АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/691/17 Головуючий І інстанції
Справа № 640/4163/17 ОСОБА_1
Категорія: ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП Доповідач Бездітко В.М.
ПОСТАНОВА

31 травня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_2, перевіривши апеляційну скаргу керівника Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 11 травня 2017 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 11 травня 2017 року провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_4 ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з постановою суду керівник Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить, постанову Київського районного суду м. Харкова від 11 травня 2017 року скасувати, ухвалити нову, якою ОСОБА_4, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та накласти адміністративне стягнення в розмірі 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Вивчивши матеріали справи, апеляційну скаргу прокурора, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Відповідно до ч.1 ст.250 КУпАП прокурор, заступник прокурора, здійснюючи нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів при провадженні в справах про адміністративне правопорушення окрім іншого має право оскаржувати постанову і рішення по скарзі в справі про адміністративне правопорушення. Частиною другою цієї норми визначено, що при провадженні у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 172-4 172-9 цього Кодексу, участь прокурора у розгляді справи судом є обов'язковою.

Разом з тим, згідно ч.1 ст.287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Відповідно до ч.5 ст.7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Положення ч.1 ст.287 та ч.5 ст.7 КУпАП кореспондуються з положеннями п.4 ч.1 ст.2 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до якого однією із функцій прокуратури є нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Повноваження прокурора при здійсненні такого нагляду визначені ст.26 даного Закону і спрямовані на захист прав і свобод особи, яка примусово тримається в будь-яких місцях згідно з судовим рішенням або рішенням адміністративного органу.

Згідно змісту оскаржуваної постанови, провадження у справі про притягнення ОСОБА_4 ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Тобто, в даному випадку прокурор не наділений функцією нагляду у відповідності до ч.5 ст.7 КУпАП та не має повноважень на оскарження судового рішення згідно ч.1 ст.287 КУпАП та ч.2 ст.294 КУпАП.

Посилання прокурора на лист Вищого спецiалiзованого суду України з розгляду цивiльних i кримiнальних справ від 30.04.2015 № 9-749/0/4-15 суд не бере до уваги, оскільки даний лист не є нормою права обовязковою до застосування.

Відповідно до ухвали Конституційного Суду України від 08.12.2015 за № 49-у/2015 у справі № 2-43/2015 встановлено неузгодженість положень ч.5 ст.7, ст.250, ч.1 ст.287 та ч.2 ст.294 КУпАП щодо повноважень прокурора оскаржувати постанови суду у справах про адміністративне правопорушення.

Суд зазначив, що усунення таких розбіжностей може бути вирішене лише у законодавчому порядку.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу «якості закону».

Частина 2 ст.294 КУпАП, яка є спеціальною нормою відносно ч.1 ст.250 КУпАП, дано перелік осіб, наділених правом на апеляційне оскарження. Встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Зазначений перелік суб'єктів апеляційного оскарження є вичерпний.

Прокурор, як учасник провадження у справах про адміністративні правопорушення, виключений із зазначеного переліку суб'єктів апеляційного оскарження Законом України від 14.10.2014 №1697-VІІ шляхом внесення змін у ч.2 ст.294 КУпАП.

Таким чином, виходячи зі змісту ч.2 ст.294 КУпАП та враховуючи, що апеляційну скаргу подано особою, яка не наділена правом апеляційного оскарження, не входить до кола суб'єктів оскарження, апеляційна скарга підлягає поверненню особі яка її подала.

Керуючись ст. 294, КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу керівника Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 11 травня 2017 року ? повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_2