3/758/5237/17 Категорія 138
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2017 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Бородій В. М., розглянувши матеріали, які надійшли з управління патрульної поліції в місті Києві, протокол серії БР №141349, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1,

за ст. 124 КпАП України, -

В С Т А Н О В И В:

26.09.2017 року, о 12 годині 35 хвилин, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «Пежо», д.н.з. НОМЕР_2, у місті Києві, по вулиці Кирилівська, 131, при перестроюванні, не надав перевагу в русі транспортному засобу «Ауді», д.н.з. НОМЕР_3, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, чим порушив вимогу пункту 10.3 ПДР України, що призвело до зіткнення та пошкодження транспортних засобів.

ОСОБА_1 в судове засідання з'явився, при розгляді справи свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП - не визнав.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 26 вересня 2017 року, приблизно о 12 годині 45 хвилин, він рухався на транспортним засобом «Пежо», д.н.з. НОМЕР_2, по вулиці Кирилівській від перехрестя з вулицею Білицькою в сторону перехрестя з вулицею Сирецькою в правій смузі та побачив попереду перешкоду у вигляді автомобіля, що стояв по його смузі в зоні дії дорожнього знаку 3.34 ПДР «Зупинку заборонено», як це видно на фотографіях, які долучені до матеріалів справи.

Побачивши цю перешкоду, він зрозумів, що для продовження руху в бік перехрестя з вулицею Сирецькою йому доведеться здійснити маневр перестроювання з правої смуги руху в ліву. Керуючись пунктом 9.4 ПДР - на відстані понад 50 метрів до вірогідного місця маневру він увімкнув лівий поворот, чим сповістив всіх учасників дорожнього руху про свій намір, і почав пригальмовувати рух свого транспортного засобу (до цього моменту, він рухався зі швидкістю близько 30 км/год.). Рух на цій ділянці вулиці Кирилівської від перехрестя з вулицею Білицькою до перехрестя з провулком Бондарським відбувається здебільшого на невеликих швидкостях. Це зумовлено наявністю світлофору на перехресті вулиці Кирилівської та провулку Бондарського, що стримує рух. А в той час, коли відбулась ДТП, рух ще більше загальмовувався наявністю вищевказаної перешкоди в правій смузі. Саме тому рух транспортних засобів у лівій смузі відбувався з мінімальними швидкостями (приблизно від 0 до 20 км/год.). Виконуючи вимоги пункту 10.3 ПДР він дав дорогу всім автомобілям, що рухались в попутному напрямку по лівій смузі, на яку він мав намір перестроїтись. При цьому швидкість його транспортного засобу знизилась приблизно до 5 км/год. Дочекавшись, коли ліва смуга стала вільною, тим самим переконавшись, що запланований маневр буде безпечним (у відповідності до вимог пункту 10.1 ПДР), він почав спрямовувати свій автомобіль на ліву смугу. Враховуючи вищеописану дорожню обстановку виконання маневру перестроювання в ліву смугу відбувалось з мінімальною швидкістю, що не перевищувала 5 км/год., що в свою чергу займало певний час. Навіть при бажанні здійснити цей маневр швидше, це було неможливо, оскільки попереду в лівій смузі все ще знаходились автомобілі що стояли в очікуванні сигналу світлофору, що дозволив би їм рух далі. В той час коли він закінчував маневр, побачив автомобіль «Ауді», д.н.з. НОМЕР_3 що стрімко наближався позаду. При наближенні до його автомобіля автомобіль «Ауді», д.н.з. НОМЕР_3 не подавав ніякого звукового та світлового сигналу та з незрозумілих причин не намагався загальмувати, щоб уникнути зіткнення, про що свідчить відсутність гальмівного шляху. Відсутність гальмівного шляху підтверджена схемою ДТП. Також це видно з фотографії долученої до матеріалів справи. В результаті цих дій автомобіль «Ауді», д.н.з. НОМЕР_3 допустив зіткнення з його автомобілем. В момент зіткнення йому здалось, що водій в автомобілі «Ауді», д.н.з. НОМЕР_3 розмовляла по телефону. Вище перелічені ознаки, а також те, що водій автомобіля «Ауді», д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_2 в перші хвилини після того як відбулась дана ДТП запитувала в мене про наявність бланку європротоколу та телефонувала до страхової компанії говорили про те що вона визнає свою провину в даному ДТП. Але, після якихось консультацій по телефону вона почала наполягати на очікуванні поліції та на спірності провини в цій ДТП.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №141349 інспектор роти 4 батальйону 1 полку 1 лейтенант поліції П.І. Нечипорук, що склав цей протокол, не врахував всіх обставини даної ДТП та визначив невірну причину даної ДТП.

Якби водій автомобіля «Ауді», д.н.з. НОМЕР_3 вибрала б безпечну швидкість та контролювала б транспортний засіб, яким керувала відповідно до пункту ПДР 12.1, вжила б заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу відповідно до пункту ПДР 12.3, а також її увагу нічого б не відволікало відповідно пункту ПДР 2.3, цієї ДТП можна було б уникнути. Про те що під час скоєння даної ДТП мали місце порушення вказаних пунктів ПДР свідчать такі ознаки а саме: відсутність гальмівного шляху, характер ушкоджень автомобіля «Пежо», д.н.з. НОМЕР_2: пошкодження заднього крила та заднього бамперу, що зафіксовані схемою ДТП і як видно на фотографії добавленої до матеріалів справи.

Якби події відбувались, як написав інспектор Нечипорук П.І., а саме, якби він дійсно не надав би перевагу автомобілю «Ауді», д.н.з. НОМЕР_3 то в автомобілі «Пежо», д.н.з. НОМЕР_2, були б пошкоджені інші частини кузову, а саме переднє крило, стійка або дверцята. Той факт, що ушкодження прийшлись саме на заднє крило та бампер, а також відсутність гальмівного шляху свідчать про те що водій автомобіля, що рухався позаду не контролював дорожню ситуацію.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1, які він надав на місці події, він керував транспортним засобом «Пежо», д.н.з. НОМЕР_2, у місті Києві по вулиці Кирилівській від перехрестя з вулицею Білицькою в напрямку вулиці Сирецької у правій смузі. Побачивши перед собою перешкоду у вигляді транспортного засобу, що стояв попереду, він увімкнув лівий поворот та почав очікувати на звільнення лівої смуги для перестроювання на неї. Коли ліва смугу стала вільна, він почав маневр перестроювання на ліву смугу. Коли більша частина його транспортного засобу перебувала на лівій смузі він в дзеркало заднього виду побачив транспортний засіб «Ауді», д.н.з. НОМЕР_3, що рухався по лівій смузі в одному з ним напрямку та стрімко наближався з прискоренням. Після цього він відчув удар в свій транспортний засіб і після цього зупинився.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_2, вона рухалась на транспортному засобі «Ауді», д.н.з. НОМЕР_3, у місті Києві по вулиці Кирилівській в напрямку вулиці Сирецької у крайній лівій смузі, не змінюючи напрямку руху. Водій транспортного засобу «Пежо», д.н.з. НОМЕР_2, рухався в тому ж напрямку в крайній правій смузі і не переконавшись в безпечності маневру, змінив різко свою смугу, тобто наїхав на ліву смугу, в результаті чого спричинив ДТП. Згідно пояснень, ОСОБА_2 як тільки побачила перешкоду, раптова натиснула на гальма і припинила рух на своїй полосі.

Суд, оцінюючи всі дослідженні докази в їх сукупності, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, схему ДТП, на якій зафіксовано розташування транспортних засобів після зіткнення та яку підписали учасники ДТП, пояснення учасників ДТП, фотографії надані ОСОБА_1, прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1, наявне порушення ПДР України, що перебуває у причинному зв'язку з наслідками ДТП.

Суд бере до уваги позицію Верховного суду викладену у постанові № 5-218кс15 від 05.11.2015 року, зокрема про те, що у разі коли дорожньо-транспортна пригода сталася за участю двох водіїв транспортних засобів особливе значення набуває дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен із водіїв.

Суд бере до уваги послідовність дій учасників ДТП. Вважає беззаперечно встановленими обставинами, що ОСОБА_1 перестроювався в іншу смугу руху, по якій рухалась ОСОБА_2 Зіткнення відбулося в смузі руху ОСОБА_2 Характер пошкоджень транспортних засобів свідчить про те, що вони були розташовані під кутом, який підтверджує пояснення саме ОСОБА_2 про обставини ДТП і порушення ОСОБА_1 п. 10.3 ПДР України.

Суд встановив, що ОСОБА_1 своїми діями, які виразились в порушенні учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КпАП України.

Згідно ст. 280 КУпАП обставин, які обтяжують чи пом'якшують відповідальність - не встановлено.

З врахуванням характеру вчиненого адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, суд вважає за необхідне застосувати відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Окрім цього, стягненню з ОСОБА_1 підлягає судовий збір, згідно ст. 40-1 КпАП України, яка передбачає, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», ст.ст. 40-1, 124, 291, 294, 307, 308 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 320 гривень.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а в разі оскарження постанови, не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Згідно ст. 308 КпАП України, у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та витрати на облік правопорушення.

Строк пред'явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.

В разі оскарження постанови, відповідно до ст. 291 КпАП України, перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови, відповідно до ст. 301 КпАП України, перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Скарга подається до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва.

Суддя В. М. Бородій