справа №732/1489/17
провадження №3/732/537/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2017 року місто Городня

Суддя Городнянського районного суду Чернігівської області Березовський О.Д., за участі секретаря Марченко Т.А., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, захисника-адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городня справу, яка надійшла з Городнянського відділення поліції Менського відділу поліції ГУНП України в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого, перебуваю чого на обліку в Городнянському центрі зайнятості як безробітний, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст. 130 КпАП України, -

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 011894 від 08.09.2017 року встановлено, що 09 вересня 2017 року, о 01 год. 15 хв., громадянин ОСОБА_1 в м. Городня по вул. І Травня керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст.130 КпАП України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, з протоколом про адміністративне правопорушення не погодився. Пояснив, що він іноді таксує, оскільки є безробітним. Так, 08.09.2017 року, він знаходився в центрі міста Городня біля кафе „Бістро. Після закриття кафе, десь о 00 год. 30 хв., до нього підійшли 3 дівчини та попросили відвезти їх до іншого розважального закладу, а саме кафе „Інтер, щоб потанцювати, на що він їм відмовив, оскільки погано себе почував. Одна з дівчат, а саме ОСОБА_3, запропонувала сісти за кермо, так як в неї є посвідчення водія, на що він погодився. ОСОБА_1 зазначав, що в той вечір він був абсолютно тверезий, погано себе почував та вжив настій глоду, бо має проблеми з артеріальним тиском. На пропозицію ОСОБА_3 самій сісти за кермо та відвезти їх до кафе „Інтер він погодився. ОСОБА_3 сіла за кермо, він сів позаду водійського сидіння, на переднє пасажирське сидіння сіла ще одна дівчина ОСОБА_4, а ззаду поряд з ним сіла дівчина, прізвища якої йому не відомо. Коли проїжджали біля автозаправної станції, автомобіль зупинили працівники поліції. На той момент за кермом була ОСОБА_3, але він як власник автомобіля пішов до інспекторів щоб зясувати причину зупинки. Всі дівчата теж вийшли з автомобіля. Працівники поліції попросили документи, він попередив, що автомобілем не керував, а за кермом була ОСОБА_3. Повернувшись до свого автомобіля, він сів на водійське сидіння та дістав документи, які передав інспектору поліції. Після чого працівники поліції повідомили, що він підозріло себе веде та оскільки він є власником автомобіля та сидів на водійському сидінні, то значить і керував транспортним засобом теж він. Працівники поліції повідомили, що він перебуває з ознаками алкогольного спяніння та запропонували проїхати до лікарні на медичне освідування для визначення стану спяніння, при цьому пройти вказаний огляд на місці за допомогою приладу „Драгер йому не пропонували. Пройти огляд в лікарні він погодився, проводила вказаний огляд лікар ОСОБА_5. Лікар надала йому продути прилад „Алконт, який показав 0,1 промілле, працівник поліції з даним результатом не погодився та запропонував продути ще раз, другий раз прилад показав, 0,2 промілле. Після чого інспектор поліції пішов до службового автомобіля та дістав прилад „Драгер і знову запропонував пройти освідування вже за допомогою цього приладу і вже тут показало 0,8 промілле. На підставі результатів „Драгер та наполягань інспектора поліції лікар надала висновок, згідно якого він перебуває у стані алкогольного спяніння. ОСОБА_1 наполягає, що при огляді стверджував, що автомобілем він не керував. Свідки при його освідуванні не залучались. Свідків запросили пізніше, вже

коли поїхали назад до автомобіля та коли складали протокол про адміністративне правопорушення на місці зупинки. ОСОБА_1 вказував, що при свідках казав, що не керував транспортним засобом. Інший працівник поліції весь час був у службовому автомобілі та із салону практично не виходив. Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що його від керування автомобіля не відсторонювали, привезли на місце зупинки, де залишились чекати дівчата. Після чого він сів за кермо і відвіз дівчат. Коли він вже стояв біля скверу „Пушки працівники поліції проїздили повз, побажали йому на добраніч та сказали щоб їхав додому.

Захисник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 у судовому засіданні наполягав на закритті провадження в справі у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, оскільки той не керував транспортним засобом.

Опитаний в судовому засіданні в якості свідка інспектор поліції ОСОБА_6 дав пояснення, що 09 вересня 2017 року під час несення служби разом з інспектором поліції ОСОБА_7 з 20 год. до 08 год. біля АЗС, що знаходиться в м. Городня по вул. І Травня, що поруч кафе „Інтер, він зупинив автомобіль під керуванням ОСОБА_1. Даний громадянин відкрив двері, вийшов з автомобіля, в нього були помічені ознаки алкогольного спяніння, був відчутний запах спиртного з ротової порожнини. В салоні автомобіля на момент зупинки ще знаходились 2 особи жіночої статі. Водію спочатку було запропоновано пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки за допомогою приладу „Драгер, але той відмовився, після чого йому було запропоновано проїхати в лікарню для медичного огляду на стан спяніння, на що останній погодився. ОСОБА_1 замкнув свій автомобіль, який знаходився на узбіччі та поїхав у службовому автомобілі поліції до Городнянської ЦРЛ. Жінки при цьому залишились на місці зупинки біля транспортного засобу. У лікарні провели медичний огляд ОСОБА_1 та лікар надала висновок, що водій перебуває в стані алкогольного спяніння. Після чого вони виїхали в центр міста та залучили 2 свідків, вилучили у ОСОБА_1 посвідчення водія, видали останньому тимчасовий дозвіл на керування та склали протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Після цього відвезли водія до його автомобіля та поїхали, жінок на місці зупинки вже не було. Більше він ОСОБА_1 08.09.2017 року не бачив. Свідок ОСОБА_6 зазначив, що від керування автомобіля ОСОБА_1 вони не усували, оскільки транспортний засіб стояв на узбіччі та не заважав іншим учасникам руху, підстав для евакуації транспортного засобу не було. Також свідок повідомив, що службовий автомобіль був обладнаний відео реєстратором, але відеозапису по даному факту нема, „боді камер в них теж немає, бо не видали. Крім того, свідок ОСОБА_6 вказував, що він зупиняв автомобіль особисто та ОСОБА_1 не попереджав його, що не керував автомобілем. У салоні автомобіля було 3 особи, ОСОБА_1 та ще 2 жінки. Медичний огляд на стан спяніння проводився спочатку за допомогою приладу „Алконт, але даний прилад нічого не показував ( показав близько 0,1 промілле ), мабуть був несправний. Оскільки „Алконтом можна маніпулювати, то він наполіг щоб ОСОБА_1 пройшов огляд за допомогою приладу „Драгер, яким маніпулювати неможливо. Свідок ОСОБА_6 вказував, що при спілкуванні з ним ОСОБА_1 не заперечував, що вживав алкогольні напої, а про те, що вживає ліки, а саме настій глоду, не казав.

Опитана в судовому засіданні в якості свідка лікар Городнянської ЦРЛ ОСОБА_5 пояснила, що 08 вересня 2017 року вона була черговим лікарем по Городнянській ЦРЛ. Вночі привезли на освідування ОСОБА_1 і вона за допомогою наявного в лікарні приладу „Алконт провела огляд водія, спочатку прилад показав 0,1 промілле, потім 0,2 промілле. Інспектор поліції не повірив вказаним результатам та провів огляд за допомогою свого приладу „Драгер, який показав результат 0,81 промілле. На підставі результатів приладу „Драгер вона склала акт та надала відповідний висновок, про те, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного спяніння. При цьому лікар стверджувала, що вона надала висновок виключно на підставі результатів „Драгер, бо на цьому наполягали інспектори поліції. Все інше ОСОБА_1 виконував правильно, поведінка в нього була адекватна, запаху алкоголю від нього не відчувалось. ОСОБА_1 їй казав, що алкоголю він не вживав та автомобілем не керував. Також свідок зазначила, що прилад „Алконт працював нормально, зауважень не надходило, вона проводила огляди водіїв за допомогою цього приладу до і після освідування ОСОБА_1.

Опитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 пояснила, що вона з подружками 08 вересня 2017 року відпочивали в кафе „Бістро. Та коли кафе, близько 00 год. 00 хв., вже зачинилось, вони вийшли на вулицю і побачили автомобіль знайомого їй ОСОБА_1. Вони звернулись до водія з проханням відвезти їх до кафе „Інтер, на що той відмовив через погане самопочуття. Тоді вона запропонувала сісти за кермо, оскільки має посвідчення водія та водить автомобіль, ОСОБА_1 погодився. Вона сіла за кермо, ОСОБА_1 сів на заднє сидіння за нею, поруч на пасажирське сидіння сіла ОСОБА_4, а поруч з ОСОБА_1 сіла ще одна подружка, прізвища якої не може назвати.

Коли вони вже майже підїхали до кафе „Інтер біля АЗС автомобіль зупинив інспектор поліції. ОСОБА_1 як власник автомобіля пішов до поліцейського, щоб зясувати причину зупинки. Потім він повернуся взяв документи, сказав, щоб почекали, йому треба розібратись та поїхав у службовому автомобілі поліції. Вона з подружками залишились чекати ОСОБА_1 у салоні автомобіля, той повернувся десь через годину, був знервований та казав, що його звинуватили в тому, що він перебуває в стані спяніння. Того вечора ОСОБА_1 розвіз їх по домівках. Свідок ОСОБА_3 наполягала, що автомобілем до моменту зупинки працівниками поліції керувала саме вона. При цьому свідок зазначила, що вона не підходила до інспекторів поліції і не чула про що вони говорили.

Опитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 дала пояснення, що 08 вересня 2017 року після закриття кафе „Бістро вона разом з ОСОБА_3 та ще одною подружкою, прізвище якої назвати відмовилась, вийшли з кафе та на вулиці побачили автомобіль, в якому сидів ОСОБА_1. Попросили водія відвезти їх в кафе „Інтер, але той відмовився, сказав, що погано себе почуває. ОСОБА_3 запропонувала сісти за кермо, на що ОСОБА_1 погодився і вони поїхали. За кермом була ОСОБА_3, вона сіла поруч, ОСОБА_1 - позаду за водієм, а поруч з ним ще одна подруга. Не доїхавши до кафе „Інтер, автомобіль зупинили працівники поліції, ОСОБА_1 пішов зясувати причину зупинки. Потім ОСОБА_1 кудись повезли працівники поліції, а вона з дівчатами залишились чекати. Через годину ОСОБА_1 повернувся знервований та підвіз її до магазину Вега. Свідок ОСОБА_4 наполягала, що автомобілем керувала саме ОСОБА_3. Також свідок вказала, що ОСОБА_3 спиртних напоїв не вживала, а пила чай. У ОСОБА_1 ознак алкогольного спяніння не було.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, допитавши свідків та дослідивши докази у справі, які повністю підтверджують позицію ОСОБА_1, суд прийшов до об'єктивного висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В судому засіданні не знайшов підтвердження факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та порушення ним п.2.9А Правил Дорожнього руху України.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ч.1 ст. 247 КУпАП, ст. 283,284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого вказаною статтею.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу до апеляційного суду Чернігівської області через Городнянський районний суд Чернігівської області.

Суддя О.Д.Березовський