АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер судової справи:766/8791/17 Головуючий в суді І інстанції:Зубов О.С.
Номер провадження: 33/791/567/17 Доповідач: Бездрабко В.О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 року м. Херсон

Апеляційний суд Херсонської області в складі :

Головуючого-судді : Бездрабко В.О.,

Секретаря : Павловської Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 за його участі на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 27 червня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП, відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, працюючого інженером у Херсонській виправній колонії №61, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 27 червня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та відносно нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

В постанові суду зазначено, що ОСОБА_2, 16 травня 2017 року, о 21:50 год. в м.Херсоні, по вул. Радянська біля буд. №95-а, керував транспортним засобом марки ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння водія проводився за його згодою, у присутності двох свідків, за допомогою приладу «Драгер», який показав результат 1,44 проміле алкоголю в крові, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КупАП.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу з письмовим клопотанням про поновлення строків на апеляційне оскарження в якому, посилаючись на те, що суд першої інстанції постанову у вказаній справі виніс без його участі, а копію цієї постанови він отримав 15 вересня 2017 року, з приводу чого просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 27 червня 2017 року.

В апеляційній скарзі скаржник вказав на незаконність та необґрунтованість судової постанови, оскільки суд неповно з'ясував обставини справи та належним чином не дослідив докази на підтвердження його вини у скоєнні правопорушення, а тому просив постанову суду скасувати та провадження по справі закрити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи у сукупності із доводами апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції підлягає поновленню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП - постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався без участі ОСОБА_2, а в матеріалах справи відсутні дані про своєчасне направлення йому копії постанови суду та отримання її порушником у строк на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає за необхідне поновити заявнику строк на апеляційне оскарження постанови суду від 27 червня 2017 року.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність постанови суду про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП - апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційним судом встановлено, що відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого він, 16 травня 2017 року, о 16:50 год. в м.Херсоні, в с.Комишани, по вул. Радянській, №95-а, керував транспортним засобом марки ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП - керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку, із застосуванням приладу «Драгер ARHJ-0269» в присутності двох свідків, який згідно тесту № 97 показав результат 1,44 проміле.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції повно, всебічно та об'єктивно розглянув справу і прийняв правильне по суті рішення.

Вина ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №151978 від 16 травня 2017 року;

- даними алкотестера «Драгер ARHJ-0269», згідно якого результат тесту - 1,44 проміле, що є перевищенням допустимої мінімальної концентрації алкоголю в крові;

- актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів ;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які підтвердили, що були запрошені в якості свідків під час проведення огляду на стан сп'яніння водія ОСОБА_2, який на місці зупинки транспортного засобу, в їх присутності продув алкотестер «Драгер», результат огляду становив 1,44 проміле. Водій погодився із результатом огляду та від медичного огляду в лікарняному закладі відмовився (а.с.6);

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення, згідно яких останній погодився із викладеними в протоколі фактами .

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 про порушення судом першої інстанції його права на захист, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2, у спосіб визначений діючим законодавством, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, призначеної слуханням на 27 червня 2017 року, про що свідчить відповідна відмітка у повідомленні про вручення порушнику поштового відправлення (а.с.9). Заява про відкладення розгляду справи ОСОБА_2 не подавалася. З огляду на наведене можна дійти висновку про те, що судом було виконано обов'язки щодо повідомлення особи про розгляд справи, а тому відсутні підстави вважати, що права ОСОБА_2 на участь у розгляді справи були порушені.

Відповідно до положень ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських засобів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння поліцейським із використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Аналогічні положення містить Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ та Міністерства охорони здоров'я, №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Пунктом 5 Інструкцією визначено, що перед проведенням огляду на стан сп'яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп'яніння, про порядок застосування технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не було надано сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки є неприйнятними, оскільки вказані документи надаються на вимогу особи, яка підлягає огляду, тоді як в матеріалах справи відсутні будь-які відомості, що така вимога ОСОБА_2 заявлялася, а поліцейські відмовили у наданні відповідних документів.

Посилання апелянта про те, що працівники поліції безпідставно проігнорували його звернення про проходження огляду в медичному закладі охорони суд визнає недоведеними та такими, що не ґрунтуються на зібраних у справі доказах.

Так, відповідно до ч.3 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп'яніння в закладі охорони здоров'я проводиться у разі його незгоди на проведення огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами.

Разом із цим, ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні в письмових даних тестування приладом «Драгер» не відображена незгода ОСОБА_2 із результатами проведеного на місці огляду за допомогою спеціального технічного засобу. Навпаки, зазначені документи підписано особисто ОСОБА_2 без зауважень, та із визнанням факту вживання алкоголю та керування автомобілем в стані сп'яніння.

На підставі вищенаведеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу в їх сукупності, суд апеляційної інстанції вважає, що при розгляді справи судом першої інстанції дотримано вимоги діючого законодавства, правильно враховано характер вчиненого правопорушення, ступінь суспільної небезпеки скоєного та ступінь вини ОСОБА_2, а тому доводи апеляційної скарги визнає безпідставними та такими, що спростовуються зібраними та дослідженими у справі доказами.

Висновок суду про доведеність вини у вчиненні ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП є законним та обґрунтованим, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП - за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 27 червня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 27 червня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_2 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Херсонської області В.О. Бездрабко