ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року суддя Апеляційного суду міста Києва Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Солом'янського районного суду міста Києва від 21 червня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Солом'янського районного суду міста Києва від 21 червня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП; провадження по справі закрито, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу зі змінами, в якій просить постанову суду скасувати через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд не забезпечив всебічного, повного та об'єктивного з'ясування всіх обставин справи та неправильно встановив, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Зазначає, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння, а лише не погодився із твердженням поліцейського про наявність у нього ознак сп'яніння, про що зазначив у протоколі.

Також вважає, що працівниками поліції не було дотримано встановленого порядку проведення огляду на стан сп'яніння, оскільки його не було направлено для проходження огляду до медичного закладу, як того вимагає закон. Крім цього, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що він керував автомобілем з ознаками алкогольного сп'яніння, в той час як відповідальність за ст.130 КУпАП наступає за керування автомобілем в стані сп'яніння.

Посилається на висновок щодо проходження огляду в КМНКЛ «Соціотерапія», яким встановлено, що 12.02.2017 року о 12:10 у нього ознак сп'яніння не виявлено.

За результатами апеляційного перегляду просить оскаржувану постанову суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно оскаржуваної постанови суду ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 12.02.2017 року о 00:30 год. в м. Києві по вул. В. Гетьмана, 8 в м. Києві керував транспортним засобом «Опель Астра», д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Свій висновок про винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху суд першої інстанції обґрунтував наявними в матеріалах справи доказами, зокрема відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

Суд апеляційної інстанції вважає таке рішення законним та обґрунтованим, з огляду на наступне.

Апеляційним переглядом встановлено, що суддя розглянув справу у відповідності до положень ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об'єктивно дослідив обставини справи про адміністративне правопорушення, а тому обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 порушення п.2.5 ПДР України.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не був зобов'язаний проходити огляд на стан сп'яніння на вимогу працівника поліції, не ґрунтуються на вимогах закону.

Так, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» національна поліція була створена 02 липня 2015 року. Тобто, на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вже діяв вищевказаний закон, а відтак інспектор поліції був уповноважений вимагати від водія транспортного засобу пройти огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку та складати протокол про адміністративне правопорушення.

Крім цього, положеннями ст.255 КУпАП визначений перелік службових осіб, які мають право складати протокол про адміністративне правопорушення, серед яких в п.1 ч.1 вказаної норми закону зазначені посадові особи Національної поліції.

З наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, на який обґрунтовано послався суд першої інстанції, чітко вбачається, що ОСОБА_1 відмовився як від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці за допомогою спеціального приладу, так і від огляду в закладі охорони здоров'я. У зв'язку з відмовою водія від проходження огляду, поліцейський, діючи у відповідності до вимог ст.266 КУпАП, правомірно склав протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, вказавши, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння; від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України. При цьому, за диспозицією ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає як за керування транспортним засобом в стані сп'яніння, так і за відмову від проходження огляду на стан сп'яніння.

Цим самим спростовуються апеляційні доводи ОСОБА_1 про те, що поліцейськими при складанні протоколу щодо нього порушено порядок проведення огляду на стан сп'яніння.

Суд апеляційної інстанції не бере до уваги наданий апелянтом висновок КМНКЛ «Соціотерапія» від 15.02.2017 року, оскільки ознаки алкогольного сп'яніння у нього були виявлені 12.02.2017 року о 00:30 год., а огляд ОСОБА_1 проводився лікарем о 12:10 год., тобто за сплином майже 12 годин, в той час як згідно ч.4 ст.266 КУпАП такий огляд можливий не пізніше 2 годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Апеляційним переглядом не встановлено неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення вимог процесуального закону. Оскільки рішення суду, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Солом'янського районного суду міста Києва від 21 червня 2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП; провадження по справі закрито, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.Мосьондз