Іллічівський районний суд м.Маріуполя
Справа № 264/4826/17
ПОСТАНОВА

10.11.2017 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Кузнецов Д. В., розглянувши матеріали, які надійшли з Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, не працюючого, який мешкає за адресою: м.Маріуполь, пров. Сумський, буд.16, за ч.1 ст.164 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

09 серпня 2017 року о 09 годині ОСОБА_1 без отримання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності здійснював реалізацію алкогольних напоїв в торгівельному кіоску, що не має назви, за адресою: м. Маріуполь, вул. Клари Цеткін, буд. 12.

ОСОБА_1 у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином.

Суддя, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що провина ОСОБА_1 знайшла своє підтвердження з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідальність за ч.1 ст.164 КУпАП передбачена за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Поняття «ліцензія» міститься у ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності», за яким це документ, що надається органом ліцензування, на право провадження субєктом господарювання визначеного ним виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, в електронному вигляді (запис про наявність ліцензії у такого субєкта господарювання в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців) або на паперовому носії

Згідно ст. 15 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Провина ОСОБА_1 у провадженні господарської діяльності без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, підтверджується актом опису, складеним 09.08.2017 року, з якого вбачається, що за участю його самого 09 серпня 2017 року в торгівельному кіоску без назви за адресою: м. Маріуполь, вул. Клари Цеткін, буд. 12, було виявлено 3078 одиниць алкогольних виробів на загальну вартість 154,2 тис. грн., а також письмовими поясненнями ОСОБА_2, який вказав, що за його присутності у кіоску по вул. Клари Цеткін, буд. 12 в м. Маріуполі на питання працівників податкової поліції про наявність у ОСОБА_1 ліцензії на право реалізації алкогольними напоями, останній відповів відмовою.

Таким чином, суд вважає, що провина ОСОБА_1 доведена у повному обсязі, а дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.164 КУпАП як провадження господарської діяльності без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Разом з цим, згідно ч. 2 ст. 38 КК України, якщо справи про адміністративне правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

У звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 38, 164 ч. 1, 247 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП, на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, закрити у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена в Апеляційний суд Донецької області протягом 10 днів через Іллічівський районний суд м.Маріуполя.

Суддя: Д. В. Кузнецов