Справа № 689/334/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2017 р. смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді Соловйова А.В., при секретарі Лебеденко О.М., за участю прокурора Ананьєвої І.В. особи, що притягується до адмінвідповідальності ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2 розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, працює директором КП «Ярмолинецьке бюро технічної інвентаризації» Ярмолинецької районної ради Хмельницької області, одруженої,

за ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до протоколу №24 про вчинення адміністративних правопорушень, повязаних з корупцією передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, ОСОБА_1, перебуваючи на посаді директора КП «Ярмолинецке бюро технічної інвентаризації» Ярмолинецької районної ради та будучи відтак посадовою особою юридичної особи публічного права і субєктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» (пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3), в порушення вимог п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 28 вказаного закону не повідомила Ярмолинецьку районну раду в особі голови ОСОБА_3 про реальний конфлікт інтересів та прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів. Так, ОСОБА_1 є безпосереднім керівником своєї матері ОСОБА_4, яка працює на посаді техніка в КП «Ярмолинецьке бюро технічної інвентаризації». Однак, про існування обумовленого цим конфлікту інтересів ОСОБА_1 безпосереднього керівника не повідомляла, натомість, приймала рішення в умовах реального конфлікту інтересів: видавала накази №9 від 29.12.2015 р. «По підсумкам роботи за 2015 рік надати премію працівникам БТІ»; №8 від 16.09.2016 р. «Про надання премії працівникам БТІ по підсумкам роботи за 9 місяців 2016 року по 1700 гривень кожному», преміювавши серед працівників і свою матір.

Умисні дії, які виразились у неповідомленні безпосереднього керівника, тобто Ярмолинецьку районну раду, про наявність реального конфлікту інтересів, кваліфіковані за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Умисні дії, які виразились у прийнятті рішень в умовах реального конфлікту інтересів, кваліфіковані за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

У звязку із захворюванням ОСОБА_1 суд зупиняв строк розгляду адміністративної справи на підставі ч. 4 ст. 277 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала. Ствердила, що у протоколі про адміністративне правопорушення помилково вказано, що свою вину вона визнавала частково, оскільки у наданих нею поясненнях зазначено, що усі свої дії вона вважає законними, що жодних переваг своїй матері не надавала, хоча, можливо, не досить добре розуміла зміст Закону України «Про запобігання корупції». Визнала, що ОСОБА_4 є її матірю, яка працює у КП «Ярмолинецьке БТІ» з 1996 р.. ОСОБА_1 працює у цьому підприємстві лише з 2007 р.. Жодних переваг матері вона не надавала, а натомість, перевела її на нижчу посаду техніка. КП «Ярмолинецьке БТІ» бюджетних коштів не використовує, є госпрозрахунковою організацією. За рахунок власних коштів підприємство преміює працівників, попередньо погодивши таке преміювання із балансовою комісією Ярмолинецької районної ради. Про те, що разом із нею працює матір було відомо Ярмолинецькій районній раді, ОСОБА_1 неодноразово зверталась із запитаннями про правомірність такої роботи. Про видання наказів про преміювання вона повідомляла балансову комісію Ярмолинецької районної ради, хоча письмових листів про це не надсилала. З 07.10.2016 р. було застосовано зовнішній контроль за прийняттям нею рішень, однак, порушень виявлено не було.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 ствердив, що він є заступником голови Ярмолинецької районної ради з 03.11.2015 р. (обраний 25.10.2015 р.). Про те, що ОСОБА_4 працює разом із ОСОБА_1 та підлегла останній, йому було відомо. Про це в усній формі його повідомляла ОСОБА_1, однак про те, що таким повідомленням його інформувалось про «конфлікт інтересів» він не усвідомлював, оскільки такий термін недавно зявився у законодавстві. Визнав, що перед виданням наказів про преміювання ОСОБА_1 попередньо погоджувала можливість їх видання на балансовій комісії. Однак, хід засідань балансової комісії не оформляється протоколами, прийняті рішення документально не оформляються, однак, враховуються при прийнятті рішень Ярмолинецькою районною радою. Вважає усне повідомлення ОСОБА_1 про те, що разом із нею працює її матір та усне погодження можливості преміювання працівників офіційним повідомленням вищестоящої організації в розумінні Закону України «Про запобігання корупції».

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 ствердила, що вона працює на посаді бухгалтера в КП «Ярмолинецьке БТІ» з 2004 р.. За рідкісними винятками, вона разом із директором ОСОБА_1 зявлялась на засідання балансової комісії, готувала для неї необхідні матеріали за запитуваною комісією формою. Однак, відомості щодо преміювання до такої форми не включались, вона їх не готувала, на балансовій комісії не вирішується питання про преміювання. Ствердила, що тоді, коли вона була присутня разом із ОСОБА_1 на балансовій комісії, остання не повідомляла про наявність конфлікту інтересів чи про преміювання своєї матері. Час від часу, ОСОБА_1 могла ходити на засідання балансової комісії і без неї.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 ствердила, що вона є матірю ОСОБА_1. У Ярмолинецькому БТІ ОСОБА_7 працює з 1996 р., а ОСОБА_1 була прийнята на роботу значно пізніше - у 2007 р.. Премії вона отримувала на рівні з іншими працівниками, жодних переваг їй не надавалось.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_8 повідомив, що інформація про адміністративне правопорушення, повязане із корупцією, була отримана під час виконання заходів, спрямованих на виявлення правопорушень у комунальних підприємствах району. Протокол про адміністративне правопорушення був складений після того, як зібраними доказами були підтверджені ознаки складу правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_9 ствердив, що подання ініціативних рапортів є однією з функцій превенції. Джерелом ініціативного рапорту є відомості, отримані від довірених осіб.

Розглянувши матеріали справи в сукупності, суд встановив наступне.

Статутом КП «Ярмолинецьке бюро технічної інвентаризації» Ярмолинецької районної ради від 2005 р. у відповідних редакціях передбачено, що підприємство засноване Ярмолинецькою районною радою і діє на умовах повного госпрозрахунку та самоокупності (п. 2.1.), майном користується на праві повного господарського відання (п. 4.1.).

Наказом №17 від 02.09.1996 р. на посаду інженера КП «Ярмолинецьке БТІ» було прийнято ОСОБА_7. Пізніше, рішенням №4 від 05.01.2007 р. Ярмолинецької районної ради «Про директора КП «Ярмолинецьке бюро технічної інвентаризації» на посаду директора підприємства було призначено ОСОБА_1 та доручено голові районної ради укласти із нею контракт. Таким чином, ОСОБА_1 є субєктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» (пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3)

На час існування спірних відносин діяв контракт від 02.01.2013 р., укладений між Ярмолинецькою районною радою в особі голови (орган управління майном) та ОСОБА_1 (керівник) з керівником підприємства, що є у спільній власності територіальних громад району, на підставі якого між сторонами виникли трудові відносини по 02.01.2018 р. включно.

Згідно із штатним розписом працівників КП «Ярмолинецьке БТІ» станом на 2015 р. штатна численність працівників, включаючи директора, становила 4 особи, у т.ч. на посаді техніка мати ОСОБА_1 ОСОБА_7, яка є безпосередньо підпорядкованою директору.

З 26.10.2014 р. набув чинності Закон України «Про запобігання корупції». Згідно із п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 28 цього закону, особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно із коментарем до п. 3.1. Методичних рекомендацій з питань запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб, затверджених рішенням НАЗК від 14.07.2016 р. №2, варто звернути увагу на те, що хоча Закон прямо не вказує на форму такого повідомлення, рекомендується робити повідомлення в письмовій формі. По-перше, це є документальним підтвердженням того, що особа дійсно повідомила про наявність конфлікту інтересів, а по-друге, це дає можливість керівнику детально проаналізувати ситуацію із тим, щоб визначитись із оптимальним способом врегулювання конфлікту інтересів. До повідомлення рекомендується додавати результати самотестування. Таким чином, законом не передбачено конкретної форми такого повідомлення, а контролюючим органом лише рекомендовано, щоб воно здійснювалось у письмовій формі.

З матеріалів справи вбачається, що про конфлікт інтересів керівник вищестоящого органу повідомлений не був. Покази свідка ОСОБА_5 свідчать не про те, що він був повідомлений про конфлікт інтересів, а лише був обізнаний, і як мешканець райцентру, і під час спілкувань, з фактом спільної праці ОСОБА_1 та ОСОБА_7. При цьому, інформування заступника голови райадміністрації ОСОБА_5 про стверджувану обставину може мати юридичне значення у період виконання ним функцій керівника. Однак, така обставина матеріалами справи спростовується. Своє клопотання про допит голови рай адміністрації ОСОБА_3Ф, сторона захисту відкликала. Таким чином, факт повідомлення ОСОБА_1 безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів спростовується матеріалами справи.

Тільки пізніше, листом №793 від 06.10.2016 р. ОСОБА_1 повідомила голову Ярмолинецької районної ради про те, що з 02.03.1996 р. в КП «Ярмолинецьке БТІ» працює її матір ОСОБА_7. У звязку із цим, розпорядженням голови Ярмолинецької районної ради №18-о від 07.10.2016 р. «Про врегулювання конфлікту інтересів» за здійсненням службових повноважень ОСОБА_1 застосовано зовнішній контроль у формі перевірки змісту наказів, що видаються нею. Це розпорядження затверджене рішенням №8 від 21.10.2016 р. Ярмолинецької районної ради.

Наказом №9 від 29.12.2015 р., підписаним ОСОБА_1, вирішено преміювати усіх працівників, у т.ч. ОСОБА_7 по 3350 грн. за підсумками роботи за 2015 р.. Наказом №8 від 16.09.2016 р., підписаним ОСОБА_1, вирішено преміювати усіх працівників за результатами роботи за 9 місяців 2016 р. по 1700 грн. кожному.

Заперечення ОСОБА_1 щодо вчинення даного порушення спростовуються матеріалами справи.

Так, примітка 2 до ст. 172-7 КУпАП передбачає, що під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Така суперечність у даному випадку мала місце, враховуючи безпосередню підпорядкованість близького родича. Преміювання працівників в однаковому розмірі не спростовує того, що вказана вище обставина впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень. Про наявність реального конфлікту інтересів та розуміння порушником цієї обставини свідчить видання на звернення ОСОБА_1 розпорядження голови Ярмолинецької районної ради №18-о від 07.10.2016 р. «Про врегулювання конфлікту інтересів», яким за здійсненням службових повноважень ОСОБА_1 застосовано зовнішній контроль у формі перевірки змісту наказів.

Згідно із статутом Ярмолинецького БТІ в редакції 2005 р. із змінами, безпосереднє керівництво здійснює директор, який призначається власником або уповноваженим органом на контрактній основі (п. 6.3.) та має право самостійно розпоряджатись майном (п. 6.4.3.). Такі ж положення містяться й у статуті, затвердженим 26.08.2016 р.. Водночас, в п. 1.4. статуту у цій редакції вказано, що підприємство є підзвітним та підконтрольним засновнику. Згідно із п. 4.3.7. статуту, засновник періодично заслуховує звіт керівника підприємства на засіданнях балансової комісії. П. 4.6.3. передбачає самостійне право директора підприємства застосовувати до працівників заходи заохочення, визначати розмір і порядок виплати заробітної плати.

Колективним договором на 2013 2015 р. передбачено виплату премій та винагород за підсумками роботи за відповідний період в межах коштів, зароблених колективом (п. 3.2.1., 3.2.5., 3.2.6). Такі ж положення містяться і в колективному договорі на 2016 2018 р.р. (аналогічні пункти).

Посадовою інструкцією керівника БТІ, затвердженої 30.11.2007 р. та підписаної ОСОБА_1 передбачено, що керівник є підзвітним Ярмолинецькій районній раді (п. 1.3.) та має право приймати рішення про матеріальне заохочення працівників (п. 3.7.).

Закон не забороняє преміювання працівників, однак, із дотриманням встановленого порядку. Покликання на погодження преміювання із керівництвом та особою, уповноваженою здійснювати зовнішній контроль за прийняттям рішень в умовах реального конфлікту інтересів, не знаходить підтвердження в матеріалах справи. Так, з показів особи, уповноваженої здійснювати зовнішній контроль вбачається, що накази про преміювання ОСОБА_7 їй для перевірки не надавались. Покази свідка ОСОБА_5 про те, що питання преміювання розглядалось на засіданнях балансової комісії, протоколи яких не велись, суд розцінює критично враховуючи, що насправді протоколи велись, копії долучені до матеріалів справи, у них не відображено розгляду та вирішення питань про преміювання, а Положенням про балансову комісію з аналізу фінансово-господарської діяльності комунальних підприємств та установ, закладів бюджетної сфери Ярмолинецької районної ради не передбачено розгляду та вирішення зазначених питань. Про те, що питання преміювання не розглядались на балансовій комісії, підтвердила і свідок ОСОБА_6

З приводу таких показів свідка, попередженого про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, слід звернути увагу працівників правоохоронних органів.

Суд не погоджується з позицією сторони захисту про сплив строків притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Так, 11.01.2017 р. ОСОБА_1 була допитана уповноваженою особою, а 17.01.2017 р. надійшли відповіді на запит з Ярмолинецької райдержадміністрації. Однак, з матеріалів справи та показів ОСОБА_10 вбачається, що хоча ним була отримана інформація про факт преміювання ОСОБА_7, усі ознаки складу адміністративного правопорушення були ним виявлені пізніше в ході подальшої перевірки отриманої інформації. Це ж випливає з матеріалів справи, зокрема, листів-запитів, датованих 31.01.2017 р., відміток на копіях статуту та колективного договору про їх відповідність оригіналу, датованих 09.02.2017 р.. Порушення виявлено згідно із ініціативним рапортом т.в.о. начальника СП Ярмолинецького ВП ГУНП від 30.01.2017 р.

Також, з матеріалів справи не вбачається й підстав для висновку про малозначність вчиненого правопорушення, повязаного із корупцією. Однак, обставина, на яку посилався захисник, про те, що на даний час конфлікт інтересів вичерпано, ОСОБА_7 звільнена з підприємства, впливає на обрання судом міри покарання та дає підстави не застосовувати норму ч.5 ст. 30 КУпАП та не позбавляти порушника права обіймати відповідну посаду.

При визначенні виду адміністративного стягнення, суд приймає до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан. ОСОБА_1 позитивно характеризується, забезпечує виконання фінансових зобовязань перед Ярмолинецькою райдержадміністрацією, усвідомила факт та причину правопорушення, вжила усіх можливих заходів для запобігання вчиненню правопорушення у майбутньому. Враховуючи, наведене, достатнім та необхідним є накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Крім того, згідно вимог Закону України "Про судовий збір", підлягає до стягнення з правопорушника на користь держави судовий збір.

Враховуючи характер наведеного, керуючись ст. ст. 283, 284, ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 320 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя підпис

Копія вірна:

Суддя А.В.Соловйов