Справа № 357/1254/17 Головуючий у І інстанції Примаченко В. О.
Провадження № 33/780/590/17 Доповідач у 2 інстанції Капічон
Категорія 147 27.07.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 липня 2017 року м. Київ

Суддя апеляційного суду Київської області Капічон О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 квітня 2017 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, до адміністративної відповідальності не притягувався,

визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік; стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн,

в с т а н о в и в:

Відповідно до постанови судді, 29 січня 2017 року о 06 годині 50 хвилин в м. Біла Церква Київської області по вул. Сквирське шосе навпроти будинку № 216 водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився за згодою водія в присутності двох свідків за допомогою газоаналізатора «Драгер» (алкотест 6810 № ARBL 0887) результат 2,58%0.. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил Дорожнього руху України.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 квітня 2017 року у справі 357/1254/17 про визнання його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, ухвалити нове рішення, яким закрити провадження у вказаній справі у звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вимоги обґрунтовує тим, що при розгляді справи щодо нього суд першої інстанції значно відступив від принципів повноти та обєктивності судового розгляду. Зокрема, зазначає, що судом першої інстанції були проігноровані клопотання від 28 квітня 2017 року та 08 травня 2017 року про закриття провадження в справі. В постанові суду першої інстанції відсутні міркування про причини обрання саме такого заходу та розміру адміністративного стягнення, хоча ця частина є обовязковою для суду при винесенні постанови, відповідно до ст. 280 КУпАП, у звязку з чим, в цій частині, на думку апелянта, постанова є повністю не обґрунтованою. Також наголошує, що судом не було враховано дані про особу правопорушника, помякшуючі обставини, зокрема те, що він є учасником бойових дій , був важкопораненим, довгий час лікувався у медичних закладах. На думку апелянта, дії суду першої інстанції мають упереджене ставлення відносно нього, а саме, рішення підлягає скасуванню, оскільки судом першої інстанції не досліджені всі обставини справи, не надано їм належної правової оцінки.

Апеляційним судом Київської області у встановленому законом порядку ОСОБА_1 був повідомлений про час та місце розгляду його апеляційної скарги, проте в судове засідання в черговий раз не зявився, направивши до суду клопотання про закриття провадження у справі в звязку з закінченням строку притягнення його до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП, орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного спяніння.

Відповідно до п. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони та здоровя України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкції), огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Пунктом 3 вказаної вище інструкції передбачено, що ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 29 січня 2017 року о 06 годині 50 хвилин в м. Біла Церква Київської області по вул. Сквирське шосе навпроти будинку № 216 водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння.

Відповідно до результату огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд водія ОСОБА_1 проведений у звязку з виявленими ознаками алкогольного спяніння за допомогою приладу «Драгер» (алкотест 6810 № ARBL 0887), проба позитивна результат 2,58%. / а.с.2/.

Також вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_2 /а.с.3 / та рапортом ОСОБА_3 / а.с.4/.

Разом з тим, заслуговують на увагу посилання апелянта на закінчення строків притягнення його до адміністративної відповідальності.

Статтею 38 КУпАП визначено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до КУпАП чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

В клопотанні, поданому апеляційному суду ОСОБА_1 зазначив, що фактично постанова щодо нього була прийнята суддею Примаченком В.О. після подання ним клопотання про закриття провадження у справі, приблизно через два тижні, що вбачається з компютерної системи внесених постанов, тобто поза межами строку на притягнення до адміністративної відповідальності.

Для встановлення дати внесення до автоматизованої системи документообігу суду постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 квітня 2017 року до суду першої інстанції було направлено запит, у відповіді на який зазначено, що постанову по справі №357/1254/17 було підписано цифровим підписом 12 травня 2017 року, тобто, фактично поза встановленими у ст. 38 КУпАП строками, в звязку з чим провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 квітня 2017 року щодо ОСОБА_1 скасувати та постановити нову постанову.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Провадження у справі щодо нього закрити у звязку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 320 грн.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Капічон