від 20 лютого 2017 року, в частині визнання його винуватим та притягнення до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, адвокат Гора А.М. який діє в інтересах порушника ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу, в якій просить задовольнити апеляційну скаргу, постанову Святошинського районного суду міста Києва від 20 лютого 2017 року у вказаній частині скасувати, а провадження закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги захисник посилається на те, що суд першої інстанції при винесенні постанови, не взяв то уваги, що огляд на стан сп'яніння здійснювався недозволеним «Драгером» Alcotest6820, а тому, на думку апелянта, такий огляд слід вважати недійсним.

Крім того, на місці проведення огляду працівники поліції не надали жодного документу, який би підтверджував правомірність використання вказаного приладу.

До того ж, як зазначає апелянт, ОСОБА_3 не погодився з результатами огляду на стан алкогольного сп'яніння і просив працівників поліції про проходження такого огляду у спеціальному закладі охорони здоров'я, однак у задоволенні його права було відмовлено.

Отже, на думку апелянта, при винесені постанови судом першої інстанції, всупереч вимогам ст. 256 КУпАП винесено необґрунтоване та незаконне рішення, а тому вказану постанову просить скасувати в частині визнання ОСОБА_3 винуватим за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та його представника Глядика Б.М., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши викладені в ній доводи та матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Щодо висновків суду першої інстанції про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_3 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, вважаю, що в цій частині суд вжив всіх необхідних заходів для повного, об'єктивного та всебічного розгляду справи, та дослідив всі подані сторонами докази, належним чином врахував та достатньо вмотивував обставини цього адміністративного правопорушення.

Що ж стосується висновків суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вважаю що в цій частині постанова суду першої інстанції є не в повній мірі обґрунтована та не відповідає фактичним обставинам справи.

Тобто, суд першої інстанції у свої постанові, посилається на протокол про адміністративне правопорушення від 16.12.2017 № 143533 не беручи до уваги пояснень ОСОБА_3, та на результати огляду на стан сп'яніння, який проведений за допомогою алкотестера «Драгер», не взявши при цьому до уваги той факт, що технічний пристрій яким проводився огляд на стан алкогольного сп'яніння - Alcotest 6820 не дозволений до використання, оскільки вказаний прилад відсутній у визначеному переліку спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп'яніння, який затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.03.2010 № 33.

До того ж, пояснення свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, на які також посилається суд першої інстанції, засвідчують тільки той факт, що водій ОСОБА_3 погодився у встановленим законом порядком, пройти перевірку для визначення стану сп'яніння за допомогою приладу «драгер», що і не заперечує сам ОСОБА_3, однак інших ознак які б вказували на наявність у ОСОБА_3 алкогольного сп'яніння свідками в поясненнях не підтверджено.

Слід також зазначити що на прохання ОСОБА_3 працівниками поліції, відмовлено у його праві пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння у спеціальному закладі охорони здоров'я, що суд першої інстанції також не взяв до уваги.

З огляду на вищенаведене, приходжу до висновку, що суд першої інстанції, при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 не повній мірі врахував усі обставини справи, не дослідив усі подані сторонами докази, що призвело до прийняття необґрунтованого та незаконного рішення, а тому вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції в частині визнання ОСОБА_3 винуватим за ч. 1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження в цій частині на підставі ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Гори Р.М., поданої інтересах ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 20 лютого 2017 року в частині визнання ОСОБА_3 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі ст. 247 КУпАП.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.О. Журавель

Справа № 33/796/857/2017

Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Ясельський А.М.