Пр.№3/756/5538/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2017 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Майбоженко А.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №110351 від 30.07.2017 року вбачається, що ОСОБА_1 30 липня 2017 року близько 02 год. 05 хв., рухаючись по вул. Набережно-Рибальська, 34 в м. Києві, керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку проводився зі згоди водія, за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора алкотест «DRAGER» в присутності двох свідків, в результаті чого було виявлено вміст алкоголю в кількості 0.63 ‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а Правил Дорожнього руху.

ОСОБА_1 звернувся до суду з поясненнями в яких зазначив, що 30.07.2017 близько 02 годині ночі, коли він їхав по вулиці Набережно-Рибальськой в м. Києві, його зупинив поліцейський патруль. Поліцейський, який назвався ОСОБА_2 не пояснюючи причину зупинки, спитав у нього чи приймав він алкогольні напої та запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння. Після чого поліцейський протягнув йому прилад (як потім із протоколу йому стало відомо Drager Alcotest 6810), та запропонував видохнути в трубку, яка була вставлена в прилад, що він і зробив. При цьому з інструкцією по експлуатації використовуваного приладу поліцейський його не ознайомив, крім того він не бачив як відбувалось розкривання трубки і чи взагалі вона була запечатана. Після чого поліцейський надав йому для підпису акт огляду не попередивши про те, що він має право не погодитися з результатами огляду. Після чого в протоколі про адміністративне правопорушення він зазначив, що він не згоден з результатами огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Судом оглянуто відеозапис з нагрудного реєстратора поліцейського роти №5 батальйону №1 УПП у м. Києві ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_3 З переглянутого відео вбачається, що після проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу «Drager Alcotest», ОСОБА_1 не погодився з результатами огляду, на що патрульний повідомив його, що він може проїхати з патрульними для огляду до закладу охорони здоров'я, або самостійно звернутися протягом двох годин в заклад охорони здоров'я, якому надано право на проведення такого огляду, та проти огляд.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ст.130 КУпАП настає, зокрема, у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння. За вказане правопорушення передбачено санкцію у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Частинами 1 - 3 ст.7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 129 Конституції України, суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 р. №1402-VIII встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Згідно частинам 1, 3 ст. 7 вказаного Закону, кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом; доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

За змістом ст. ст. 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р. №3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини надає «автономне» значення концепції «кримінальне обвинувачення», незалежне від категорій, що використовуються в національних правових системах держав - учасниць Конвенції (ОСОБА_2 проти Австрії (Adolf v. Austria), пункт 30).

Першочергова оцінка Європейським судом з прав людини застосовності кримінального аспекту ст. 6 Конвенції ґрунтується на критеріях, викладених у рішенні у справі Енгель та інші проти Нідерландів (Engel and Others v. the Netherlands) (пункти 82 - 83): 1) класифікація в національному законодавстві; 2) характер правопорушення та 3) суворість покарання, ризику якого піддається відповідна особа.

При цьому, в практиці Європейського суду з прав людини перший критерій має відносну значимість та слугує тільки як відправна точка. Якщо внутрішнє державне законодавство класифікує певне правопорушення як кримінальне, цей критерій буде мати вирішальне значення. В іншому випадку Європейський суд з прав людини не приймає до уваги національну класифікацію та вивчає фактичний зміст розглядуваної процедури.

Другий та третій критерії, викладені в рішенні Європейського суду з прав людини у справі Енгель на інші проти Нідерландів (Engel and Others v. the Netherlands), являються альтернативними та необов'язково застосовуються одночасно; для вирішення про застосовність ст. 6 Конвенції достатньо, щоб розглядуване правопорушення за своїм характером вважалось «кримінальним» з точки зору Конвенції або щоб за вчинене правопорушення на особу покладалось покарання, яке за своїм характером та ступеню серйозності належить в цілому до «кримінальної» сфери (Озтюрк проти Німеччини (Ozturk v. Germany), пункт 54; Лутц проти Німеччини (Lutz v. Germany), пункт 55).

Аналізуючи вказані вище джерела права, враховуючи види та розмір санкції, яка визначена національним законом за вчинення правопорушення, передбаченого ст..130 КУпАП, порівнюючи її з санкцією кримінального правопорушення, передбаченого ст..286 КК України, вважаю, що адміністративне правопорушення за ст..130 КУпАП з точки зору Конвенції можна вважати «кримінальним». Тому, з урахуванням засад правосуддя та принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, вважаю обґрунтованим застосування в даному випадку положень ст..62 Конституції України, відповідно до ч.3 якої, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 та 3 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Аналогічні положення містяться в Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена наказом МВС №1395 від 07.11.2015 року, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМ України №1103 від 17.12.2008 року.

Таким чином, дослідивши в сукупності всі надані у справі докази, судом встановлено, що ОСОБА_1, після проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest», висловив свою незгоду з його результатом, у зв'язку з чим, відповідно до положень КУпАП, Інструкцій та Порядку, факт його перебування в стані алкогольного сп'яніння мав бути перевірений при огляді лікаря закладу охорони здоров'я, проведення якого повинен був забезпечити поліцейський не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У випадку відмови ОСОБА_1 від подальшого проходження огляду на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я, в присутності двох свідків поліцейський повинен був скласти протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначити ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. А тому, на думку суду, складений протокол про адміністративне правопорушення у зв'язку із керуванням транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, в даному конкретному випадку, є необґрунтованим, оскільки керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння та відмова від проходження огляду на стан сп'яніння є різними пунктами Правил дорожнього руху України, які самостійно утворюють диспозицію статті 130 КУпАП. Суд позбавлений можливості здійснювати перекваліфікування вчинених дій особою, які зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, відповідно до ІХ розділу Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, протокол про адміністративне правопорушення передбачене ст.130 КУпАП складається у разі виявлення стану алкогольного сп'яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів. Вказані вимоги Інструкції порушенні працівником поліції, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 110351 відносно ОСОБА_1 був складений о 02 год. 30 хв., а його огляд на стан сп'яніння проводився о 03 год. 10 хв., про що свідчить роздруківка приладу «Drager Alcotest». Тобто на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення, у уповноваженої посадової особи органів поліції були відсутні будь-які дані, які б вказували на порушення ОСОБА_1 п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

Вказане є суттєвим порушенням порядку, визначеного чинним законодавством щодо належного проведення огляду на стан сп'яніння, що викликає сумнів щодо винності особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Всі сумніви в даному випадку суд, у відповідності до вищевказаної норми Конституції України, трактує на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що згідно п.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.247 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А.М. Майбоженко