АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/599/17 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.1ст. 130 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 червня 2017 року суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, за участю: ОСОБА_3 та його захисника-адвокат ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2017 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що 17.04.2017 року о 10:50год. в м. Дніпро по вул. Моторна, в районі буд. №101, водій ОСОБА_3 керував моторолером «РИМА-50» з явними ознаками алкогольного сп'яніння (а саме: не чітка мова, почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан спяніння, у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу із порушенням строку на апеляційне оскарження, передбаченого ст. 294 КУпАП, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі. Крім того в апеляційній скарзі ставить питання про поновлення строку.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки він мопедом не керував, а здійснювалося лише його буксирування. На місці події працівниками поліції не пропонувалося проходження огляду за допомогою приладу «Драгер» та не пропонувався такий огляд у закладі охорони здоровя, не складався також ОСОБА_4 огляду поліцейським, в звязку з чим на думку апелянта було порушено вимоги Інструкції щодо проходження огляду на встановлення стану спяніння та ст. 266 КУпАП. Крім того апелянт вказує, що при складанні протоколу йому не було розяснено права та обовязки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Порушуючи питання про поновлення строку апелянт вказує, що судом не було його повідомлено про розгляд справи у відповідності до ст. 277-2 КУпАП у звязку з чим він був позбавлений можливості приймати участь та вчасно подати апеляційну скаргу.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та його захисник-адвокат ОСОБА_4 підтримали вимоги апеляційної скарги, підтвердили викладенні в ній доводи та просили апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та заявленого клопотання про поновлення строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги і причини пропуску строку на апеляційне оскарження, дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на оскарження постанови підлягає задоволенню, при цьому апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що вимог вищевказаної статті не було дотримано судом, оскільки ОСОБА_3 було повідомлено не за три доби про розгляд справи за допомогою SMS повідомлення. Судова повістка, яка знаходиться в матеріалах справи без вихідного номеру та її дати. При цьому справу було проведено без участі останнього, а тому суд, вважає необхідним задовольнити клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду і розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи є безпідставними.

Висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП є законним та відповідає матеріалам та обставинам справи.

В апеляційній скарзі також зазначено, що ОСОБА_3 не керував транспортним засобом та йому не пропонувалось проходження медичний огляд у встановленому законом порядку в звязку з чим було порушено вимоги Інструкції щодо проходження огляду на встановлення стану спяніння та ст. 266 КУпАП.

Проте суд не може взяти до уваги доводи апеляційної скарги, оскільки вони спростовуються доказами, які містяться в матеріалах справи складеними працівниками поліції і були дослідженні судом першої інстанції в повному обсязі, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 102081 від 17.04.2017 року, відповідно до якого того ж дня, близько 10 години 50 хвилин в м. Дніпро по вул. Моторна 101, АНД район, водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом РUMA 50 № LAWTAB2036C805278 з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, не чітка мова. Від проходження медичного огляду відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що відповідальність, передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП. Даний протокол був завірений підписами свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 та самим ОСОБА_3 без будь-яких зауважень.(а.с.1)

-письмовими поясненнями ОСОБА_3 з яких вбачається, що 17.04.2017 року близько 10 години 50 хвилин по вул. Моторна 101, був зупинений працівниками поліції, керував мопедом без шолому. Рухався з праці втомлений, від проходження медогляду відмовився так, як недобре себе почував. Письмові пояснення ним були написанні власноруч.(а.с.2)

-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 якими підтверджується той факт, що 17.04.2017 року приблизно о 10 годині 50 хвилин за адресою м. Дніпро, вул. Моторна 101, в їх присутності ОСОБА_3 відмовився пройти огляд на встановлення стану алкогольного спяніння за допомогою приладу «Драгер» та в закладі охорони здоровя. У ОСОБА_3 були наявні ознаки алкогольного спяніння. Свідкам було розяснено їх права та обовязки, передбачені ст. 63 Конституції України.(а.с.3-4)

-рапортом сержанта поліції роти 1 батальйону 3 УПП в м. Дніпро в якому вказано, що 17.04.2017 року під час несення служби разом з поліцейським ОСОБА_7 приблизно о 10 годині 50 хвилин за адресою: м. Дніпро, вул. Моторна 101, було виявлено порушення ПДР, а саме водій ОСОБА_3 рухався на моторолері PUMA -50 без мотошолому. Під час перевірки документів та спілкування з водієм були виявленні ознаки алкогольного спяніння ( запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння очей та нечітка мова). Водієві було запропоновано пройти огляду на встановлення стану алкогольного спяніння у встановленому законом порядку, на що він відмовився у присутності двох свідків.(а.с.5)

Крім того під час перегляду справи за клопотанням сторони захисту ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 було допитано: правопорушника ОСОБА_3; свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6; працівників поліції, які оформлювали матеріал ОСОБА_8, ОСОБА_7

ОСОБА_3 пояснив, що під час буксирування мопеду їх з ОСОБА_5, було зупинено працівниками поліції, оскільки він був без шолому. В подальшому з працівниками поліції на автомобілі попрямували за водійським посвідченням, оскільки з собою його не було. ОСОБА_2, повернувшись на місці зупинення працівниками поліції був складений протокол за керування мопедом без шолому та поліцейські йому пояснили, що необхідно сплатити штраф у розмірі 510 гривень. Проходження огляду для встановлення стану алкогольного спяніння працівниками поліції не пропонувалося та протокол не складався.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що практично розпочавши буксирувати мопед з ОСОБА_3 їх зупинили працівники поліції, оскільки останній був без шолому. З працівниками поліції ОСОБА_3 поїхав за посвідченням водія, він залишився біля мопедів. Приїхавши з посвідченням водія на ОСОБА_3 працівниками поліції було складено протокол за те, що останній рухався без шолому та було повідомлено про сплату штрафу. Не памятає чи пропонувалося проходження огляду на встановлення стану спяніння ОСОБА_3 працівниками поліції. Зазначив, що щось під диктовку працівників поліції писав на аркуші.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що він рухався на своєму автомобілі з дружиною та їх було зупинено працівниками поліції, які пояснили, що ОСОБА_3 відмовляється від проходження медичного огляду на встановлення стану алкогольного спяніння. В той час ОСОБА_3 перебував неподалік біля мопеду. В його присутності працівники поліції не пропонували ОСОБА_3 пройти огляд на встановлення алкогольного спяніння ні на місці зупинки, ні в закладі охорони здоровя. Письмові пояснення ним були викладенні під диктовку працівників поліції.

Однак суд не може взяти до уваги пояснення вищевказаних осіб, що працівниками поліції не складався протокол за відмову ОСОБА_3 від проходження огляду на встановлення стану алкогольного спяніння у встановленому законом порядку та, що такий огляд не пропонувався. Підтвердженням того, що відносно ОСОБА_3 складався протокол є він сам з якого вбачається, що правопорушник підписав його без будь-яких зауважень, який також підписали свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Що стосується змінених пояснень свідків, що не було запропоновано ОСОБА_3 пройти огляд, суд вважає, що свідки таким чином сприяють тому факту щоб правопорушник уникнув відповідальності за вчинене ним правопорушення. Крім того в своїх поясненнях свідки чітко зазначили, що в їх присутності ОСОБА_3 відмовився продувати прилад «Драгер» та їхати до медичного закладу. Свідкам було розяснено також їх права, передбачені ст. 63 Конституції України. В судовому засіданні свідки пояснили, що пояснення ними надавалися без застосування примусу.

Крім того працівник поліції ОСОБА_9 під час перегляду пояснив, що патрулюючи з його напарником ОСОБА_7 було виявлено водія, який був без шолому, якого буксирував інший водій. Зупинивши водія було встановлено, що у нього відсутнє посвідчення водія, в подальшому його було доставлено за посвідченням, приїхавши на місце зупинки встановили, що водій є ОСОБА_3В і розмовляючи з ним було виявлено ознаки алкогольного спяніння. Водій який буксирував ОСОБА_3 погодився бути свідком, це був ОСОБА_5 і він являвся ОСОБА_3 близькою особою, а саме тестем. ОСОБА_5 розяснили вимоги ст. 63 Конституції України, що він може не давати свідчення відносно близьких осіб на, що свідок повідомим, що наддасть пояснення. Був зупинений іще один свідок, яким виявився ОСОБА_6 та якому також було запропоновано бути свідком на, що останній погодився. Свідку також розяснили права, передбаченні ст. 63 Конституції України. В подальшому в присутності двох свідків ОСОБА_3 було запропоновано пройти медичний огляду на встановлення стану алкогольного спяніння за допомогою приладу «Драгер» на, що останній відмовився та запропонували пройти огляд у закладі охорони здоровя, від проходження в якому водій також відмовився. Було складено протокол, який підписав ОСОБА_3 та свідки, всі також надали письмові пояснення щодо подій, які відбувалися.

Працівник поліції ОСОБА_7 надав аналогічні пояснення під час перегляду справи.

Отже переглядаючи матеріали справи суд апеляційної інстанції встановив, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_3 порушив п.2.5 ПДР України за, що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3, що він не керував мопедом, а лише його утримував, суд вважає безпідставними, оскільки це спростовується протоколом про адміністративне правопорушення та письмовими поясненнями правопорушника. Як було встановлено судом, що ОСОБА_3 перебуваючи за кермом мопеду рухався, тобто керував ним під час його буксировки свідком ОСОБА_5

Необґрунтовані також доводи апеляційної скарги, що працівники поліції повинні були скласти акт огляду поліцейськими, оскільки відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858, акт складається за результатами огляду водія. В даному випадку ОСОБА_3 відмовився від огляду.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови місцевого суду без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити строку ОСОБА_3 на оскарження постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_2