Справа № 367/2624/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2017 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Шестопалової Я.В.,

при секретарі Герасімчук Ю.О.,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 17.04.2017 року о 23 год. 40 хв. в м. Буча по вул. Жовтнева 26, керував автомобілем Тойота д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився за допомогою спеціального приладу Alcotest 6810 Драгер АRAM-3622, результат тесту 0,54 проміле. В подальшому ОСОБА_2 був доставлений до лікаря-нарколога за адресою: м. Київ, пр.-кт Визволителів 6, де пройшов огляд на стан алкогольного спяніння. Згідно висновку щодо результатів медичного огляду зметою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп,яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 002879 від 18.04.2017р., ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного спяніння (0,27 проміле). Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (А) ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні гр. ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення складеного у відношенні до нього не погодився. Пояснив, що 17.04.2017 року протягом дня не вживав алкогольні напої. Однак, повідомив що на передодні, а саме 16.04.2017 року на свята, вживав алкогольні напої, а саме вино, горілку та коньяк. Пояснив, що 17.04.2017 року, оскільки він має захворювання шлунку, йому було дуже погано цілий день, оскільки на передодні він випив. Також, пояснив, що 17.04.2017 року він та його дружина пізно ввечері їхали з смт. Бородянки додому до м. Ірпінь. Проїжджаючи у м. Буча по вул. Жовтнева його зупинила поліція, після чого до машини підійшов працівник поліції, і попросив його вийти з автомобіля, потім попросив дихнути йому, після чого запропонував ОСОБА_1 пройти тест на стан алкогольного спяніння, на що останній погодився і пройшов тест на приладі Драгер, проте з результатом тесту у вигляді - 0,54 проміле він не погодився, про що одразу заявив. Також післоя цього висунув вимогу доставити його у лікарню для освідування його лікарем. На його вимогу поліцейські повезли його до лікаря-нарколога до лікарні у м. Києві. В лікарні він також пройшов тест на стан алкогольного спяніння на приладі Драгер, однак тест показав інший результат, менший 0,27 проміле, однак й з цим результатом він згодний не був. Так, він пояснив лікарю, що в нього є проблеми зі шлунком, що він 17.04.2017р. алкоголь не вживав та вимагав взяти у нього аналізи на дослідження, однак лікар йому відмовив. Крім того, пояснив, щоі лікар та поліцейські бачили, що він був тверезий, однак всеодно склали протокол, з яким він повністю не погоджується, оскільки його огляд був проведений із порушенням закону.

Захисник ОСОБА_3 підтримав позицію свого підзахисного та в судовому засіданні надав письмові заперечення, відповідно до яких просив провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити у звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка інспектор поліції ОСОБА_4 повідомив, що 17.04.2017 року перебуваючи на патрулюванні по м. Буча, де на вул. Жовтневій було зупинено автомобіль, який по опису був схожий на автомобіль який перебував в розшуку. При огляді документів було виявлено, що у водія є ознаки алкогольного спяніння, різкий запах з ротової порожнини, не чітка мова та хитка хода. Після чого, водію було запропоновано пройти тест на стан алкогольного спяніння, на що ОСОБА_1 погодився та пройшов тест в присутності свідків, однак з результатами тесту не погодився, тому на його вимогу вони його доставили до лікаря-нарколога за адресою: м. Київ, вул. Визволителів 6, де водій також, пройшов огляд на стан спяніння. Згідно із висновком медичного огляду водій ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного спяніння. За таких підстав, був складений протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, ОСОБА_1 був відсторонений від керування автомобілем, оскільки після проведення його огляду його завезли додому.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка інспектор поліції ОСОБА_5 повідомив, що 17.04.2017 року він надавав допомогу іншому патрулю поліції, в екіпажі якого був ОСОБА_4, допомога полягала в тому, щоб відібрати пояснення у свідків, які були присутні при проходженні ОСОБА_1 тесту на стан алкогольного спяніння. Свідками були два чоловіки. Повідомив, що бачив у ОСОБА_1 ознаки алкогольного спяніння почервоніння шкіри, запаху з порожнини роту не чув, оскільки не спілкувався із ним.

Згідно п. 2.9 (А) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КпАП України, як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Провина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 019413, актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, роздруківкою з результатом даного тесту, який показав 0,54 проміле, висновком лікаря-нарколога від 18.04.2017 року щодо результатів ммедичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного спяніння, результат тесту 0,27 проміле, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, показами свідків, які були допитані в судовому засіданні ОСОБА_4 та ОСОБА_5, показами гр. ОСОБА_1, який не заперечував факт вживання ним алкогольних напоїв 16.04.2017 року, сертифікатом затвердження типу засобів вимірювальної техніки № UA-МІ/1-96-2007 від 10.06.2007 року, свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/3008, яке чинне до 14.06.2017 року, а також відеозаписом, який міститься на оптичному диску, на якому відображені події, під час яких ОСОБА_1 проходив огляд на стан спяніння на місці зупинки у присутності двох свідків.

Доводи захисника ОСОБА_3 щодо того, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було складено з грубим порушенням вимог законодавства, а саме те, що ОСОБА_1 змусили пройти тест на стан алкогольного спяніння та написання в протоколі, що він вживав алкогольні напої, спростовуються показами, як самого ОСОБА_1 так і показами допитаного в якості свідка інспектора поліції ОСОБА_4, який складав даний протокол, а також наданим та дослідженим судом відеозаписом з місця вчинення правопорушення.

Щодо порушення поліцейськими п. 3 та п. 5 Інструкції, на які посилається захисник у своїх запереченнях, то дані обставини також спростовуються відеозаписом з місця вчинення правопорушення, оглянутим у судовому засіданні, з якого вбачаєтьсься, що ОСОБА_1 не погодився з результатами проведеного огляду на місці, вимагав провести поторний огляд у медичному закладі, але при цьому не вимагав від інспектора поліції сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, які на вимогу суду були надані інспектором поліції та досліджені у судовому засіданні .

Щодо того, що пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони не були свідками проходження ОСОБА_8 огляду на стан спяніння, то дані обставини спростовуються показами самого ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_5, які пояснили, що дані свідки були присутні на місці правопорушення, які надали письмові пояснення про те, що в їх присутності ОСОБА_1 проходив тест на стан алкогольного спяніння.

Посилання захисника на те, що поліцейські порушили п. 10 Інструкції, а саме не вручили під підпис ОСОБА_1 акт огляду на стан спяніння, є безпідставними, оскільки до протоколу про адміністративне правопорушення було додано вищевказаний акт, в якому наявний підпис гр. ОСОБА_1. Крім того, в п. 10 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція) зазначено, що акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп'яніння. Таким чином, інспектором поліції не було порушено вищевказаний пункт Інструкції, оскільки нею не передбачено, що даний Акт вручається особі під підпис.

Відсутність в додатках до протоколу направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, суд, не бере до уваги, оскільки факт направлення та проходження даного огляду ніким не оспорювався і підтверджується показами як самого ОСОБА_1 так і свідка ОСОБА_4. Крім того, Інструкцією та нормами КУпАП не передбачено, що дане направлення є обовязковим додатком до протоколу.

Також доводи сторони захисту про те, що відсутність підтвердження проходження лікарем ОСОБА_9 тематичного удосконалення в матеріалах провадження, являється доказом проведення огляду ОСОБА_1 із порушенням вимог Інструкції, суд вважає безпідставними, оскільки, захисником не зазначено який саме документ, на його думку, має це підтверджувати, та в судовому засіданні суду не було доведено, що відповідний документ являється обовязковим додатком до висновку медичного огляду та протоколу.

Доводи захисника стосовно не відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, як того вимагає Інструкція спростовується показами свідка ОСОБА_4, який в судовому засіданні під час його допиту в якості свідка повідомив, що керування автомобілем після проведення першого огляду на стан спяніння було передано дружині ОСОБА_1, яка була в автомобілі, а ОСОБА_1 був доставлений до медичного закладу, та після проведення повторного огляду був доставлений до дому на автомобілі поліцейських, що й не заперечував сам ОСОБА_1 у судовому засіданні.

Крім того, стосовно доводів сторони захисту щодо того, що в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього є різниця в часі складання протоколу та проведення первісного огляду в три хвилини, що свідчить про те, що протокол було складено працівниками поліції, ще до виявлення у ОСОБА_1 стану алкогольного сп,яніння, тобто самого правопорушення, суд вважає, що дані обставини є не суттєвими, та не спростовують провину ОСОБА_1, оскільки стаття 256 КУпАП, передбачає як обов,язкові реквізити лише дату і місце складання протоколу про адміністративне правопорушення та різниця в три хвилини між оглядом особи та складанням протоколу не свідчить про складання даного протоколу із порушенням вимог ч. 1 ст.256 КУпАП.

У звязку із вищевикладеним, суд приходить до висновку, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення інспектором поліції було дотримано вимог Інструкції та КУпАП.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 271 КУпАП, у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.

Так, 14.07.2017 року та 17.07.2017 року до суду надходили клопотання гр. ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи. Відповідно до клопотання ОСОБА_1 про відкладення справи від 07.2017 року (дату встановити не виявляється можливим, оскільки була виправлена), яке надав через канцелярію суду захисник ОСОБА_3 14.07.2017 року, разом із своїм клопотанням про відкладення, ОСОБА_1 просив відкласти розгляд справи з метою дотримання його права на участь в суді та просив призначити справу не раніше 19.07.2017 року, крім того до клопотання додав копію наказу про відрядження та копію довідки. Відповідно до довідки Вих. № 10.07/1 від 10.07.2017 року виданої директором ТОВ «Вендорс Групп» ОСОБА_10 ТОВ «Вендорс Групп» підтверджує, що громадянин ОСОБА_1 проходить в них стажування на посаді менеджера з 01.07.2017 року. Також, відповідно до копії наказу 7-вг від 10.07.2017 року виданого директором ТОВ «Вендорс Групп» ОСОБА_10 ОСОБА_1 направлений на 9 календарних днів з 12.07.2017 року по 18.07.2017 року у м. Одеса на стажування.

Однак, суд не може прийняти до уваги вищевказані клопотання, оскільки вважає, що дані додатки до нього Довідка з місця роботи та Наказ не місятять мокрих печаток підприємства, які є обовязковим реквізитом таких документів, отже вони належним чином не завірені і не можуть слугувати підтверджуючими документами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення в справах про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Так, у клопотанні про відкладення від 17.07.2017 року, гр. ОСОБА_1 просить суд, відкласти судове засідання призначене на 17.07.2017 року о 11 год. 45 хв. з метою дотримання його права на захист та справедливий суд, оскільки він особисто бажає надати пояснення в суді разом із своїм захисником ОСОБА_3, разом із тим, у судовому засіданні, яке відбулось 02.07.2017 року гр. ОСОБА_1 в присутності свого захисника ОСОБА_3 особисто надав пояснення по справі.

На підставі вищевикладеного, суд, з метою своєчасного розгляду справи призначив судове засідання на 17.07.2017 року, оскільки саме цей день є останнім днем, коли може бути накладене стягнення у даному провадженні, при цьому клопотання захисника та особи, що притягається до адміністративної відповідальності про відкладення справи на дату не раніш ніж 19.07.2017р., суд розцінює, як спробу ухилитися від адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, суд визнає неявку у судове засідання, осіб, які були належним чином повідомленні, такою, що немає поважних причин, та вважає, що вона не перешкоджає розгляду справи у їх відсутність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З урахуванням вищевикладеного, суд, вирішує дану справу на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У звязку з чим, враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, суд приходить до висновку, що йому необхідно призначити покарання передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що буде необхідним і достатнім, з метою виховання особи в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненою нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 130, 7, 9, 23, 24, 27, 29, 33, 34, 35, 38, 40-1, 245, 251, 252, 268, 271, 276, 277, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, які необхідно сплатити в дохід держави (на р/р 0007, одержувач УК у м. Ірпені/м. Ірпінь/21081100, , Банк ГУ ДКСУ у Київській області, МФО 821018), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок, який необхідно сплатити на р/р 0007, одержувач - УДКСУ м. Ірпінь (м. Ірпінь) 22030101, , банк: ГУ ДКУ у Київській області, МФО 821018.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення подання на постанову - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна, в порядку, встановленому законом.

Строк пред'явлення постанови до примусового виконання - три місяці з дня її винесення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області шляхом подання у 10-ти денний строк, з дня вручення такої постанови, апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_11