Справа № 163/2505/17 Провадження №33/773/930/17 Суддя в 1 інстанції: Чишій С. С.
Категорія:ст. ст. 471, 472 МК України Доповідач: Лівандовська-Кочура Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2017 року місто ОСОБА_1

Суддя Апеляційного суду Волинської області Лівандовська-Кочура Т.В. з участю представника Волинської митниці ДФС ОСОБА_2, особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу заступника начальника Волинської митниці ДФС ОСОБА_1 на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 29 вересня 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

Зазначеною постановою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого заступником директора ОВ «Івмар плюс», РНОКПП НОМЕР_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Крім того, провадження у справі щодо ОСОБА_3 за ст. 472 МК України закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави 320 грн. судового збору.

Вилучені згідно протоколу про порушення митних правил № 3319/20500/17 від 13 вересня 2017 року 5 540 (пять тисяч пятсот сорок) євро, 330 (триста тридцять) доларів США постановлено повернути ОСОБА_3.

ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він, слідуючи 13 вересня 2017 року з України в ОСОБА_4 через митний пост «Устилуг» Волинської митниці ДФС пасажиром автомобіля «БМВ», номерний знак НОМЕР_2, порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю, переміщуючи понад встановлену постановою Правління НБУ від 27 травня 2008 року №148 норму 5540 євро, 330 доларів США загальною вартістю 180 594,52 гривень, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 471 МК України.

Крім цього, ОСОБА_3 ставилось у вину те, що він, при тих же обставинах, не задекларував за встановленою формою вказаний товар, який згідно ч. 2 ст.374 МК України підлягав обовязковому письмовому декларуванню, використавши всупереч вимог ст.ст. 366, 374 МК України смугу руху зелений коридор, як форму декларування, шляхом вчинення дій, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 472 МК України.

В поданій апеляційній скарзі заступник начальника Волинської митниці ДФС ОСОБА_1 зазначає, що суддя першої інстанції безпідставно дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України. Посилається на те, що ОСОБА_3 не задекларував за встановленою формою товар, який згідно ч. 2 ст. 374 МК України підлягав обовязковому письмовому декларуванню, використавши всупереч вимогам ст.ст. 366, 374 МК України смугу руху «зелений коридор» як форму декларування шляхом вчинення дій, а тому вважає, що в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 472 МК України.

Просить постанову судді скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким ОСОБА_3 визнати винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 471, 472 МК України та накласти стягнення в межах санкції даних статей.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши представника Волинської митниці ДФС ОСОБА_2, який підтримав подану апеляційну скаргу, ОСОБА_3, який відносно її задоволення заперечив, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до вимог ст.489 Митного кодексу України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги Закону суддею першої інстанції дотримано в повному обсязі.

Висновки судді про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Факт вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, не оспорюється в апеляційній скарзі заступника начальника митниці.

Також суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку і про відсутність в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України.

У відповідності до вимог ст.472 МК України адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об'єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.

Як убачається із матеріалів справи, під час проходження митного контролю по «зеленому коридору» ОСОБА_3 повідомив інспектору митниці про переміщуваний ним товар та предявив його для огляду, тобто вчинив усне декларування свого товару.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 митна декларація для письмового декларування товару співробітниками митниці не надавалась, що обєктивно доводиться відсутністю її у матеріалах справи, як і відсутністю протоколу, у якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_3 від заповнення декларації і подання її до митного контролю.

Отже суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що переміщення через митний кордон України товарів, які підлягають обовязковому письмовому декларуванню та оподаткуванню, ОСОБА_3, який за формою проходження митного контролю обрав смугу спрощеного митного контролю «зелений коридор» та під час проходження митного контролю усно заявив про його переміщення, вказує лише на порушення останнім порядку проходження спрощеного митного контролю, що в повному обсязі охоплюється складом правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, та додаткової кваліфікації за ознаками правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, не потребує.

На підставі наведеного, вважаю, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, та закриття провадження у справі в цій частині на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова судді є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заступника начальника Волинської митниці ДФС ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 29 вересня 2017 року щодо ОСОБА_3 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя