АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/1145/17 Головуючий у суді 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Суддя доповідач: Кондаков Г.В.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 листопада 2017 р. м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Кондаков Г.В., за участю ОСОБА_2 - особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника адвоката ОСОБА_3, розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро апеляційну скаргу останнього на постанову Солонянського районного суду, Дніпропетровської області від 18 жовтня 2017 року, -

встановив:

18 жовтня 2017 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який народися у с.м.т. Солоне, Дніпропетровської області, ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого сезонним робочим, одруженого, має на утриманні дітей: Віталія, Андрія, ІНФОРМАЦІЯ_3 та Данііла, ІНФОРМАЦІЯ_4, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6

визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн. з позбавленням права керуванням всіма видами транспортних засобів строком на один рік.

Відповідно до постанови суду першої інстанції, ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він 13 вересня 2017 року на 437 км автодороги Н-08 «Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя» керував автомобілем марки «ВАЗ-21011» з державним реєстраційним номерним знаком «713-99 АВ» з явними ознаками наркотичного сп*яніння і на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку огляд на стан сп*яніння в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 «Правил дорожнього руху України».

Вказані дії ОСОБА_2 суд кваліфікував за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_2 оскаржує рішення суду першої інстанції. В апеляційній скарзі просить його скасувати, провадження по справі закрити на підставі ст. 247 ч. 1 КУпАП за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

В засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтримав доводи своєї скарги. Стверджував, що перед, та під час керування транспортним засобом не вживав наркотичні засоби. Відмовився від проходження медичного огляду на стан сп*яніння, у зв*язку з нічним часом, оскільки поспішав за місцем мешкання.

Заслухав особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, які наполягали на своїх вимогах про скасування судового рішення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення при встановлених органом поліції та судом обставинах, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час дослідження доказів, які містяться в матеріалах справи, а саме:

-в протоколі про адміністративне правопорушення про відмову порушника від медичного огляду на встановлення стану здоров*я в присутності двух свідків (а.с. 1);

-в поясненнях свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та самого порушника ОСОБА_2 про відмову від проходження медичного огляду на встановлення стану сп*яніння (а.с. 2, 3, 4).

Сукупність вказаних даних привела суд першої інстанції до обгрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Не може суд апеляційної інстанції залишити без уваги, що суд першої інстанції, крім обставин, відповідно до ст. 280 КУпАП, що підлягають з*ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, повинен ще й розв*язати питання щодо правил накладення стягнення відповідно до вимог ст. ст. 33-35 КУпАП.

Між тим, вимоги вказаних норм адміністративного закону, судом не виконані. Не прийнято до уваги характер вчиненого правопорушення, що ОСОБА_2 закидається саме відмова від проходження медичного огляду. Не встановлено достеменно органом поліції і судом першої інстанції, що той керував транспортним засобом в стані наркотичного сп*яніння, що само по собі не свідчить про тяжкість даного правопорушення. Звертається увага на те, що такі наслідки не наступили для інших учасників руху і для самого порушника.

Розв*язуючи питання щодо накладення стягнення, суд звертає увагу на дані про особу порушника, який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, позитивно характеризується за місцем мешкання, має сім*ю, троїх малолітніх дітей, яких утримує і належним чином виховує, користується авторітетом у односельців. Працює в м. Дніпрі. Має непостіний дохід щомісячно 6000 грн. Дружина піклується вихованням дітей. Немає шкідливих звичок (а.с. 17, 18).

Відповідно до дослідженої в засіданні довідки, не перебуває на обліку за місцем мешкання в наркологічному діспансері (а.с. 19).

Сукупність даних про відсутність тяжкості наслідків від адмінстративно- караних дій ОСОБА_2, про те, що той не керував транспортним засобом в стані наркотичного чи іншого сп*яніння, що раніше порушень не допускав, свідчить про малозначність правопоршунення.

За таких обставин, приймаючи ще й дані про особу порушника, суд апеляційної інстанції вважає за можливе застосувати до останнього підстави ст. 22 КУпАП і з огляду на малозначність вчиненого правопорушення, звільнити його від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції вважає в даній частині постанову суду змінити, відповідно до вимог ст. 294 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 22, 294 КУпАП суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2017 року в частині накладення стягнення змінити.

У зв*язку з малозначністю вчиненого ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Постанова остаточна, оскарженню на підлягає.

Суддя: Г.В. Кондаков