Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №311/964/17 Головуючий в 1 інст. Степаненко Ю.А.
Провадження №33/778/393/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_1
Категорія ч. 1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 липня 2017 року місто Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Рассуждай В.Я., розглянувши в залі апеляційного суду Запорізької області у відкритому судовому засіданні за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника адвоката ОСОБА_3, справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Василівського районного суду Запорізької області від 24 квітня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_1), українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з постановою суду, 31 березня 2017 року, о 10:40 годині, на 349 км автодороги Харків-Сімферополь, на території Василівського району Запорізької області, ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 2109, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 в стані наркотичного сп`яніння (поблідлий шкірний покрив обличчя, розширені зіниці, на світло не реагують). Від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного спяніння відмовився у присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі.

Вважає, що адміністративне стягнення щодо нього не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи.

Так, 3 березня 2017 року поблизу с. Зелений Гай Василівського району Запорізької області він був зупинений поліцейськими СРПП ОСОБА_6 На момент зупинки з ним в автомобілі знаходилися ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Він не перебував у стані наркотичного спяніння та був згоден пройти медичний огляд у медичному закладі, але поліцейський не пояснив в якому медичному закладі повинен пройти огляд та відмовився проїхати з ним. Крім того, поняті були запрошені поліцейським по телефону, вони прибули і лише підписали пояснення. Щодо його пояснень, то вони були написані під диктовку поліцейського. Вказує, що протокол був складений у звязку з відмовою від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння і тому саме відмова від проходження медичного огляду на його думку є кваліфікуючою ознакою, яка не була встановлена і доведена в судовому засіданні.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив її задовольнити, крім викладеного в ній зазначив, що зупинений був працівниками поліції за порушення правил обгону, на передодні займався зварювальними роботами тому його очі покрасніли, він намагався впевнити про це працівників поліції, але вони йому не повірили та склали протокол. Пояснення що вживав наркотичний засіб написав під диктовку працівників поліції. Не спростовував того, що в суді першої інстанції під час розгляду протоколу він був присутній та вину визнав в повному обсязі.

Захисник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 також підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, крім того просила закрити провадження у звязку із закінченням на момент справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Твердження апелянта, що відмова від проходження медичного огляду, на його думку, не була встановлена і доведена в судовому засіданні, спростовується наступним.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає зокрема у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В той же час, як зазначено у п. 6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 7 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції дана помилкова оцінка наявним у справі доказам винуватості ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, що призвело до неправильної кваліфікації вчиненого ним діяння за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою в стані наркотичного сп'яніння, що знижує його увагу та швидкість реакції.

Разом з тим досліджені судом першої інстанції, перевірку яких проведено під час апеляційного розгляду свідчить, що в діях водія ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і підстави для скасування постанови суду за доводами апеляційної скарги відсутні.

Наявність в діях ОСОБА_2 складу вказаного правопорушення, підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 173351 (а.с. 2), зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного спяніння (поблідлий шкірний покрив обличчя, розширені зіниці які не реагують на світло, сповільненість мови), від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння в закладі охорони здоровя відмовився в присутності двох свідків. Від керування відсторонений. ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, його дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Згідно протоколу ОСОБА_2 зазначив, що курив марихуану та керував автомобілем, від медичного огляду відмовляється, від керування відсторонений. В письмових поясненнях свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 3,4) підтвердили відмову ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння в медичних закладах.

Крім того, в суді першої інстанції ОСОБА_2 свою провину визнав повністю, у скоєному розкаявся.

Із врахуванням викладеного та наведених обставин події, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення БР № 173351 від 31.03.2017 року, дії ОСОБА_2 належить кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об'єктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови ОСОБА_2 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у ОСОБА_2 ознаки наркотичного сп'яніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало підставою вимоги пройти медичний огляд.

Доводи апеляційної скарги по те, що ОСОБА_2 були записані покази в протоколі під диктовку поліцейського, суд розцінює як спосіб захисту від уникнення відповідальності за вчинене правопорушення, будь-яких інших доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги апелянтом під час судового засідання в суді апеляційної інстанції не надано.

Привертає до себе увагу і нестабільна позиція захисту ОСОБА_2, який згідно протоколу підтвердив вживання марихуани та керування після цього транспортним засобом, в суді першої інстанції вину визнав повністю, а в апеляційному суді повідомив, що підставою для складання протоколу було те, що працівниками поліції були виявлено почервоніння очей. Разом з тим, така ознака перебування особи в стані спяніння згідно протоколу виявлена не була. Не наведено в апеляційному суді переконливих фактів того, що на ОСОБА_2 було вчинено будь-який вплив, який міг стати приводом для його само обмови.

Що стосується клопотання захисника про закриття провадження у звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, то воно задоволенню не підлягає також, оскільки справу судом першої інстанції розглянуто та стягнення накладено в межах строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суддя дотримався вимог ст.33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, взявши до уваги характер вчиненого правопорушення та особу правопорушника, його ставлення до скоєного, сімейний та матеріальний стан, обставини, які обтяжують та помякшують його відповідальність, і врахувавши, що санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає безальтернативне адміністративне стягнення - штраф у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Василівського районного суду Запорізької області від 24 квітня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1