П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.10.2017 Справа №607/11830/17

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк В.М. розглянувши матеріали, які надійшли з Військової прокуратури Тернопільського гарнізону про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кадубівці, Заставнівського району, Чернівецької області, українця, громадянина України, неодруженого, номера обслуги гаубичної артилерійської батареї 3 гаубичного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 (м. Тернопіль), у військовому званні «молодший сержант», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, тобто військовим начальником, на якого постійно покладено виконання організаційно - розпорядчих обов`язків, за відсутності дозволу командування та без поважних причин, у період з 08.30 год. 28 серпня 2017 року до 08.30 год. 04 вересня 2017 року, самовільно не з`явився у розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), тим самим припинивши виконання своїх службових обов`язків через недбале ставлення до військової служби, внаслідок чого у вказаний період не проводились заплановані поточні ремонтні роботи військової техніки 8 гаубичної артилерійської батареї та не проводились заняття з підлеглим особовим складом. Відтак, молодший сержант ОСОБА_1 , порушив військову дисципліну, сумлінно і чесно не викопував військовий обов`язок.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи про адміністративне правопорушення міститься клопотання ОСОБА_1 , в якому останній просить розглянути справу без його участі, вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП визнає повністю. Приймаючи до уваги вимоги ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розгляд справи у його відсутності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення доведена матеріалами справи, дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні, а саме: даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення від 08 вересня 2017 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, з яких вбачається, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, він визнає; письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 08 вересня 2017 року; повідомленням т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 від 30 серпня 2017 року по факту невиходу на службу військовослужбовців військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 ; книгою обліку тимчасово відсутнього та тимчасово прибулого до частини особового складу військової частини НОМЕР_1 ; повідомленням т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 від 05 вересня 2017 року про факт повернення до військової частини військовослужбовця військової служби за контрактом в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 ; витягами з Наказу т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 № 65 від 30 серпня 2017 року та № 69 від 05 вересня 2017 року.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, тобто недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

При цьому, кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, а саме з кваліфікуючою ознакою вчинення дій в умовах особливого періоду, суд вважає правильною, виходячи з наступного.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до абз. 8 ст. 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Президент України приймає рішення про введення воєнного чи надзвичайного стану в Україні або в окремих її місцевостях, про загальну або часткову мобілізацію та про демобілізацію із внесенням їх на затвердження Верховною Радою України.

17 березня 2014 року в.о. Президента України видано Указ «Про часткову мобілізацію» № 303/2014, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року № 1126-VII.

Згідно п. 8 вказаного Указу, він набирає чинності після його затвердження Верховною Радою України. Закон № 1126-VII набрав чинності з дня його опублікування, а саме 18 березня 2014 року.

Таким чином, з 18 березня 2014 року у відповідності до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в Україні настав особливий період.

Разом з тим, Президентом України у відповідності до абз. 8 ст. 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не приймалося та не подавалося на затвердження Верховної Ради України Указу про демобілізацію. А виходячи з системного аналізу норм Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» лише з набранням чинності відповідним Законом почнеться демобілізація, з початком якої і пов`язано закінчення особливого періоду.

Указом Президента України №411/2016 від 26 вересня 2016 року «Про звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, призваних під час третьої черги часткової мобілізації відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15» хоча і закінчилося звільнення в запас військовослужбовців за призовом під час мобілізації на особливий період (останньої черги мобілізованих), однак вказаний Указ не подавався на затвердження Верховної Ради України, тому не може вважатися Указом про демобілізацію.

При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу порушника, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за вчинене правопорушення, визнання ним вини у вчиненому, що є обставиною, яка пом`ягшує відповідальність за адміністративне правопорушення, вважаю, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави.

Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 172-15, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 2 465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 320 (триста двадцять) гривень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.
Копію постанови направити ОСОБА_1 .
Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці з дня її винесення.

СуддяВ. М. Позняк