Апеляційний суд Житомирської області
Справа №278/1572/17 Головуючий у 1-й інст. Дубовік О. М.
Категорія ст. 130 КУпАП Доповідач Ляшук В.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2017 року Суддя апеляційного суду Житомирської області Ляшук В.В., з участю секретаря Воробей Д.О., правопорушника ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1, 10. 02 ІНФОРМАЦІЯ_1,

проживаючого за адресою: м. Житомир,

АДРЕСА_1, непрацюючого,

в с т а н о в и в :

Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 28 серпня 2017 року ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України судовий збір в розмірі 320 грн.

Відповідно до постанови, 21.06.2017 року о 18-50 год. ОСОБА_1 у с. Зарічани, Житомирського району, керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини року, не чітка хода, не звязна мова), від проходження огляду в установленому законом порядку на стан спяніння відмовився в присутності свідків, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху України.

На постанову суду ОСОБА_1, подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування постанови суду та закриття провадження у справі.

Зазначає, що він був позбавлений можливості бути присутнім в суді при розгляді справи, надавати пояснення та користуватися іншими правами передбаченими ст. 268 КпАП України, оскільки суд розглянув справу у його відсутність, хоча він звертався до суду із заявою про відкладення розгляду справи.

Зазначає, що працівники поліції йому не пропонували пройти медичний огляд на місці, а його було доставлено до медичного закладу, де на його вимогу йому не надали для огляду свідоцтво про державну реєстрацію та свідоцтво про повірку засобу для дослідження стану алкогольного спяніння, цей пристрій викликав сумніви у ньому не світилось табло.

На його думку, суддею при винесенні постанови не враховано його майновий стан, оскільки він використовує автомобіль в робочих цілях, а позбавлення права керування транспортними засобами поставить його в скрутне матеріальне становище, судом не в повній мірі зясовані всі обставини справи, були порушені норми матеріального і процесуального права, що призвело до прийняття незаконного рішення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його адвоката на підтвердження доводів апеляційної скарги, пояснення свідка ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, в межах апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції, а зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, з яких вбачається, що ОСОБА_1 у їх присутності було запропоновано пройти на місці огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою приладу «Драгер», або пройти огляд у медичному закладі, на що останній відмовився, а також відмовився підписати протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно з диспозицією ч. 1 ст.130 КУпАП відповідальності за даною нормою підлягають особи, які відмовились від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи іншого спяніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан спяніння, який проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан спяніння чи перебування під дією лікарських засобів працівниками поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного спяніння та відмовився у встановленому законом порядку на місці та у медичному закладі пройти огляд на стан спяніння, погоджується з таким висновком і суд апеляційної інстанції.

Зазначені обставини підтверджуються поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, яким суд дав належну оцінку.

У суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_3 дав пояснення, що повністю узгоджуються з іншими доказами, які є у справі, а зокрема пояснив, що у звязку з повідомленням про ДТП виїхав у с. Зарічани де у водія ОСОБА_1, який не впорався з керуванням та зїхав у кювет було виявлено ознаки алкогольного спяніння. Водію було запропонувати пройти огляд на місці за допомогою портативного пристрою чи у медичному закладі нащо останній не погодився у присутності свідків, які зазначені у протоколі.

Доказів, які б свідчили про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи апелянт не надав.

Натомість у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 змінив свої доводи, які він виклав у апеляційній скарзі та став стверджувати, що ніхто йому не пропонував пройти медогляд ні на місці ні у медичному закладі та протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього за ст. 130 КУпАП не складали, його копію йому не надавали, свідків при огляді місця ДТП, які зазначені у протоколі не було.

Суд апеляційної інстанції до зазначених пояснень ОСОБА_1 ставиться критично, оскільки вони очевидно суперечать його попереднім поясненням викладеним у апеляційній скарзі де він заперечував лише правильність проведення процедури огляду, вони також спростовуються письмовими поясненнями ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а також поясненнями свідка ОСОБА_3

З оглянутого у суді протоколу про адміністративне правопорушення №034082 складеного 21.06.2017 р. щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП вбачається, що свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були присутні при проведенні огляду місця ДТП і ці обставини не заперечував при складанні протоколу ОСОБА_1 посвідчивши протокол своїм підписом.

Суд першої інстанції при розгляді даної справи всебічно та повно дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Також, суд апеляційної інстанції не погоджується з доводами апелянта про порушення судом його права на захист, а саме розгляду справи про адміністративне правопорушення у його відсутність.

Так, з матеріалів справи вбачається, що суд за заявою ОСОБА_1 про намір скористатися правовою допомогою 21.08.2017 року відклав розгляд справи на 14 годину 28.08.2017 р. під розписку повідомивши правопорушника (а.с.14)., хоча у останнього з моменту складання протоколу було два місця для можливості скористатись таким правом.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на визначений час до суду не зявився, а заява про чергове відкладення судового засідання адвокатом ОСОБА_2, який діяв в інтересах ОСОБА_1, згідно відмітки канцелярії була подана до суду після завершення розгляду справи (а.с. 18) .

За таких обставин у суду першої інстанції були усі підстави для розгляду справи у відсутність ОСОБА_1, а тому апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її скасування.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав вважати його таким, що не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі правопорушника апеляційний суд не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 28 серпня 2017 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Житомирської області ОСОБА_6