П ОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 556/2179/16-п

27.01.2017 року.

Суддя Володимирецького районного суду Рівненської області Іванків О.В., розглянувши матеріали, що надійшли від інспектора з дорожнього нагляду відділу превенції Варашського ВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності гр.ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого,-

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

20.11.2016 року працівниками поліції складено протокол відносно ОСОБА_1 про те, що цього числа о 01 год. 50 хв. в м.Вараш на вул.Соборній, він керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, поведінка що не відповідає дійсності), від проходження медичного огляду на стан спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, хоча своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду.

Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку про відсутність передбачених законом підставі для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, відповідно до ст. 35. ЗУ «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути обєктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

При цьому, після зупинки транспортного засобу, поліцейський зобовязаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме наданий працівниками поліції відеозапис, не містять доказів того, що автомобіль Mitsubishi Pajero під керуванням ОСОБА_1 було зупинено на законних підставах. Виходячи з матеріалів та відеозапису доданих до протоколу, суд приходить до висновку, що жодної конкретної причини зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 з детальним описом підстави зупинки, працівники поліції водію не назвали, а тому зупинка автомобіля була не законною.

Крім того, в ході судового розгляду встановлено істотні порушення при обстеженні особи на стан спяніння.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Такий установлений порядок огляду на стан сп'яніння визначений ст. 266 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч. 3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

За приписами ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як визначено п. 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 (далі - Порядок), огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Відповідно до п. 6 цього Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. А згідно з п. 8 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Крім того, відповідно до п. 1.6. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкція), огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 1.7. цієї Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя.

З наведеного вбачається, що для проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров'я є дві підстави, а саме незгода водія на проведення огляду на стан сп'яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та незгода водія з його результатами.

В той же час, із відеозапису, доданого до протоколу, вбачається, що будь-яких вимог провести огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 не надходило. Натомість сам водій пропонував пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці зупинки за допомогою спеціального приладу - алкотестера, однак поліцейськими йому було відмовлено посилаючись на те, що у них з собою такого приладу немає.

При таких обставинах справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я, проте не заперечував проти проходження огляду на місці зупинки його транспортного засобу інспектором поліції в установленому законом порядку із застосуванням технічних засобів.

В протоколі про адміністративне правопорушення серія АП2 №026317 від 20.11.2016 року зазначено, що ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного спяніння відмовився в присутності двох свідків.

Однак, в письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зазначено, що ОСОБА_1 відмовився пройти вказаний огляд саме в медичному закладі, а не на місці зупинки транспортного засобу.

Крім того, на відеозаписі з місця зупинки транспортного засобу, взагалі не зафіксовано присутності свідків, які вказані у протоколі, що ставить під сумнів як інформацію, зафіковану в протоколі, так і пояснення свідків.

Отже, з матеріалів справи не вбачається, що працівниками поліції пропонувалось ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, або він висловив незгоду з результатами такого огляду.

Враховуючи викладене, суд приходить до всиновку, що дії працівника поліції не ґрунтуються на вимогах закону, зокрема, на приписах п. 1.6 Інструкції, п. 3 Порядку і ч. 2 ст. 266 КУпАП.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Оскільки працівником поліції не дотримано порядку огляду водія на стан сп'яніння, то висновок про відмову ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння є необґрунтованим.

Згідно ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 221, 247, 283, 284, 288-290, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: <Головуючий суддя / Прізвище>