Справа № 367/1482/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2017 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді: Шестопалова Я.В.,

при секретарі Герасімчук Ю.О.,

за участю

захисника ОСОБА_1,

потерпілого ОСОБА_2

представника потерпілого ОСОБА_3

розглянувши матеріали, які надійшли з Секретаріату уповноваженого Верховної ради України з прав людини про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого селищним головою Гостомельської селищної ради Київської області, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-40, ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

16.09.2016 року гр. ОСОБА_4 за місцем роботи: Київська обл., смт. Гостомель, вул. Свято-Покровська 125, неправомірно відмовив у наданні інформації, а саме не надав інформацію ОСОБА_2 на його запити від 01.09.2016р. № 50-75 про отримання публічної інформації. Таким чином, гр. ОСОБА_4І вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 212-3 КУпАП

Крім того, 25.01.2017 року гр. ОСОБА_4 за місцем роботи: Київська обл., смт. Гостомель, вул. Свято-Покровська 125, не виконав законних вимог Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_5, викладених у листі від 26.12.2016р. за № 11/15-Д277355.16-2/10-132, а саме щодо поновлення порушеного права та прибуття на виклик. Таким чином, гр. ОСОБА_4І вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 188-40 КУпАП.

В судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності не з'явився, надав до суду заяву, відповідно до якої відмовляється від надання пояснень по даній справі у відповідності до ст. 63 Конституції України, просив розглядати справу у його відсутність та закрити провадження на підставі ст.ст. 38, 247 КУпАП.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 з протоколами про адміністративне правопорушення складених відносно її клієнта ОСОБА_4 не погодилась. Вважала, що ОСОБА_4 діяв у відповідності до чинного законодавства України, а тому не вбачає будь-яких правопорушень з його сторони, просила суд закрити провадження по справі у звяжу із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Потерпілий та його представник в судовому засіданні просили суд визнати винним ОСОБА_4 та накласти на нього адміністративне стягнення, тому що всі протоколи складені відносно нього вчасно, а тому підстав для закриття провадження не вбачають.

Суд, заслухавши учасників розгляду, дослідивши матеріали про адміністративне правопорушення прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_4 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212-3 КУпАП та ч. 1 ст. 188-40 КУпАП, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернувся на імя голови Гостомельської селищної ради ОСОБА_4 із запитами від 01.09.2016р. №№ 51-66 та 68-75 про отримання публічної інформації.

Листом від 16.09.2016р. № 3319 за підписом голови Гостомельської селищної ради ОСОБА_4 ОСОБА_2 не було надано запитуваної інформації у звязку з ревізією окремих питань фінансово-господарської діяльності ради за період з 01.01.2013 року по 01.07.2016 року.

Крім того, листом від 03.10.2016 року вих. № 3597 ОСОБА_2 було повідомлено, що зазначена ревізія завершилась 21.09.2016 року, водночас запитуваної інформації потерпілому надано не було.

Закон України "Про доступ до публічної інформації" (далі Закон) визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом та інформації, що становить суспільний інтерес.

Відповідно до ст. 1 Закону публічною є інформація, яка відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Як зазначено в п.1 ч.1 ст. 3 Закону право на доступ до публічної інформації гарантується обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 14 Закону, передбачено, що розпорядники інформації зобовязані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та обєктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Відповідно до статті 6 Закону не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що потерпілому ОСОБА_2 було безпідставно відмовлено у наданні відповіді на запит про інформацію щодо розпорядження бюджетними коштами. А отже в діях ОСОБА_4 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, а саме неправомірна відмова у наданні інформації.

Крім того, судом встановлено, що листом від 25.11.2016р. за № 11/15-Д277355.16/10-132 Представник Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_5 звернувся на імя селищного голови ОСОБА_4 з вимогою надати завірені копії запитів заявника та відповідей, забезпечити надання заявнику відповідей та інформації на вищевказані запити з урахуванням вимог Закону та наданих розяснень, та надати завірені копії підтверджуючих документів, надати пояснення та данні для складання протоколу про адміністративне правопорушення, прибути до Секретаріату 23.12.2016р. о 14.00 год. для реалізації прав, передбачених статтями 254, 268 КУпАП. Відповідно до відповіді наданою селищним головою ОСОБА_4 вказаний запит був виконаний частково, а саме не було надано інформації про поновлення прав заявника та голова Гостомельської селищної ради не прибув до Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини для реалізації прав, передбачених статтями 254, 268 КУпАП, документів (інформації), що підтверджують об'єктивність причин його неприбуття, надано не було.

Статтею 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначаються повноваження сільського, селищного, міського голови. Так, відповідно до ч. 4 та 5 цієї статті сільський, селищний, міський голова несе персональну відповідальність, зокрема за: - забезпечення здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та Законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади; - організовує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету; - здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету.

Стаття 101 Конституції України гарантує, що парламентський контроль за додержанням конституційних прав і свобод людини і громадянина здійснює Уповноважений Верховної Ради України з прав людини.

Мета парламентського контролю за додержанням конституційних прав і свобод людини і громадянина визначається статтею 3 Закону України "Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини". Так, відповідно до п. 3 ч.1 цієї статті метою парламентського контролю, який здійснює Уповноважений, є запобігання порушенням прав і свобод людини і громадянина або сприяння їх поновленню.

Відповідно до п.8-1 ч. 1. ст. 255 КУпАП повноважені особи Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини або представники Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ст. 188-40 (невиконання законних вимог) та ст. 212-3 КУпАП (порушення права на інформацію та права на звернення).

Відповідно до п. 5 ст. 13 Закону України "Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини" Уповноважений має право на ознайомлення з документами, у тому числі тими, що містять інформацію з обмеженим доступом (серед іншого, персональні дані).

Згідно з п. 7 ст. 13 Закону України "Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини" Уповноважений має право запрошувати посадових і службових осіб, громадян України, іноземців та осіб без громадянства для отримання від них усних або письмових пояснень щодо обставин, які перевіряються по справі.

Обов'язок співпраці з Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини та його представниками випливає зі ст. 11 та ст. 22 Закону України "Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини". Так, органи державної влади, їхні посадові особи, до яких звернувся Уповноважений або представник Уповноваженого, зобов'язані співпрацювати та надавати інформацію і пояснення стосовно фактичної і правової підстави своїх дій та рішень.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України "Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини" відмова органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, їх посадових і службових осіб від співпраці, а також умисне приховування або надання неправдивих даних, будь-яке незаконне втручання в діяльність Уповноваженого з метою протидії тягнуть за собою відповідальність згідно з чинним законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України "Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини" уповноважений має право призначити своїх представників у межах виділених коштів, затверджених Верховною Радою України.

Згідно з пунктом 1 Положення про представників Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, затвердженого наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 26.07.2012 р. № 7/8-12, Представники Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини є посадовими особами, яким з метою здійснення парламентського контролю за додержанням конституційних прав і свобод людини і громадянина делегуються визначені повноваження Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини та на яких розповсюджуються гарантії забезпечення діяльності Уповноваженого.

Також згідно з п. 2.11 Порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженого наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 16.02.2015 р. № 3/02-15, Уповноважена особа або регіональний координатор має право запрошувати особу, що притягається до адміністративної відповідальності, з метою отримання пояснень та ознайомлення її з протоколом про адміністративне правопорушення, а також інших осіб для отримання від них усних або письмових пояснень щодо обставин, що перевіряються у справі. Крім цього, відповідно до п.1.1 Посадової інструкції представника Уповноваженого з питань дотримання права на інформацію та представництва в Конституційному Суді України, затвердженого наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 01.06.2016 р. Представник Уповноваженого з питань дотримання права на інформацію та представництва в Конституційному Суді України забезпечує здійснення парламентського контролю за дотриманням права на інформацію. Отже, вищевказаними положеннями підтверджується законність вимог Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо необхідності співпраці з Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини та його Представниками, в тому числі прибуття на виклик, надання інформації і пояснень стосовно фактичної і правової підстави своїх дій та рішень.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що законні вимоги Представника Уповноваженого Верховної Ради України ОСОБА_5 викладені в листі від 25.11.2016 р. № 11/15-Д277355.16/10-132, ОСОБА_4 виконані в повному обсязі не були, що свідчить про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 188-40 КУпАП, а саме, невиконання законних вимог Представника Уповноваженого ВРУ з прав людини.

Винність ОСОБА_4 у скоєнні адміністративних правопорушень викладених в постанові суду підтверджується запитами про отримання публічної інформації від імені ОСОБА_2, листом уповноваженого Верховної Ради України з прав людини; відповідями голови Гостомельської селищної ради, які не містили повної відповіді на запитувану інформацію, протоколами про адміністративне правопорушення, а також показами потерпілого наданими у судовому засіданні.

Разом із тим, відповідно до статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Як вбачається з матеріалів справи - 25.01.2017р. було складено протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_4 за скоєння ним 16.09.2016р. адміністративного правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП. Та 25.01.2017 року було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за скоєння ним 25.01.2017 року адміністративного правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 188-40 КУпАП.

Враховуючи, що станом на 28.07.2017 року сплинув передбачений ст. 38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення на гр. ОСОБА_4, провадження по даній справі підлягає закриттю згідно із п.7 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 268, 276, 277, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у скоєнні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 188-40 КУпАП та ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 188-40 ч. 2 ст. 212-3 КУпАП закрити, у звязку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: ОСОБА_6