Номер провадження: 33/785/1544/17
Номер справи місцевого суду: 520/1900/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі: головуючого судді Копіци О.В., за участю захисника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 19.04.2017 року відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2 і Петрова, 10-Б кв. 58,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою суду першої інстанції ОСОБА_2 притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і піддана адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, а також стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн.

Відповідно до постанови судупершої інстанції, 05.02.2017 року, о 21 год. 40 хв., ОСОБА_2, порушивши вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, по вул. Ільфа і Петрова в м. Одесі керувала автомобілем «Шевроле» (державний реєстраційний номер НОМЕР_1) у стані алкогольного спяніння, який встановлений актом огляду на стан спяніння, що проводився за допомогою приладу «Драгер» ARСЕ-0209, результат тестування - 1,27 проміле алкоголю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначила, що не погоджується з постановою суду з таких підстав:

1) її дійсно зупинили працівники поліції на вул. Ільфа і Петрова в м. Одесі, але вона керувала автомобілем у тверезому стані, тому погодилась на проведення огляду із застосуванням приладу «Драгер». Після цього, працівники поліції запросили двох свідків, які, начебто засвідчили її перебування у стані алкогольного спяніння;

2) суд першої інстанції не врахував, що працівники поліції не запропонували їй проходження огляду у закладі охорони здоровя, та не відреагували на її бажання пройти такий огляд. Не бажаючи продовжувати суперечку з працівниками поліції, будучи впевненою у своїй правоті, вона протягом часу після складання протоколу, самостійно звернулась до Одеського обласного медичного центру психічного здоровя, де пройшла огляд на стан спяніння, за результатами якого, було встановлено, що вона не перебуває у стані алкогольного спяніння.

За таких обставин, ОСОБА_2 просить скасувати постанову Київського районного суду м. Одеси від 19.04.2017 року.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3, який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, свій висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції мотивував: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями, та іншими матеріалами справи, не зазначивши, якими саме, тому зазначені докази були досліджені судом апеляційної інстанції повторно.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 154596 від 05.02.2017 року випливає, що ОСОБА_2В керувала автомобілем «Шевроле» (державний реєстраційний номер НОМЕР_1) по вул. Ільфа і Петрова в м. Одесі у стані алкогольного спяніння, який встановлений актом огляду на стан спяніння, що проводився за допомогою приладу «Драгер» ARСЕ-0209, результат тестування - 1,27 проміле алкоголю.

З акту огляду на стан алкогольного спяніння з використання спеціальних технічних засобів, а саме приладу «Драгер» ARСЕ-0209, встановлено, що результат тестування становить 1,27 проміле алкоголю.

Зазначені обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 5, 6).

Відповідно до приписів ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя. Перелік закладів охорони здоровя, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоровя місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоровя не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоровя та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоровя реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоровя.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

В апеляційній скарзі та у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, представник ОСОБА_2 наполягав на тому, що вона висловила незгоду з результатами тестування і наполягала на проведенні огляду у медичному закладі, але працівниками поліції проведення такого огляду забезпечено не було, тому вона, протягом часу після складання протоколу, самостійно звернулась до Одеського обласного медичного центру психічного здоровя, де пройшла огляд на стан спяніння, за результатами якого, було встановлено, що вона не перебуває у стані алкогольного спяніння, проте доказів цього апеляційному суду надано не було, у звязку з чим розгляд доводів апеляційної скарги проводиться на підставі наявних в матеріалах справи документах та доказах.

Отже, забезпечивши повноту, всебічність і обєктивність судового розгляду, правильно оцінивши докази у справі, суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки її вина повністю підтверджується доказами, які є належними та допустимими.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вони є необґрунтованими.

Згідно з положеннями ст.ст. 33-36 КУпАП, накладаючи на ОСОБА_2адміністративне стягнення, суд першої інстанції правильно застосував стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керувати транспортними засобами, які є безальтернативними.

У відповідності до приписів п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови судді суду першої інстанції, - немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 247, 266, 268, 285, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 19.04.2017 року про накладення на ОСОБА_2 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Одеської області О.В. Копіца