АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/1262/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УкраЇнИ

22 листопада 2017 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області Яковлева В.С., за участю притягнутого до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника - адвоката Беркути Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 12 вересня 2017 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 12 вересня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 320 (триста двадцять) гривень.

Як вказано в постанові суду першої інстанції, 23 липня 2017 року о 09 годині 50 хвилин в м. Харкові по вул. Харківська Набережна біля буд. 6, водій ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 2103, державний № НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп»яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Водій ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп»яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» та в закладі охорони здоров»я відмовився (КЗОЗ ХОНД) відмовився.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Не погодившись з рішенням районного суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постановуКиївського районного суду м. Харкова від 12 вересня 2017 року та постановити нову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що 23.07.2017 року близько 10 години 00 хвилин ОСОБА_2, керуючи автомобілем ВАЗ 2103, державний № НОМЕР_1, був зупинений працівниками поліції з приводу порушення останнім п.п. 9.1 (б), п.п. 31.4.7 (е) ПДР України, про що було складено постанову про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення. Після заперечень водія стосовно наведених порушень, працівники поліції запропонували правопорушнику пройти огляд на стан алкогольного сп»яніння за допомогою газоаналізатора та на Шевченко, 26. У зв»язку з недовірою до поліцейських та до технічного засобу алкотест, ОСОБА_2 відмовився на місці пройти огляд, тоді як установа за адресою по вул. Шевченко, 26 йому відома не була. Протягом 2 годин з моменту зупинки пройшов огляд самостійно в закладі охорони здоров»я, згідно висновку якого, ознак сп»яніння у ОСОБА_2 не виявлено. Крім того, вказує, що водійське посвідчення ОСОБА_2 отримав кілька місяців тому, та це був перший випадок зупинки працівниками поліції при керуванні автомобілем, водій був розгублений та не знав як діяти, оскільки не отримав роз»яснень своїх прав.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення на підтримку апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з огляду на матеріали справи, обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп*яніння..

Так, факт правопорушення і вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 226201 від 23.07.2017 року (а.с.1), поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 2), поясненнями самого ОСОБА_2, наданими як в районному суді, так і в суді апеляційної інстанції.

В апеляційному суді лейтенант поліції ОСОБА_6 пояснила, що у день, коли сталася вище зазначена подія, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного сп»яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» та на «Шевченка, 26». Від обох запропонованих варіантів водій відмовився.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні апеляційної інстанції, зазначила, що була запрошена в якості понятої та при ній працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_2 лише пройти огляд на стан алкогольного сп»яніння на місці, на що останній відмовився. Проходити огляд в медичному закладі йому не пропонували. Також, на її думку, ОСОБА_2 поводився адекватно, ознак сп»яніння у нього вона не помітила.

Апеляційний суд позбавлений можливості дослідити відеозапис з нагрудних камер працівників поліції у зв*язку з їх знищенням.

Сам ОСОБА_2 не заперечує факт того, що йому пропонували проходити огляд як на місці так і на Шевченко, 26, де розташований Комунальний заклад охорони здоров*я "Харківський обласний наркологічний диспансер". Зазначене підтвердила в судовому засіданні інспектор ОСОБА_6 За таких обставин, порушень порядку, визначеного ст. 266 КУпАП та Інструкції (наказ МВС та МОЗ України від 09.11.15 № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп*яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції), як про те зазначила свідок ОСОБА_7, не вбачається.

За умов, що порушення Правил дорожнього руху, яке допущене ОСОБА_2 хоча формально і містить ознаки складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП України, однак виходячи з його фактичних обставин, а саме з урахуванням того, що ОСОБА_2 через годину після складення протоколу про адміністративне правопорушення самостійно звернувся до закладу охорони здоров»я, згідно висновку якого у останнього були відсутні ознаки алкогольного сп»яніння, щиро розкаявся, враховуючи суворість стягнення в порівнянні з фактично вчиненим порушенням, а також, що за своїм характером та наслідками правопорушення не становить великої суспільної шкідливості, не завдало збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам, а тому є малозначним, що дає підстави звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності обмежившись усним зауваженням, у відповідності до ст. 22 КУпАП, з закриттям провадження по справі в порядку, передбаченому ч.2 ст. 284 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 22, 294 КУпАП суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 12 вересня 2017 року про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.С. Яковлева