Провадження № 33/792/497/17
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бондар В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2017 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області в складі: головуючої-судді ОСОБА_1, з участю секретарів судового засідання Інжиєвської Ю.А., Пелюх О.С., особи, що притягується до відповідальності ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 червня 2017 року,-

В с т а н о в и в :

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 червня 2017 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, не працює,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 10 200 грн., що становить шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 320 грн. судового збору.

ОСОБА_2 визнано винним в тому, що він 31 травня 2017 року о 18 год. 45 хв. в м. Хмельницькому по вул. Трудовій, 1, керував автомобілем «ВАЗ-2105», державний номер НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі, як видно з її змісту, ОСОБА_2 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, а постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі в звязку з закінченням строку притягнення до відповідальності. Вважає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необгрунтованою, суд не дослідив всіх доказів в провадженні, прийшов до хибного висновку щодо доведеності його вини. Вказує, що розгляд справи проводився у його відсутність, чим порушено його право на захист, про розгляд справи дізнався лише 1 вересня 2017 року від працівника патрульної поліції, копія судового рішення йому не направлялась, він її отримав в суді лише 1 вересня 2017 року. Вважає, що огляд є недійсним, позаяк проведений з недотриманням вимог ст. 266 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3 в підтримання доводів апеляційної скарги, які під час апеляційного розгляду просили поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, скасувати постанову суду щодо нього, закрити провадження в справі, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга - залишенню без задоволення, постанова суду щодо ОСОБА_2 - без зміни, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_2 не був присутній в засіданні суду першої інстанції 30 червня 2017 року, відомості про вручення йому копії постанови в визначений законом строк в провадженні відсутні. Згідно даних справи копію оскаржуваної постанови ОСОБА_2 отримав лише 1 вересня 2017 року. За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про поважність причин пропуску ОСОБА_2 строку оскарження постанови суду щодо нього, в звязку з чим йому слід поновити строк оскарження постанови суду.

Доводи апелянта в апеляційному суді щодо невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, необґрунтованості висновків суду першої інстанції, не можуть бути враховані апеляційним судом, позаяк такі його твердження суперечать сукупності досліджених судом першої інстанції та апеляційним судом доказів. Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за викладених в постанові суду першої інстанції обставин, ґрунтуються на зібраних в провадженні та досліджених судом доказах, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

31 травня 2017 року інспектором роти батальйону УПП у м. Хмельницькому ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_4 складений щодо ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення (серії БР № 136298), в якому зазначено, що 31 травня 2017 року о 18 год. 45 хв. в м. Хмельницькому по вул. Трудовій, 1 водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_2 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер ARBL-0934» в присутності двох свідків на місці зупинки транспортного засобу. Проба позитивна 1,01 ‰, зареєстровано відеореєстратором «DM 4311» (а.с. 1).

Підстав вважати складений протокол недопустимим доказом з тих причин, що в протоколі не відображені дані про свідків огляду, про що вказує апелянт, в апеляційного суду немає, зважаючи на те, що апелянт не оспорює факту присутності двох свідків під час огляду, письмові пояснення яких долучались до протоколу, та достовірності складених документів. Підстав вважати, що протокол містить недостовірні виправлення щодо часу його складення апелянтом не наведено. До того ж, як видно з даних відеозапису, протокол був підписаний ОСОБА_2 після зазначення часу складення протоколу, після його підписання виправлення у протокол не вносились.

Як вірно встановлено судом, ОСОБА_2 в присутності двох свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 проходив відповідний огляд на стан спяніння на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів, який проводився поліцейським, під час якого було встановлено факт наявності алкоголю в видихуваному апелянтом повітрі 1,01 ‰, за наслідками якого був складений акт, підписаний свідками та самим апелянтом, який своїм підписом зазначив про свою згоду з результатами огляду. Вказані обставини підтверджуються даними письмових пояснень свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 (а.с. 3), акту огляду на місці зупинки (а.с. 4), роздруківкою тесту (прикріплена до а.с. 2), запису фіксування правопорушення працівником поліції (конверт а.с. 6), також не оспорювались апелянтом в апеляційному суді.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 не оспорював факту проходження ним на місці зупинки огляду на стан спяніння в присутності двох свідків, в результаті якого встановлено факт наявності алкоголю в видихуваному повітрі 1,01 ‰.

В складеному на місці зупинки акті огляду за участю ОСОБА_2, свідків (а.с. 2) поліцейським чітко вказано, що огляд проводився в звязку з наявністю запаху алкоголю з порожнини рота, нечіткою мовою, поведінкою, що не відповідала обстановці. Доводи апелянта в апеляційному суді про те, що в день зупинки він не вживав спиртне, не приймаються до уваги, зважаючи на факт встановлення перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного спяніння, також в своїх власноруч викладених в протоколі поясненнях ОСОБА_2 визнавав вживання ним спиртовмісних напоїв напередодні, а саме вказав, що «випив одну бутилку пива, не думав, що буду не в тверезому стані» (а.с. 1). Вказані обставини давали право поліцейському право проводити такий огляд.

Твердження апелянта, що йому працівниками поліції було надано трубку з залишками парів алкоголю, що вплинуло на результат тесту, суперечить даним відеозапису, на якому чітко видно, що працівник поліції надав апелянту запаковану трубку та апелянт її власноручно розпакував перед проведенням огляду.

Під час апеляційного розгляду не встановлено порушень в діях поліцейських під час проведення огляду ОСОБА_2 на стан спяніння, складення відповідних документів за наслідками такого огляду, відсторонення від керування автомобілем, порушень вимог «Інструкції про порядок виявлення в водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, не виявлено.

Ті обставини, що наявні в справі документи складені різними поліцейськими, не дають підстав вважати їх недопустимими доказами, позаяк, такої заборони для поліцейських, які входили до складу патруля, законодавством не встановлено.

Доводи апеляційної скарги, що суд розглянув справу у відсутність апелянта, без належного повідомлення, як підстави для скасування судового рішення, не можуть бути враховані апеляційним судом, з наступних підстав.

ОСОБА_2 вказує, що не був повідомлений працівником суду про судовий розгляд справи 30 червня 2017 року, оскільки він втратив свій телефон з сім-карткою у день вчинення адміністративного правопорушення. Однак вказані твердження спростовуються даними ПрАТ «Київстар», наданими на виконання постанови апеляційного суду Хмельницької області, та судом першої інстанції. При складенні протоколу апелянт виказав своє бажання бути повідомленим про судове засідання в електронній формі, зокрема, за допомогою SMS-повідомлення, та вказав про номер телефону, за яким його слід повідомляти про всі судові засідання. Як видно з наданої роздруківки ПрАТ «Київстар», телефонограми, складеної секретарем судових засідань Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, журналу реєстрації телефонограм Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, деталізації викликів вихідного дзвінка, абонента, з якого було здійснено виклик по телефонному номеру апелянта, ОСОБА_2 працівником суду ще 21 червня 2017 року був повідомлений про судове засідання, яка повинно було відбутися 30 червня 2017 року. Відтак доводи апелянта про те, що він не був обізнаний про судовий розгляд, та що він бажав отримувати повідомлення про судові засідання виключно шляхом отримання повісток, спростовуються вищевстановленими обставинами. Тому апеляційний суд приходить до висновку, що твердження апелянта про розгляд справи у його відсутність за відсутності даних про його повідомлення судом про судовий розгляд,, як на підставу для скасування рішення суду першої інстанції, на увагу не заслуговують, зібрані докази вказують про обізнаність апелянта про судове засідання, яке мало відбутись саме 30 червня 2017 року.

За таких обставин, за відсутності будь-яких заяв про відкладення судового розгляду, в суду першої інстанції були всі підстави для розгляду справи у відсутність апелянта, який заздалегідь був повідомлений про судове засідання.

Вказані обставини, на переконання апеляційного суду, вказують про намагання ОСОБА_2 уникнути відповідальності.

Також, в процесі апеляційного розгляду ОСОБА_2 повністю забезпечені та відновлені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, в тому числі право користуватися правовою допомогою захисника, давати пояснення, подавати докази тощо.

За таких обставин, розгляд справи у відсутність апелянта, не може бути безумовною підставою для скасування рішення суду першої інстанції, відтак такі доводи апелянта на увагу не заслуговують. До того ж обґрунтованих причин свого незявлення до суду 15 червня 2017 року, про що він був повідомлений в протоколі, апелянт не зміг навести під час апеляційного розгляду, що в сукупності з вищевстановленими обставинами дають підстави вважати, що апелянт не бажав брати участі в судових засіданнях.

За таких обставин суд приходить до висновку, що місцевий суд дійшов правомірного висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Погоджуючись з обраним видом та розміром стягнення, апеляційний суд враховує всі обставини справи, особу апелянта, який раніше до відповідальності не притягувався, не працює, визнавав свою вину у вчиненому під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, та вважає, що судом обґрунтовано призначене стягнення в виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Призначене місцевим судом стягнення є достатнім для виховання ОСОБА_2 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Підстави для скасування чи зміни постанови місцевого суду відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 червня 2017 року щодо ОСОБА_2

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 червня 2017 року щодо ОСОБА_2 залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_1