Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №334/2230/17 Головуючий в 1 інст. Добрєв М.В.
Провадження №33/778/558/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2017 року місто Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Городовенко В.В.,

при секретарі Михайловській Т.І.,

за участю особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 з апеляційною скаргою останнього на постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 03 липня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який не працює, та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 04 квітня 2017 року о 23-00 годині в м.Запоріжжі по вул.Трансформаторників керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного спяніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців, порушення мови. Від проходження огляду на стан наркотичного спяніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить вищевказану постанову суду першої інстанції визнати не чинною та закрити провадження в справі. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що суд не викликав та не допитав інспектора і свідків, які зазначені у протоколі. Також зазначає, що направлення на огляд водія виписано на 5 хвилин раніше ніж було зупинено транспортний засіб. Крім того вказує на те, що суд не звернув уваги, що в довідці НАІС ДДАІ МВС про притягнення його за ч.1 ст.130 КУпАП зазначено 25 липня 2017 року, що свідчить про фальсифікацію матеріалів справи з боку працівників поліції. Також, на думку апелянта, судом не прийнято до уваги довідку з КУ «ОКНД» про проходження ним медичного огляду на стан спяніння від 05 квітня 2017 року.

Вислухавши ОСОБА_2, який підтримав свою апеляційну скаргу; перевіривши матеріали справи та розглянувши доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 свою вину у вчиненому не визнав, та пояснив, що він був обурений незаконними діями працівників поліції, вважав їх упередженими, а тому в присутності свідків відмовився від проходження огляду на стан спяніння в закладі охорони здоровя.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 218903 від 04 квітня 2017 року, згідно якого ОСОБА_2 розяснені його права та обовязки, передбачені ст.63 Конституції України, і ст.268 КУпАП, що він засвідчив своїм особистим підписом (а.с.1); направленням на огляд ОСОБА_2 до закладу охорони здоровя з метою виявлення стану спяніння від 04 квітня 2017 року (а.с.2); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з яких вбачається, що останні підтвердили факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан спяніння (а.с.3-4), рапортом інспектора поліції від 04 квітня 2017 року (а.с.5), актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 05 квітня 2017 року (а.с.6), довідкою НАІС ДДАІ МВС, з якої вбачається, що ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП України постановою Ленінського районного суду від 25 липня 2016 року.(а.с.7).

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі зясував обставини справи, є безпідставними, оскільки у судовому засіданні суд дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, і які були долучені під час розгляду справи, надав їм належну оцінку, та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненому правопорушенні.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_2 на фальсифікацію справи з боку працівників поліції також є безпідставними, оскільки в матеріалах справи відсутні, та у судовому засіданні апеляційного суду не надано даних про те, що ОСОБА_2 були оскаржені в установленому Законом порядку ці дії працівників поліції.

Також, апеляційний суд вважає, що не впливають на законність та обґрунтованість судового рішення доводи апелянта про порушення допущені в направленні на огляд водія на стан спяніння, а саме невідповідність часу складання, оскільки ці порушення не є істотними, тобто такими, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що суд першої інстанції не прийняв до уваги довідку КУ «ОКНД» від 05 квітня 2016 року, апеляційний суд вважає висновки суду обґрунтованими, оскільки результат імунохроматографічного дослідження (СІТО TEST) №1672 від 05 квітня 2017 року виданий КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» не містить часу проведення такого дослідження, суперечить вимогам ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 09 листопада .2015 року №1452/735 (зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858).

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_2, є безпідставними, та вони правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 03 липня 2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1