АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№33/796/1311/2017 Постанова винесена суддею Піхур О.В.
Категорія: ч. 1 ст. 163-1 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Горб І.М., за участю захисника ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Словянська Донецької області, громадянина України, працюючого директором ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс», проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,

на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 квітня 2017 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 квітня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 гривень.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_3в дохід держави судовий збір у розмірі 320 грн.

Згідно з постановою суду, при проведенні документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» за адресою: м. Київ, вул. Жилянська, 101, офіс 601, встановлено ведення директором ОСОБА_3 податкового обліку з порушенням встановленого порядку, а саме: порушено п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток за другий квартал 2016 року на суму 22 635 грн., що відображено в Акті перевірки від 01.03.2017 року №178/26-15-14-06-02/37615055.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_3 наявний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, вважаючи постанову суду такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки суд неповно з'ясував фактичні обставини справи і не надав належної оцінки наявним у справі доказам та обставинам, просить її скасувати та закрити провадження по даній справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ознаки правопорушення, які, на думку ревізора-інспектора, ним допущено, про що зазначено у протоколі, не відповідають диспозиції ч. 1 ст. 163-1 КУпАП. При цьому, ні в Протоколі, ні в Акті не зазначено жодних відомостей, які б свідчили про відсутність податкового обліку, порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України, а з викладених у протоколі обставин вчинення правопорушення неможливо визначити, у чому саме полягають його дії або бездіяльність, за які передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП. В Акті перевірки, на який йде посилання у Протоколі, також відсутні посилання на порушення ним правил ведення податкового обліку, натомість вказано про заниження об'єкта оподаткування, подання недостовірних відомостей про отримувачів доходу та несвоєчасне подання звіту, які диспозицією ч. 1 т. 163-1 КУпАП також не охоплюються. Водночас, норми п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу, на які йде посилання в протоколі, не передбачають жодних норм щодо порядку ведення податкового обліку, а в самому Податковому кодексі України не визначено термін «податковий облік», що виключає притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Крім того, в протоколі зазначено дату вчинення адміністративного правопорушення - 01.03.2017 року, в той час, як у Акті перевірки, яка проводилась з 16.05.2011 року по 30.09.2016 року, зафіксовані порушення: щодо господарських правовідносин з ТОВ «Континент-S» у 2016 році; подання недостовірних відомостей про отримувачів доходу у звітах за 3 та 4 квартали 2014 року, 2 квартал 2016 року; несвоєчасне подання звіту за вересень 2015 року, що виключає вчинення ним адміністративного правопорушення 01.03.2017 року.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення захисника ОСОБА_2, який, підтримавши доводи апеляційної скарги, просив скасувати постанову судді та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та дослідивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як встановлюють приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов'язаний, зокрема, з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інші обставини справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані.

З матеріалів справи вбачається, що 01 березня 2017 року відносно директора директора ТОВ «Бі Ел ДжиМікрофінанс» ОСОБА_3 був складений протокол, у зв'язку з тим, що при перевірці вказаного Товариства було встановлено, що ОСОБА_3, працюючи на посаді директора ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс», порушив встановлений законом порядок ведення податкового обліку,а саме: занизив податку на прибуток за другий квартал 2016 року на суму 22 635 грн., що відображено в Акті перевірки від 01.03.2017 року №178/26-15-14-06-02/37615055, чим порушив п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_3 у порушенні ним встановленого законом порядку ведення податкового обліку є обґрунтованим, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, актом перевірки від 01.03.2017 року №178/26-15-14-06-02/37615055, яким було встановлено порушення п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, в результаті чого було занижено податок на прибуток ТОВ «Бі Ел ДжиМікрофінанс» за другий квартал 2016 року на суму 22 635 грн., а тому вважаю, що вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, повністю доведена.

Всупереч тверджень апелянта, при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, судом належним чином були досліджені дані, що містяться в матеріалах справи, яким суд дав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, а тому доводи апелянта про те, що суд не з'ясував всі обставини справи, є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції про те, що питання визначення розміру податку на прибуток та його заниження не підпадає під дію диспозиції ч. 1 ст. 163-1 КУпАП не заслуговують на увагу, оскільки зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення порушення ведення директором ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» ОСОБА_3 податкового обліку в порушення податкового законодавства, які призвели до заниження податку на прибуток, і тягнуть за собою відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Так, об'єктивною стороною правопорушень, відповідальність за які настає за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, є відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку.

Порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку вчинюється у формі активних дій, які порушують встановлений законом порядок ведення податкового обліку, або у формі бездіяльності шляхом неподання аудиторських висновків.

Як визначеного у Податковому кодексі України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.

Платник податків зобов'язаний, зокрема: вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Отже, системний аналіз норм податкового законодавства України вказує на те, що податковий облік - це система групування інформації для визначення податкової бази за податками на підставі первинних документів, згрупованих у відповідності з порядком, передбаченим діючим податковим законодавством.

Головною метою податкового обліку є формування повної та достовірної інформації про те, як врахована для цілей оподаткування господарська операція.

Тому недотримання вимог законодавства у визначенні розміру та сплаті податків і зборів, і утворює порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку.

А відтак, порушення ОСОБА_3, як директором ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс», п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, внаслідок чого було занижено податок на прибуток ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» за другий квартал 2016 року на суму 22 635 грн., і утворює об'єктивну сторону адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,

За таких обставин, доводи ОСОБА_3 про те, що встановленого законом порядку ведення податкового обліку він не порушував є безпідставними.

Будь-яких інших підстав чи доказів на спростування обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, що визнані доведеними судом першої інстанції, матеріали провадження не містять, немає на них посилань в апеляційній скарзі ОСОБА_3 та не надано захисником ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції, як і не заявлено клопотань про їх витребування чи дослідження.

Крім того, дане порушення директором ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» ОСОБА_3 встановленого законом порядку ведення податкового обліку є триваючим та було виявлено в ході перевірки, оформленої актом №178/26-15-14-06-02/37615055 від 01.03.2017 року, та саме з цієї дати і обраховуються строки накладення адміністративного стягнення, встановлені ст. 38 КУпАП.

З урахуванням вищезазначеного, вважаю, що постанова судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 квітня 2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності є законною та обґрунтованою, тому підстави для її скасування - відсутні, а відтак апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 квітня 2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 гривень, - без змін.

Постанова Апеляційного суду міста Києва набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва ГорбІ.М.