А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

01.09.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Животова Є.Г., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, представника адвоката ОСОБА_2, розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 33/777/339/2017, в якій ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець с. Стоянка Києво-Святошинського району Київської області, вул. Меліораторів, 27, ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючий помічником-консультантом на громадських засадах народного депутата України, притягнутий до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду від 06.07.2017 ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 25.05.2017, о 23 год. 20 хв., «на вул. Бабяка,48», в м. Ужгороді, керував автомобілем «ВАЗ-2103», н.з. АО0746АВ, в стані алкогольного спяніння.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2, посилаючись на пояснення ОСОБА_1, стверджує, що останній транспортним засобом не керував, дії працівників патрульної поліції щодо нього вважає незаконними, протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 246676 від 26.05.2017 не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, не є доказом його вини; суд першої інстанції розглянув справу без його участі, чим позбавив ОСОБА_1 права на захист.

Вказує, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, щодо ОСОБА_1 не відповідають дійсності, що з відеофайлу службової камери поліцейського, на якому «зафіксоване правопорушення», вбачається, що о 23 год. 05 хв. транспортний засіб «ВАЗ 2103» знаходиться на узбіччі з відкритим капотом, а ОСОБА_1 усуває несправності у двигуні автомобіля.

Крім того, вказує, що в матеріалах справи, як доказ керування ОСОБА_1 транспортним засобом, міститься копія постанови АР № 703024, згідно якої ОСОБА_1 о 23 год. 20 хв. керував транспортним засобом в темний час доби без ближнього світла фар, тобто без освітлення дороги, що є практично неможливим.

На дані суттєві докази суд першої інстанції уваги не звернув, не дав їм належну оцінку а тому дійшов хибного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити.

Апеляційний суд заслухав пояснення ОСОБА_1, представника адвоката ОСОБА_2, які підтримали апеляційні вимоги, за клопотанням представника переглянув відеозапис події, допитав очевидця події свідка ОСОБА_3, перевірив матеріали справи, доводи апеляційної скарги і вважає, що вона підлягає до задоволення з таких підстав.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

В обґрунтування своїх висновків про доведеність складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 і їх правову кваліфікацію за ч.1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, суд першої інстанції послався у оскарженій постанові на протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 246676 від 26.05.2017, відеозапис з місця події, висновок Закарпатського обласного наркологічного диспансера № 176 від 26.05.2017, згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного спяніння, постанову серії АР № 703024 від 26.05.2017 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП, рапорт працівника поліції від 26.05.2017.

Однак, вказані докази такого висновку не підтверджують.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 246676 від 26.05.2017, складеному заступником командира роти № 2 батальйону УПП в м. Ужгороді та Мукачеві лейтенантом поліції ОСОБА_4 вказано, що ОСОБА_1 25.05.2017, о 23:20, на вул. Бабяка, в м. Ужгороді, керував автомобілем марки «ВАЗ 2103», н.з. АО0746АВ, в стані алкогольного спяніння, який підтверджується актом медичного огляду № 176 від 26.05.2017, виданим Закарпатським обласним наркологічним диспансером, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 у цьому протоколі власноруч написав, що працівник поліції авто не зупиняв, транспортний засіб знаходився на узбіччі у звязку з поломкою (а.с.1).

В судовому засіданні під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 не заперечив, що стояв біля автомобіля, однак настояв на тому, що автомобілем не керував та і не міг керувати, оскільки останній знаходився в несправному стані. Пояснив, що цей автомобіль, належить йому, того вечора він вживав пиво і щоб не сідати за кермо, подзвонив своєму знайомому ОСОБА_3, який на його прохання мав відігнати його автомобіль на місце стоянки.

Їдучи по вул. Бабяка, в м. Ужгороді, автомобіль заглух. ОСОБА_1 зупинилися на узбіччі, відкрили капот і намагалися усунути несправності в двигуні, при цьому декілька раз штовхали автомобіль з надією на те, що він заведеться. Весь цей час за кермом був його знайомий ОСОБА_3

Допитаний за клопотанням представника ОСОБА_2 свідок ОСОБА_3, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканець м. Ужгород, вул. Гвардійська, 53/7, пояснив, що ввечері 26.05.2017 йому зателефонував його знайомий ОСОБА_1 з проханням відігнати його автомобіль на місце стоянки, оскільки він вживав пиво і не хотів сідати за кермо.

Він погодився на його прохання, однак їдучи по вул. Бабяка, в м. Ужгороді, автомобіль ОСОБА_1 заглух.

ОСОБА_1 зїхали на узбіччя та протягом двадцяти хвилин намагалися усунути несправності в автомобілі, декілька раз штовхали його. ОСОБА_1 за кермо свого автомобіля не сідав.

Аж раптом до них підїхали працівники поліції та звернулись з питанням, чи не потрібна їм допомога.

Далі вони спитали, хто власник автомобіля, і після того, як дізнались, що це ОСОБА_1, повідомили йому, що підозрюють його в керуванні автомобілем у стані алкогольного спяніння та посадили його в свій службовий автомобіль і повезли у невідомому йому напрямку, а він залишився поруч з автомобілем.

Будь-яких свідків цих обставин на місці, де стояв автомобіль, не було.

Пояснення ОСОБА_1, зокрема про те, що він не керував автомобілем «ВАЗ 2103», н.з. АО0746АВ, а тільки стояв біля нього, підтверджує і відеозапис з особистої камери поліцейського за № , з якого видно, що на запитання працівника поліції ОСОБА_1 вказав, що автомобіль знаходиться у несправному стані та просив працівників поліції допомогти відтягнути даний автомобіль.

Переконливих доказів, які підтверджували б керування будь-ким автомобілем «ВАЗ 2103», н.з. АО0746АВ, в даній справі немає і в оскарженій постанові не зазначено. Отже, визнання ОСОБА_1 субєктом порушення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху та доведеним факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є неможливим.

За таких обставин слід визнати, що запис у протоколі серії БР № 246676, на який послався суд першої інстанції, про те, що ОСОБА_1 26.05.2017, о 23:20, на вул. Бабяка в м. Ужгороді, керував автомобілем «ВАЗ-2103», н.з. АО0746АВ в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, відображає припущення особи, яка його склала, а не підтверджений доказами факт.

Згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Керуючись п.1 ст.247, ст.294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.07.2017 про визнання винуватим ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КпАП скасувати, а провадження у даній справі закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя