Справа № 694/1326/17
Провадження № 3/694/321/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2017 року м.Звенигородка

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Гончаренко Т.В., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, прокурора Джуган В.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління захисту економіки у Черкаській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженки ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки АДРЕСА_1, громадянки України, перебуває на посаді начальника Звенигородського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області,

за вчинення адміністративного правопорушення, пов»язаного з корупцією, передбаченого ст.172-6 ч.1 КпАП України, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №ГП 507727, складеного 11.10.2017 року старшим оперуповноваженим міжрайонного відділу №3 управління захисту економіки в Черкаській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України капітаном поліції ОСОБА_2, ОСОБА_1, з 16 лютого 2016 року займаючи посаду начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану Звенигородського району Звенигородського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, будучи відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», будучи суб»єктом відповідальності за правопорушення, пов»язані з корупцією, в порушення вимог ч.1 ст.45 ЗУ «Про запобігання корупції», без поважних причин, несвоєчасно подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі-декларація), за 2015 рік за формою, що визначається Національним агенством, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов»язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, відповідно до наказу начальника Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 16.02.2016 року №278/К ОСОБА_1 переведено на посаду начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану Звенигородського району Звенигородського міжрайонного управління юстиції Черкаської області, із збереженням їй 11 рангу державного службовця.

Згідно з п.п. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону суб»єктами, на яких поширюється дія цього Закону є державні службовці до яких відноситься і посада начальника Звенигородського міськрайонного управління юстиції Черкаської області. Одночасно, зазначена категорія посад віднесена до суб»єктів вчинення адміністративного правопорушення, пов»язаного з корупцією, та на них розповсюджуються обмеження і обов»язки, передбачені ст.ст.45, 52 Закону.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.8 Закону України «Про державну службу», державний службовець зобов»язаний додержуватись вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції.

Пунктом 5 ч.2 ст.32 Закону України «Про державну службу», передбачено, що на державних службовців поширюються обмеження, передбачені Законом України «Про запобігання корупції».

Відповідно до п.9 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» (ДАЛІ Закону) правопорушення, пов»язане з корупцією діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч.1 ст.3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно зі ст.68 Конституції України кожен зобов»язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Так, рішенням №3 від 11.08.2016 року Національного агенства, яким затверджено роз»яснення щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» (далі-Роз»яснення) стосовно заходів фінансового контролю, визначено етапність початку роботи системи декларування у 2016-2017 роках, яка визначена рішенням Національного агенства від 10.06.2016 року №2 «про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року за №958/29088.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини 3 розділу 1 Роз»яснення, перший етап подачі декларацій розпочинається з 00 годин 00 хвилин 01 вересня 2016 року для таких типів декларацій (повідомлень) та суб»єктів декларування: щорічні декларації за 2015 рік службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 року займають згідно статті 50 Закону України «Про запобігання корупції» відповідальне чи особливо відповідальне становище. Зазначені у цьому абзаці декларації подаються протягом 60 календарних днів з дати, визначеної у цьому абзаці.

Другий етап декларування розпочинається з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2017 року для всіх інших суб»єктів декларування та декларацій (повідомлень), передбачених Законом.

У даному випадку станом на вказану вище дату ОСОБА_1 згідно зі ст. 50 Закону займала відповідальне становище, а тому для неї початок декларування розпочинався з першого етапу, про що свідчить подана нею 10.11.2016 року декларація за 2015 рік.

Таким чином, граничним терміном подачі декларації для ОСОБА_1 було визначено законом 30 жовтня 2016 року.

За даними Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування, декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2015 рік ОСОБА_1 подана до Реєстру 10.11.2016 року, тобто поза межами строків визначених законом.

Отже, ОСОБА_1 будучи особою, на яку відповідно до п.п. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону поширюється дія цього Закону, без поважних причин несвоєчасно, подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2015 рік, оскільки граничний термін подачі був 30.10.2016 року, а декларація фактично подана 10.11.2016 року.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, пов»язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів та зашкодити суспільним інтересам, то таке правопорушення не може бути визнане, як малозначне.

Місцем вчинення правопорушення в даному випадку є не визначеним, оскільки ОСОБА_1 мала можливість подати електронну декларацію через мережу «Інтернет» в будь-якому місці.

Датою вчинення правопорушення, пов»язаного з корупцією є гранична дата, до закінчення якої необхідно було подати вказану декларацію, тобто 30.10.2016 року.

Датою виявлення адміністративного правопорушення, пов»язаного з корупцією є дата встановлення всіх обставин по справі та складання даного протоколу працівниками УЗЕ в Черкаській області, тобто 11.10.2017 року.

Юридичними наслідками в даному випадку є несвоєчасне подання ОСОБА_1 до Національного агенства з питань запобігання корупції, у визначені строки, декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2015 рік.

Прокурор в судовому засіданні підтримав обвинувачення ОСОБА_1 у вказаному адміністративному правопорушенні, пов»язаного з корупцією, зокрема, зазначив, що матеріалами адміністративного протоколу підтверджується вчинення ОСОБА_1, як начальником Звенигородського міськрайонного відділу ДРАЦС Черкаської області правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КпАП України, яке вчинено шляхом несвоєчасного подання декларації про доходи та майновий стан за 2015 рік до Єдиного державного реєстру декларацій осіб.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого їй правопорушення, передбаченого ст.172-6 ч.1 КпАП України, не визнала та пояснила, що вона почала заповнювати електронну декларацію за 2015 рік 28.10.2016 року о 08 год.15 хв., оскільки, зробити це раніше не мала можливості через перевантаження електронної системи. Після заповнення декларації, натиснула кнопку «подати декларацію», проте, з невідомих їй причин, декларація не була відправлена до Єдиного реєстру. 09.11.2016 року вона дізналась про те, що її декларація не подана до реєстру, про неподання декларації її повідомив спеціаліст Головного територіального управління юстиції ОСОБА_3 і вона 10.11.2016 року відправила повторно свою електронну декларацію. Вважає, що її вини немає, оскільки, це сталось через технічний збій, не спрацювала електронна система. До матеріалів справи додала письмове заперечення та копію витягу з Єдиного Державного Реєстру декларацій.

Старший оперуповноважений міжрайонного відділу №3 управління захисту економіки в Черкаській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України капітан поліції ОСОБА_2- особа, якою складено протокол про адміністративне правопорушення, в судове засідання не з»явився, про день, час та місце розгляду вищевказаних матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.172-6 ч.1 КУпАП повідомлявся завчасно, про що в матеріалах справи є підтвердження про вручення повідомлення про розгляд справи, направленого на адресу Управління захисту економіки в Черкаській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України (м.Черкаси, вул.Благовісна,189).

Заслухавши доводи прокурора, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до вимог ст. 280 КпАП України, суддя під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, а в даному випадку про адміністративне корупційне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов'язаний з'ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції» або, з огляду на час вчинення правопорушення чи розгляду в суді, Законом України «Про запобігання корупції»; чи є особа винною в його вчиненні, отже чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Суддя також повинен з'ясувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв'язку між діянням і виконанням останньою службових (посадових) повноважень, а у відповідних випадках - мети правопорушення.

Суддя при розгляді справи повинен виконувати функції незалежного та неупередженого органу правосуддя, процесуальна функція якого відділена від функції «обвинувачення» та не вправі проявляти ініціативу і активність у зборі додаткових доказів, якими можуть бути підтверджені підстави притягнення особи до адміністративної відповідальності, якщо орган, який склав протокол не ініціює це питання.

Відповідно до ч.1 ст.172-6 КпАП України відповідальність настає у разі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, при цьому суб'єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання

корупції" зобов'язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 року №1700-VII визначено, що корупцією є використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей.

Вище зазначеною нормою також визначено, що корупційним правопорушенням являється діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Таким чином, вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного корупційного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб'єктивної сторони даного правопорушення, яка, виходячи із визначення поняття корупційного правопорушення, викладеного в ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», завжди характеризується умисною формою вини, тобто, з врахуванням положень ст. 1 цього Закону, сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобов'язана задекларувати свої доходи та своєчасно подати декларацію, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети.

Відповідно до статті 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють обєктивну істину у справі.

Суб»єктивна сторона адміністративного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Крім того, згідно з п.2 роз»яснень спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов»язані з корупцією» вих.№223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, під поважними причинами слід розуміти неможливість особи вчасно подати декларацію у зв»язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агенства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо; суб»єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Крім того, на умисну форму вини, а також наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, як на обов»язкові ознаки корупційного правопорушення також звертає увагу Конституційний Суд України в рішенні від 06.10.2010 року (справа №1-27/2010).

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 11.08.2016 року, передбачено, що щорічні декларації за 2015 рік службових осіб, які станом на 15 серпня 2016 року займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище подаються протягом 60 календарних днів, тобто до 30.10.2016 року (а.с. 68-70).

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини 3 розділу 1 Роз»яснення, перший етап подачі декларацій розпочинається з 00 годин 00 хвилин 15 серпня 2016 року для таких типів

декларацій (повідомлень) та суб»єктів декларування: щорічні декларації за 2015 рік службових осіб, які станом на 15 серпня 2016 року займають згідно статті 50 Закону України

«Про запобігання корупції» відповідальне чи особливо відповідальне становище. Зазначені у цьому абзаці декларації подаються протягом 60 календарних днів з дати, визначеної у цьому абзаці.

Другий етап декларування розпочинається з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2017 року для всіх інших суб»єктів декларування та декларацій (повідомлень), передбачених Законом.

У даному випадку станом на вказану вище дату ОСОБА_1 згідно зі ст. 50 Закону займала відповідальне становище, а тому для неї початок декларування розпочинався з першого етапу, про що свідчить подана нею 28.10.2016 року декларація за 2015 рік.

Таким чином, граничним терміном подачі декларації для ОСОБА_1 було визначено законом 30 жовтня 2016 року.

За даними Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування, декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2015 рік ОСОБА_1 подана до Реєстру 28.10.2016 року.

Матеріали справи не містять, а прокурором у судовому засіданні не представлено будь-яких належних, допустимих та достатніх доказів, які б з достовірністю свідчили про субєктивні ознаки (прямого умислу) на несвоєчасність подання ОСОБА_1 своєї декларації про доходи та майновий стан за 2015 рік, коли вона усвідомлювала протиправний характер своїх бездіяльності та дій, передбачала їх шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків, а тому не в повному обсязі доводить про наявність обов"язкової складової будь-якого правопорушення - субєктивної сторони даного правопорушення.

Відповідно до положень статті 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами

Однак, в протоколі про адміністративне правопорушення № ГП 507727, складеному 11.10.2017 року старшим оперуповноваженим міжрайонного відділу №3 управління захисту економіки в Черкаській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України капітаном поліції ОСОБА_2 відносно начальника відділу ДРАЦС Звенигородського району Звенигородського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, відсутні будь-які дані про форму вини, в даному випадку наявність прямого умислу, а матеріали справи не містять відомостей, які б вказували на те, що ОСОБА_1 подавши декларацію повторно 10.11.2016 року, мала умисел на порушення вимог фінансового контролю чи переслідувала будь-який корупційний інтерес.

Зазначені ОСОБА_1 обставини також підтверджуються наданим нею та наявним в матеріалах справи витягом з поштової (електронної) скриньки (а.с.90), з якої вбачається, що 28.10.2016 року декларацію ОСОБА_1 успішно збережено у Єдиному Державному Реєстрі декларацій. Крім цього, вказаний витяг підтверджує послідовність дій користувача, які вчинила ОСОБА_1, відповідно до якого 28.10.2016 року о 08:15 год. декларацію успішно збережено. З пояснень ОСОБА_1 нею було натиснуто кнопку «подати декларацію», однак, по незалежних від її волі обставинах, пов»язаних із технічними питаннями електронної системи декларування, декларацію не було подано в день її збереження.

Вище наведене підтверджує виконання ОСОБА_1 всіх дій, які вона вважала за необхідне виконати з метою подання електронної декларації про доходи та майновий стан за 2015 рік, однак, декларація не була відправлена до реєстру до 30.10.2016 року не з її вини.

Будь-яких інших належних, допустимих та достовірних доказів, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 прямого умислу, направленого на несвоєчасне подання і оприлюднення своєї декларації про доходи та майновий стан за 2015 рік до ЄДРД, вчинення таким чином адміністративного правопорушення пов»язаного з корупцією, відповідальність за що передбачена ст.172-6 ч.1 КпАП України, у справі не має.

Статтею 7 КпАП України встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв»язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, прокурора, дослідивши та оцінивши в сукупності всі обставини справи, керуючись законом та правосвідомістю, приходжу висновку про те, що оскільки, ОСОБА_1 намагалась вчасно виконати всі дії, які вважала за необхідне з метою подання електронної декларації, про що свідчить витяг з поштової скриньки та відповідні послідовні дії користувача, однак, декларація через перебої в роботі сервісу не була відправлена до реєстру 28.10.2016 року не з її вини, відповідно до наданих матеріалів ОСОБА_1 заповнила текст декларації, намагалась направити декларацію до Єдиного реєстру, однак, не маючи спеціальної освіти в галузі комп'ютерних технологій, не перевірила відправлення декларації до реєстру, що судом розцінюється як технічна помилка. Крім того, вважаю, що причини несвоєчасної подачі електронної декларації ОСОБА_1 є поважними, тому вказане свідчить про те, що в її діях відсутня суб'єктивна сторона правопорушення, яка характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Відповідно до правових позицій ВССУ від 22.05.2017 року « Щодо притягнення осіб до адміністративної відповідальності за окремі порушення, пов"язані з корупцією» вчинення діяння, передбаченого ст. 172-6 ч.1 КпАП України через необережність виключає притягнення особи до адміністративно відповідальності.

Згідно ст. 247 ч.1 п.1 КпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення та скасування акту, який встановлює адміністративну відповідальність.

Приймаючи до уваги наведені вище обставини, суд приходить до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КпАП України підлягає закриттю, відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КпАП України за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

На підставі викладеного та керуючись ст., ст.247 п.1 ч.1, 280, 283, 284 КпАП України, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, пов»язане з корупцією, передбачене ст.172-6 ч.1 КпАП України, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка перебуває на посаді начальника Звенигородського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, закрити на підставі ч.1 п.1 ст.247 КУпАП, в зв»язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через Звенигородський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.В.Гончаренко