Справа № 344/3694/17
Провадження № 33/779/266/2017
Категорія ч. 1 ст. 164 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Кишакевич Л. Ю.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 травня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень штрафу з конфіскацією грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення та стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ :

Оскарженою постановою судді встановлено, що ОСОБА_2 10 березня 2017 року о 16.00 год. в м. Івано-Франківську, в пункті обміну валют, здійснював валютно-обмінні операції без державної реєстрації субєкта підприємницької діяльності, а саме здійснення продажу (обміну) 5 (пяти) фунтів стерлінгів на українську гривню по курсу 32,00 грн. за 1 (один) фунт стерлінгів, чим було порушено ч. 1 ст. 58, ч. 1 ст. 128 Господарського кодексу України та вчинено правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 164 КУпАП.

На вказане рішення судді Ткачук Л.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову судді скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Свою позицію мотивує тим, що, на його думку, судове рішення винесене з грубим порушенням норм процесуального права та невірним застосуванням матеріальних норм, що потягло за собою однобічне та не повне з'ясування судом усіх фактичних обставин справ, їх недослідження та ненадання їм належної оцінки, при цьому суд лише формально підійшов до встановлення обставин справи, що має наслідком необґрунтоване та надто суворе застосування міри відповідальності як виду адміністративного стягнення за вчинене особою правопорушення. Вказує, що суд не вірно дійшов висновку про визнання ним вини в судовому засіданні. Зазначає, що на час складення протоколу ним встановлювалась, а наданий час відкрито операційну касу по здійсненню платежів, в тому числі і обміну валют. На той момент він офіційно в касі не працював, на даний момент працює. Посилається на зміст норм закону. Зазначає, що відповідних коштів суду не представлено, до матеріалів справи їх не долучено, відсутні відомості про них і в описі матеріалів справи. Зауважує, що згідно складеного протоколу здійснював господарську діяльність без державної реєстрації, суб'єкта господарювання лише 10 березня 2017 року о 16 год. Жодних даних, які б свідчили про систематичність такої діяльності, матеріали адміністративної справи не містять, а тому не має правових підстав вважати його дії підприємницькою діяльністю. Оскільки він не є суб'єктом господарювання, а факт систематичного (неодноразового) здійснення такої діяльності не встановлений, то відповідно в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В судове засідання апеляційного суду з'явилась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, якому роз'ясненні права, передбачені ст. 268 КУпАП, захисник ОСОБА_3, якій розяснені права, передбачені ст. 271 КУпАП, клопотань від учасників не надходило.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги, з мотивів, викладених у ній. Пояснив, що дійсно здійснив обмін 5 фунтів на гривні. Інших обмінів не здійснював, господарською діяльністю без реєстрації не займається, вказаний обмін носив одноразовий характер.

Захисник ОСОБА_3 підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити та скасувати постанову судді у звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Наголосила, що вказаний обмін був одноразовий. Зазначила, що за вказаною адресою здійснює свою господарську діяльність з відповідними дозволами ТОВ «Фінансова компанія «Альфа Інвест», на підтвердження чого надає копію свідоцтва про реєстрацію фінансової установи та генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій, яка діє з 27 листопада 2015 року по 26 листопада 2018 року. Підкреслила, що з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що проводилась перевірка пункту обміну валют за адресою по вул. С. Стрільців, 11/А, м. Івано-Франківську, однак посадовою особою, що складала протокол, не додано жодного документу, який підтверджує вказаний факт.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, постанову судді місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Суддя, розглядаючи справу, повинен, дослідивши докази у справі, переконатися шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться конкретній особі у вину згідно з протоколом про адмінправопорушення та з диспозицією ч. 1 ст. 164 КУпАП, і прийти до висновку чи містять її дії, які суддя вважає доведеними, ознаки саме такого правопорушення.

Як вбачається із матеріалів справи, ці вимоги закону судом у повній мірі дотримано не було.

Так, об'єктивна сторона правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 164 КУпАП, полягає у провадженні господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.

Згідно ч. 1 ст. 42 ГК України видом господарської діяльності є підприємницька діяльність, тобто самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Наведені норми законодавства при прийнятті рішення суддею суду першої інстанції не враховані.

Суддя суду першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, послався як на докази вчинення апелянтом адміністративного правопорушення на протокол про вчинення адміністративного правопорушення № 75 від 10 березня 2017 року та інші матеріали справи.

В той час в протоколі про адміністративне правопорушення № 75 від 10 березня 2017 року зазначено, що ОСОБА_2 10 березня 2017 року о 16.00 год. в пункті обміну валют, розташованого за адресою по вул. С. Стрільців, 11/А, м. Івано-Франківську, здійснював валютно-обмінні операції без державної реєстрації субєкта підприємницької діяльності, а саме здійснення продажу (обміну) 5 (пяти) фунтів стерлінгів на українську гривню по курсу 32,00 грн. за 1 (один) фунт стерлінгів, чим порушено ч. 1 ст. 58, ч. 1 ст. 128 Господарського кодексу України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Разом з тим, в протоколі не зазначено конкретних обставин вчинення адміністративного правопорушення, не викладені дані, яким чином він здійснював господарську діяльність. Відсутня інформація про самостійність, регулярність та тривалість діяльності ОСОБА_2, отримання від такої діяльності прибутку.

Відсутні будь-які пояснення понятих та очевидців з приводу здійснення ним господарської діяльності.

Дійсно в матеріалах справи (а.с. 7) є диск, що містить відеозапис, на якому відображено, як невідома особа підходить до приміщення, підлаштованого як операційна каса, і запитуючи «Можна поміняти» передає грошові кошти в іноземній валюті. На запитання, який курс, відповідають - 32. Після чого їй передають грошові кошти в національній валюті.

Відображене дійсно може свідчити про обґрунтованість підозри уповноваженого працівника Головного управління ДФС в Івано-Франківській області у скоєнні ОСОБА_2 адміністративного правопорушення.

Разом з тим, матеріали справи не містять жодних інших доказів, які б у своїй сукупності свідчили про самостійність, регулярність та тривалість діяльності ОСОБА_2, отримання від такої діяльності прибутку.

Таким чином, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надані відповідною посадовою особою Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, а саме протокол про вчинення адміністративного правопорушення № 75 від 10 березня 2017 року (а.с. 2) та диск з відеозаписом (а.с. 7), доходжу висновку, що така сукупність є недостатньою для доведення винуватості ОСОБА_2 поза всяким розумним сумнівом.

Основними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, є, крім інших, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 6 «Право на справедливий суд» Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Таким чином, за вказаних обставин суд не має права з власної ініціативи у будь-який спосіб збирати докази винуватості особи.

Крім того, відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Вказані положення Конституції України поширюються на доведення винуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП.

Аналізуючи фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та долученому до нього диску, вважаю, що відсутня обєктивна можливість прийти до однозначного висновку про винуватість ОСОБА_2 у чиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Невідповідність змісту протоколу про адміністративне правопорушення № 75 від 10 березня 2017 року приписам ст. 256 КУпАП та неповнота, допущена при зібранні працівниками матеріалів адміністративного провадження, унеможливлюють доведення винуватості ОСОБА_2 судом.

Відтак, висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП, а саме провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання, за обставин, зазначених у протоколі, є помилковими, оскільки не підтверджуються сукупністю доказів, наявними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

З урахуванням викладеного, доходжу висновку про відсутність події і складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, в діях ОСОБА_2, а тому, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 травня 2017 року скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП щодо ОСОБА_2 закрити у зв`язку з відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло

Згідно з оригіналом

Суддя В.В. Повзло