Справа № 183/5370/17
№ 3/183/2152/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

29 листопада 2017 року м. Новомосковськ

Суддя Новомосковського міськрайонного суду Мороховець О.В., розглянувши матеріали, що надійшли Державної служби України з питань праці (держпраці) Головного управління держпраці у Дніпропетровській області, відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1, директора ТОВ «ПАРИТЕТ ПАК», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3;

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.41 КУпАП, -

в с т а н о в и л а :

В провадження Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла справа про адміністративне правопорушення, де в протоколі № 207/4.1-10, складеному 10 жовтня 2017 року зазначено, що відповідно до наказу від 27.04.2013 року № 29/04 ОСОБА_1 знаходиться на посаді директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАРИТЕТ ПАК». У своїй діяльності керується статутом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАРИТЕТ ПАК». У звязку з невиконанням обовязків статуту було допущено порушення вимог законодавства про працю в частини: у період з 01.01.2017 року по 10.10.2017 року на Товаристві з обмеженою відповідальністю «ПАРИТЕТ ПАК», місцезнаходження юридичної особи: 51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Радянська, буд. 50, а саме:

Формування тарифної системи у Товаристві «ПАРИТЕТ ПАК» здійснюється субєктивно, відносно вирішення питання з визначенням розміру заробітної плати, а саме: встановлення розмірів заробітної плати працівникам без урахування міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів посадових окладів, що є порушенням вимог ч. 1, ч. 4 ст. 96 КЗпП України. Згідно вимог ст. 96 КЗпП України: «Системами оплати праці є тарифна та інші системи, що формуються на оцінках складності виконуваних робіт і кваліфікації працівників. Тарифна система оплати праці включає: тарифні сітки, тарифні ставки, схеми посадових окладів і професійні стандарти (кваліфікаційні характеристики). Тарифна система оплати праці використовується при розподілі робіт залежно від їх складності, а працівників залежно від кваліфікації та за розрядами тарифної сітки. Вона є основою для формування та диференціації розмірів заробітної плати. Тарифна сітка (схема посадових окладів) формується на основі тарифної ставки робітника першого розряду та міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів)». Однією з визначальних ознак зарплати, як виду трудового доходу є те, що розмір оплати визначається по заздалегідь визначених нормах і розцінках. Сукупність цих настанов визначає певний тип (вид) організації оплати праці.

Спосіб перетворення робочої сили, пристосування її до конкретних умов виробництва здійснюється з допомогою тарифної системи. Тарифна система це сукупність норм, визначених централізовано або локально, які забезпечують диференційовану оплату праці, в залежності від складності роботи, умов праці та її інтенсивності, природно-географічних умов, характеру праці.

Показником складності виконуваної роботи є розряд, за яким тарифікується певна робота. Водночас розряд також є показником рівня кваліфікації самого працівника. Розмір оплати праці робітника зростає в міру підвищення розряду виконуваної ним роботи (оплата праці завжди здійснюють залежно від розряду виконуваної роботи).

Тарифні ставки (годинні, денні, місячні) це розмір винагороди за працю робітникам, зайнятим на різних видах робіт певної складності, за відповідну одиницю часу (годину, день, місяць). Тарифну ставку завжди виражають в грошовій формі, і її розмір зростає з підвищенням складності роботи. Правове значення тарифної ставки визначається тим, що вона є основною, відносно постійною частиною зарплати, а також розрахунковою величиною для визначення розміру надбавок, доплат, премій тощо.

Розмір тарифної ставки першого розряду, незалежно від форм власності, не може бути нижче мінімального розміру заробітної плати, передбаченого законом. Дана тарифна ставка застосовується для оплати простої праці, яка не потребує будь - якої кваліфікації робітника.

Більш висока оплата за більш складну працю визначається за допомогою тарифної сітки. Тарифна сітка це шкала коефіцієнтів, що встановлюють співвідношення в оплаті праці працівників в залежності від складності виконуваних робіт.

Основне призначення тарифної сітки це диференціація тарифних ставок в залежності від об'єктивних, загальновизнаних чинників (складності праці і відповідальності робітників), тому конкретні тарифні співвідношення повинні бути такими, щоб стимулювати підвищення професійно-кваліфікаційної майстерності працівників і результат їх праці. Для керівників, спеціалістів, службовців роль тарифу виконують схеми посадових окладів, які дозволяють диференціювати оклади в залежності від посади, складності роботи в межах посади, індивідуальних відмінностей в кваліфікації і деяких інших характеристик. Поєднання місячних посадових окладів і номенклатури посад на підприємстві набуває форми штатного розкладу. Штатний розклад установлюється керівником підприємства з урахуванням умов колективного договору. Згідно з наданим до перевірки штатним розписом працівників Товариства від 01 травня 2017 року встановлено, що комірнику (код за класифікатором посад 9411, посада згідно із класифікатором відноситься до категорії найпростішої професії), встановлено посадовий оклад у розмірі 5400 гривень, провідному економісту (код за класифікатором посад 2441.2, посада згідно із класифікатором відноситься до категорії професіонали), встановлено посадовий оклад у розмірі 5400 гривень, заступнику директора з економіки (код за класифікатором посад 1210.1, посада згідно із класифікатором відноситься до категорії законодавців, вищих державних службовців, керівників, менеджерів (управителів)), встановлено посадовий оклад, теж у розмірі 5400 гривень, тобто вище перелічені посадові оклади були встановлені, без міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень, а відповідно без диференціації розмірів посадових окладів.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України «Про оплату праці» та ч.1 та ч. 2 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Отже, невиплата заробітної плати протягом семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата, є порушенням прав працівника. Також, право працівника на отримання заробітної плати не рідше двох разів на місяць належить до числа умов, визначених законодавством і не може бути погіршене ні за згодою сторін, ні на підставі колективного договору. Заробітна плата у Товаристві (згідно наданої до перевірки довідки щодо виплат заробітної плати працівникам підприємства) за першу половину серпня 2017 року сплачена 15.08.2017 року, заробітна плата за другу половину серпня 2017 року - 04.09.2017 року, що порушує вимоги ч.1 ч. 2 ст. 115 КЗпП України: «Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні».

Звернення власника до виборного органу первинної профспілкової організації із проханням дати дозвіл на проведення надурочних робіт повинне бути письмовим.

Оскільки виборний орган первинної профспілкової організації не може давати дозвіл на проведення надурочних робіт взагалі, а повинен вирішувати питання на основі оцінки законності та доцільності залучення працівників до надурочних робіт, власник у зверненні до виборного органу повинен описати також види робіт, які передбачається проводити в надурочний час, категорії і кількість працівників, яких передбачається залучити до надурочних робіт, тривалість цих робіт. За браком такої інформації може ускладнитися прийняття виборним органом первинної профспілкової організації рішення про надання дозволу на проведення надурочних робіт.

На підприємстві провадяться надурочні роботи деякими працівниками, але дозволу виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) Товариство не має, що порушує вимоги ст. 64 КЗпП України, а саме: «Надурочні роботи можуть провадитися лише з дозволу виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) підприємства, установи, організації.»

Правила внутрішнього трудового розпорядку є правовою формою регулювання спільної праці на конкретному підприємстві, що забезпечують необхідну поведінку учасників трудового процесу. На Товаристві наявні Правила внутрішнього трудового розпорядку, але вони не затверджені трудовим колективом, що порушує вимоги ст. 142 КЗпП України, а саме: «Трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил».

Вимогами ст. 66 КЗпП України встановлено «Працівникам надається перерва для відпочинку, харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва не включається в робочий час. Перерва для відпочинку і харчування повинна надаватись, як правило через чотири години після початку роботи.

Час початку і закінчення перерви встановлюється правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Працівники використовують час перерви на свій розсуд. На цей час вони можуть відлучатися з місця роботи.

На тих роботах, де через умови виробництва перерву встановити неможливо, працівникові повинна бути надана можливість приймання їжі протягом робочого часу. Перелік таких робіт, порядок і місце приймання їжі встановлюються власником або уповноваженим ним органом за погодженням з профспілковим комітетом підприємства, установи, організації. Час перерви в роботі для внутрішньо змінного відпочинку і особистих потреб є складовою частиною робочого часу. Оплата праці працівників у цьому випадку проводиться за весь фактично відпрацьований за графіком час.

Тобто ст. 66 КЗпП України зазначається право працівників використовувати час перерви для відпочинку і харчування на свій розсуд, у тому числі і відлучатися з місця роботи. Залишати територію підприємства під час перерви працівник також має право за умови, що він зможе повернутися до місця виконання трудових обовязків до моменту закінчення перерви.

Проте, ч. 4 ст. 66 КЗпП України зобовязує власника надавати працівникові можливість вживання їжі протягом робочого часу на тих роботах, де умовами виробництва установити перерву не можливо.

До перевірки наданий графік роботи на червень 2017року, затверджений директором товариства. Цей графік стосується охоронців та визначає час початку і закінчення працівниками роботи: з 08.00 до 08.00 години, Д(денна) з 8.00 до 00.00 годин, Н (нічна) - з 00.00 до 08.00 годин.

Згідно табелю обліку використання робочого часу за червень 2017 року 8 охоронців за цим графіком роботи, а саме: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 При цьому табеля обліку робочого часу при фактично 24 годинної робочої зміни відображають лише 22 відпрацьованих години.

З вищенаведеного слід, що перерва, яка визначена табелем обліку використання робочого часу та графіком роботи з годиною для відпочинку та харчування в денний час і годиною для відпочинку та харчування в нічний час, працівниками не використовувалась. Всю зміну (з 08.00 години до 08.00 години) працівники знаходились на робочому місці та здійснювали свої робочі обовязки.

Виходячи з вище зазначеного заробітна плата вище перерахованим працівникам у червні 2017 року нарахована та виплачена не в повному обсязі, що порушує вимоги ст. 94 КЗпП України: «Заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу»

ОСОБА_1 до суду не з'явився, хоча був повідомлений про дату, час та місце розгляду матеріалу належним чином (а.с.16,17), однак в судове засідання не зявився, наявність поважних причин неявки до суду не повідомив, тому на підставі ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Дослідивши справу про адміністративне правопорушення, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП, оскільки відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце складення, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвище, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1, складений з недотриманням порядку відповідно до ст. 256 КУпАП, а саме в протоколі не вказано час вчинення і суть адміністративного правопорушення, вважаю, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

На підставі вищезазначеного, керуючись п.1 ст. 247, ст. 256, п.3 ст. 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст. 41 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.В. Мороховець