Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2017 року м. Рівне

Суддя Апеляційного суду Рівненської області Остапук В.І., з участю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, представника митниці ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу останнього на постанову Рівненського міського суду від 31 серпня 2017 року щодо ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою провадження в справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 закрито у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За постановою суду на ОСОБА_1Я, було складено протокол про порушення митних правил від 03.05.2017 року щодо вчинення ним дій, спрямованих на переміщення 18.07.2015 року вантажного автомобіля марки «Opel», модель «Vivaro», дентифікаційний номер (кузова) W0LF7YJB6AV601902, 2010 року випуску, через митний кордон України з поданням органу доходів і зборів як підстави для такого переміщення автомобіля, підробленого документу чи документу одержаного незаконним шляхом.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції представником Рівненської митниці ДФС подано апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати як незаконну і винести нову постанову про притягнення ОСОБА_1Я, до адміністративної відповідльності за ч.1 ст. 483 МКУ та застосувати до нього стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів з конфіскацією товарів безпосередніх предметів порушення митних правил.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріалами справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення представника митниці щодо задоволення апеляційних вимог, пояснення ОСОБА_1 про залишення постанови суду першої інстанції без змін, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу відносно ОСОБА_1 суд першої інстанції в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

У ч.1 ст.483 Митного кодексу України передбачена відповідальність за подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Як роз'яснено у п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України № 8 від 03.06.2005 року "Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил" підставою для переміщення через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.

При цьому, документами, що містять неправдиві дані, є такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Згідно протоколу про порушення митних правил № 0345/20400/17 від 03 травня 2017 року, 18 липня 2015 року ОСОБА_1 через Закарпатську митницю ДФС, ввіз на територію України товар, а саме: вантажний автомобіль марки «Opel», модель «Vivaro», ідентифікаційний номер (кузова) W0LF7YJB6AV601902, 2010 року випуску.

Переміщення автомобіля через митний кордон України здійснив гр. ОСОБА_1 за дорученням гр. ОСОБА_3 на підставі митної декларації типу IM40 ЕЕ № 204050001/2015/009597 від 17.07.2015 року.

Як вказано у графі 9 декларації особою, відповідальною за фінансове врегулювання є ОСОБА_3 (а.с.39).

Згідно п.п. 37, 39 ч. 1 ст. 4 МК України, перевізник - особа, яка здійснює перевезення товарів через митний кордон України та/або між органами доходів і зборів на території України або є відповідальною за такі перевезення; платник податків - особа, на яку відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України та інших законів України покладено обовязок зі сплати митних платежів.

Висновок суду першої інстанції стосовно того, що платником податків, є в даному випадку власник транспортного засобу ОСОБА_3, він же ж і має нести відповідальність за цим правопорушенням, а ОСОБА_1 є лише перевізником даного транспортного засобу, а тому в діях останнього відсутній склад інкримінованого правопорушення з чим не може не_погодитись суд апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 460 МК України, перевізники несуть відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення цих товарів документів, що містять неправдиві відомості (стаття 483 цього Кодексу), виключно у разі якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, а перевізниками не вжито заходів до перевірки правдивості зазначених відомостей або у разі неможливості такої перевірки не внесено відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної (СМК).

Враховуючи зазначене, судом першої інстанції вірно встановлено відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги, так як суд першої інстанції, у відповідності до вимог ст. 489 МК України, дослідив докази по справі, в тому числі пояснення адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1, які не спростовуються матеріалами справи, та прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність в діях останнього складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та правильно закрив провадження по справі з підстав п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Рівненського міського суду від 31 серпня 2017 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу представника Рівненської митниці ДФС без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Рівненської області: ОСОБА_5