АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 33/796/2522/2017 Постанова винесена суддею Мєлєшак О.В.
Категорія: ч. 2 ст. 212-3 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Павленко О.П., з участю захисника ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_6, громадянина Латвійської Республіки, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Вентспілс Латвія, займає посаду в.о. голови Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», що за адресою: АДРЕСА_1, та проживає за адресою: АДРЕСА_2,

на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 вересня

2017 року

в с т а н о в и в:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 вересня 2017 року ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2

ст. 212-3 КУпАП, а провадження в справі закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, за закінченням на момент розгляду справи строків, визначених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Згідно з постановою судді місцевого суду, кореспондент Одеського кризового медіацентру ОСОБА_4 на підставі Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року звернулася до ДП «Адміністрація морських портів України» із запитом від 17 березня 2017 року щодо отримання інформації про функціональні обов'язки почесного президента Одеського морського порту ОСОБА_7 та копій штатного розпису підприємства за 2016 та 2017 роки.

Разом з тим, відповідно до листа ДП «Адміністрація морських портів України» від

22 березня 2017 року № 1674 за підписом виконуючого обов'язки голови ДП «Адміністрація морських портів України» ОСОБА_6, ОСОБА_4 було повідомлено, що запитувана нею інформація відноситься до конфіденційної та відмовлено у задоволенні запиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Відповідно до положень Статуту ДП «Адміністрація морських портів України» вбачається, що все майно (кошти), яким володіє підприємство є державною власністю. В той же час, штатний розпис (в якому відображено загальний фонд заробітної плати, посади, їх кількість, посадові оклади), а також посадові обов'язки посадових осіб державних підприємств є публічною інформацією, а ДП «Адміністрація морських портів України» є її розпорядником відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив дії щодо ненадання інформації, отже адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, вважаючи, що рішення судом постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, без всебічного, повного та об'єктивного з'ясування обставин провадження, просить скасувати постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 вересня 2017 року про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, та закрити провадження в справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, за закінченням на момент розгляду справи строків, визначених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

За доводами апеляційної скарги, ОСОБА_6 погоджується з висновком судді щодо вчинення ним адміністративного правопорушення та вважає, що суд першої інстанції не повинен був по суті розглядати справу та встановлювати винність чи невинність особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а відразу закрити провадження на підставі ч. 2 ст. 38 КУпАП, бо з дати вчинення адміністративного правопорушення (22 березня 2017 року), пройшло більше 5 місяців, проте всупереч вимог чинного законодавства України розпочав провадження, безпідставно встановив винність особи щодо якої складено протокол і лише після цього прийняв рішення про закриття провадження у зв'язку із закінченням строків, визначених ч. 2 ст. 38 КУпАП. В той же час він стверджує, що його дії взагалі не утворюють складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

Звертає увагу апелянт на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений із суттєвими порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, а тому є неналежним та недопустимим доказом у провадженні. Зокрема, в протоколі відсутні повні та правильні відомості щодо особи правопорушника, в тому числі щодо місця його проживання, відсутні дані про роз'яснення йому прав, передбачених ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, як і відомості про відмову від підписання протоколу, копію протоколу, всупереч вимог ст. 254 КУпАП, йому вручено не було.

По суті правопорушення зазначає, що Закон України «Про доступ до публічної інформації» розповсюджується на ДП «Адміністрація морських портів України», як суб'єкта природної монополії, лише стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них, а запитувана ОСОБА_4 інформація стосовно надання штатного розкладу і функціональних обов'язків ОСОБА_5 не може вважатися суспільно необхідною (бути предметом суспільного інтересу) у розумінні цього Закону.

Звертає увагу, що згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України «Про морські порти України» фінансування діяльності адміністрації морських портів України здійснюється за рахунок портових зборів, що справляються нею відповідно до цього Закону, плати за надання послуг та орендної плати, інших незаборонених законодавством джерел. А відтак кошти, якими володіє та розпоряджається ДП «Адміністрація морських портів України» не є ані бюджетними, ані державною власністю, як зазначено в запиті ОСОБА_4

Більш того, як указує апелянт, відповідно до ст. 73 Господарського кодексу України державне унітарне підприємство ДП «Адміністрація морських портів України» оприлюднює інформацію про свою діяльність, крім випадків, встановлених законом, шляхом розміщення її на власній веб-сторінці (веб-сайті) або на офіційному веб-сайті суб'єкта управління об'єктами державної власності, що здійснює функції з управління підприємством, у строки та в порядку, визначені Кабінетом Міністрів України. Також ст. 73 Господарського кодексу України встановлено вичерпний перелік даних, інформація щодо яких підлягає оприлюдненню.

Оскільки чинним законодавством України визначено порядок забезпечення доступу громадськості до інформації щодо діяльності державних підприємств, зокрема, щодо розпорядження державним майном, шляхом встановлення переліку відомостей, що підлягають обов'язковому оприлюдненню та порядку їх оприлюднення, в даному випадку, як стверджує апелянт, відмова у наданні запитуваної ОСОБА_4 інформації є правомірною та такою, що відповідає нормам чинного законодавства.

У судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_6, будучи належним чином сповіщений про час і місце розгляду справи, не прибув,надіслав клопотання про розгляд справи у його відсутність, в якому порушив питання про зміну апеляційних вимог, просив скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 07 вересня 2017 року та зарити провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

За таких обставин, з огляду на положення ч.ч. 5, 6 ст. 294 КУпАП, неявка ОСОБА_6не перешкоджає апеляційному перегляду постанови судді місцевого суду.

Вислухавши пояснення захисника ОСОБА_2 на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги та долучені до неї документи, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності з приписами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з'ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, як свідчать матеріали справи, суддя місцевого суду не дотримав вищезазначених вимог закону, що призвело до неповного з'ясування обставин справи, які мають суттєве значення для прийняття об'єктивного та правильного рішення.

Так, відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 212-3 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за порушення Закону України "Про доступ до публічної інформації", а саме: необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом, ненадання відповіді на запит на інформацію, ненадання інформації, неправомірна відмова в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання недостовірної інформації.

За змістом судового рішення, в обґрунтування доведеності вини в.о. голови ДП «Адміністрація морських портів України» ОСОБА_6 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, суддя місцевого суду формально послався на дані, які викладені безпосередньо в протоколі про адміністративне правопорушення від 10 серпня 2017 року, за змістом якого, відмова в.о. голови ДП «Адміністрація морських портів України» ОСОБА_6листом від 22 березня 2017 року № 1674 у наданні кореспонденту Одеського кризового медіацентру ОСОБА_4 запитуваної інформації є необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам Закону України "Про доступ до публічної інформації", при цьому, встановивши, що з дня вчинення правопорушення (22 березня 2017 року) закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, закрив провадження в справі щодо ОСОБА_6на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Проте, суддя належним чином не перевірив матеріали справи, не дав оцінки доказам, не дослідив обставини, які стали підставою для ненадання кореспонденту Одеського кризового медіацентру ОСОБА_4 запитуваної нею інформації, що викладені в листі за підписом ОСОБА_6від 22 березня 2017 року, а також у поясненнях ОСОБА_6від 10 серпня 2017 року, тобто постановив судове рішення, яке не відповідає вимогам обґрунтованості в частині висновків щодо вчинення ОСОБА_6 адміністративного правопорушення.

Під час перевірки доводів апеляційної скарги судом апеляційної інстанції встановлено наступне.

Як убачається з матеріалів справи, 17 березня 2017 року ОСОБА_4 - кореспондент Одеського кризового медіа центру звернулася до начальника АМПУ (Адміністрація морських портів України) із запитом № 01/17032017, в якому, з посиланням на Закон України "Про доступ до публічної інформації", просила надати інформацію щодо штатного розкладу на 2016 рік, 2017 рік і функціональні обов'язки почесного президента Одеського морського порту ОСОБА_7.

В.о. голови ДП «Адміністрація морських портів України» ОСОБА_6 листом № 1674 від 22 березня 2017 року надав на цей запит відповідь про те, що виходячи зі змісту Закону України "Про інформацію", запитувані дані є інформацією з обмеженим доступом і розповсюдженню не підлягають, а тому надати запитувану інформацію не є можливим.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно з п. 1.1 затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від

24 березня 2014 року № 149 Статуту ДП «Адміністрація морських портів України», ДП «Адміністрація морських портів України» є державним унітарним підприємством і діє як державне комерційне підприємство, створене відповідно до розпорядження КМУ від

04 березня 2013 року № 133-р «Про погодження пропозиції щодо реорганізації державних міністерств морського транспорту» та входить до сфери управління Міністерства інфраструктури України.

Пунктом 2 ст. 5 Закону України "Про доступ до публічної інформації" передбачено, що доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

До розпорядників інформації, зобов'язаних оприлюднювати та надавати за запитами інформацію, визначену в цій статті, у порядку, передбаченому цим Законом, прирівнюються суб'єкти господарювання, які володіють: інформацією про стан довкілля; інформацією про якість харчових продуктів і предметів побуту; інформацією про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні події, що сталися або можуть статися і загрожують здоров'ю та безпеці громадян; іншою інформацією, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідною інформацією).

На розпорядників інформації, визначених у п.п. 2, 3, 4 ч.ч. 1, 2 указаної статті, вимоги цього Закону поширюються лише в частині оприлюднення та надання відповідної інформації за запитами.

Усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Згідно з п. 6 ст. 14 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядники інформації зобов'язані надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про природні монополії» від 20 квітня 2000 року природна монополія - стан товарного ринку, при якому задоволення попиту на цьому ринку є більш ефективним за умови відсутності конкуренції внаслідок технологічних особливостей виробництва (у зв'язку з істотним зменшенням витрат виробництва на одиницю товару в міру збільшення обсягів виробництва), а товари (послуги), що виробляються суб'єктами природних монополій, не можуть бути замінені у споживанні іншими товарами (послугами), у зв'язку з чим попит на цьому товарному ринку менше залежить від зміни цін на ці товари (послуги), ніж попит на інші товари (послуги).

Згідно з положеннями ст. 21 Закону України «Про морські порти України» від 17 травня 2015 року, абз. 2, 4 ч. 1 ст. ст. 1, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про природні монополії» від 20 квітня 2000 року, постановою КМУ «Про затвердження переліку спеціалізованих послуг, що надаються у морському порту суб'єктами природних монополій, які підлягають державному регулюванню» від 03 червня 2013 року № 405, ДП «Адміністрація морських портів України» є суб'єктом природної монополії.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб'єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Враховуючи вищенаведене, з огляду на те, що запит кореспондента Одеського кризового медіацентру ОСОБА_4 від 17 березня 2017 року не стосується надання інформації ДП «Адміністрація морських портів України» щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них, а відтак не відноситься до публічної інформації, розпорядником якої в розумінні Закону України "Про доступ до публічної інформації" є ДП «Адміністрація морських портів України», вважаю, що відмова в.о. голови ДП «Адміністрація морських портів України» ОСОБА_6 в наданні ОСОБА_4 інформації про функціональні обов'язки почесного президента Одеського морського порту ОСОБА_7 та копій штатного розпису підприємства за 2016 та 2017 роки в даному випадку не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, отже слід визнати обґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_6 складу цього правопорушення та незаконності судового рішення, яким закрито провадження в справі з нереабілітуючої підстави.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_6зі змінами підлягає задоволенню, постанова судді місцевого суду - скасуванню, як така, що прийнята з порушенням вимог ст. ст. 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП, а провадження в справі - закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

Приймаючи до уваги, що у вступній, мотивувальній і резолютивній частинах постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 вересня 2017 року анкетні дані особи, яка притягається до адміністративної відповідальності вказані як «ОСОБА_6», замість правильних «ОСОБА_6»,така помилка підлягає виправленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 вересня 2017 року, якою ОСОБА_6визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2

ст. 212-3 КУпАП, а провадження в справі закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, за закінченням на момент розгляду справи строків, визначених ч. 2 ст. 38 КУпАП, - скасувати та закрити провадження в справі щодо ОСОБА_6на підставі п. 1

ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

Уточнити у вступній, мотивувальній та резолютивній частинах постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 вересня 2017 року анкетні данні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме замість «ОСОБА_6» слід вважати правильним «ОСОБА_6».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва О.П. Павленко