П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

у справі про адміністративне правопорушення

Справа № 181/670/17

Провадження № 3/181/210/17

07.08.17 рокуСуддя Межівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшла від Межівського відділення поліції Синельниківського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м Красноармійськ, Донецької області, який не працює, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, притягнутого по ст.173, ч.2 ст.173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

28 червня 2017 року о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_2, знаходячись біля будинку №7 по вул. Залізнична, смт. Демурино, Межівського району, Дніпропетровської області, висловлювався нецензурною лайкою у громадському місці, чим своїми діями порушив громадський порядок та спокій громадян.

29 червня 2017 року о 00 годині 00 хвилин ОСОБА_2 знаходячись за місцем свого мешкання за адерсою: вул. Залізнична, буд. 7, смт Демурино, Межівського району, Дніпропетровської області, вчинив сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_3, в ході якої висловлювався в адресу останньої нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим своїми діями вчинив психологічне насильство в сім'ї.

04 липня 2017 року о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_2 знаходячись на ЖД вокзалі, смт. Демурино, Дніпропетровської області та перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_3, чим своїми діями порушив громадський порядок та спокій громадян.

14 липня 2017 року, близько 11 години 00 хвилин, ОСОБА_2 знаходячись за місцем свого мешкання за адерсою: вул. Залізнична, буд. 7, смт Демурино, Межівського району, Дніпропетровської області, вчинив сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_3, в ході якої висловлювався в адресу останньої нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим своїми діями вчинив психологічне насильство в сім'ї.

ОСОБА_2 в судовому засіданні повністю підтвердив обставини викладені в адмінстративних протоколах, в скоєному щиро розкаявся.

Згідно ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Зважаючи на той факт, що в провадженні судді знаходиться чотири справи про адміністративні правопорушення за правопорушення, передбачені ч.2 ст.173-2, ст.173, у відношенні ОСОБА_2, вважаю, що, згідно ст.36 КУпАП, вони мають бути об'єднані в одне провадження та їм слід присвоїти загальний номер справи №181/670/17 (провадження № 3/181/210/17).

Під час вивчення матеріалів справи про адміністративне правопорушення було встановлено, що підтвердженням правопорушень ОСОБА_2 є наступні докази:

-протоколи про адміністративне правопорушення від 28 червня, 04, 13, та 14 липня 2017 року;

-висновки інспектора Межівського відділення поліції від 05, 11, 17 та 20 липня 2017 року;

-протоколи прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується);

-пояснення потерпілої ОСОБА_3 та свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

-рапорти чергового Межівського ВП;

-рапорти інспектора Межівського ВП.

При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до ст.33 КУпАП, суд враховує, що правопорушення скоєні вчетверте протягом року, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, в скоєному зізнався, щиро розкаявся, ніде не працює, але на шлях виправлення ставати не бажає, а тому вважаю за необхідне накласти стягнення у вигляді адміністративного арешту на максимальний строк, передбачений санкцією ч.2 ст.173-2 КУпАП, як найбільш серйозного правопорушення з числа вчинених (ст.173, ч.2 ст.173-2 КУпАП), як найбільш доцільну та достатню міру стягнення для виправлення.

Що стосується положень ст.326 КУпАП, якою передбачено, що постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про застосування адміністративного арешту виконується негайно після її винесення, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Ч.1 ст.294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 1853 цього Кодексу.

Проте, рішенням Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) від 30 жовтня 2014 року по справі Швидка проти України (Заява № 17888/12), яке, окрім іншого, розглядалося в аспекті можливості оскарження рішення суду по справі про адміністративне правопорушення, яким було призначено стягнення у вигляді адміністративного арешту, і ефективності застосування рішення апеляційного суду, в разі скасування рішення місцевого суду, було визначено таке.

п.44 суд вважає за належне розглянути цю скаргу за статтею 2 Протоколу №7, у якій зазначено таке:

1. Кожен, кого суд визнав винним у вчиненні кримінального правопорушення, має право на перегляд судом вищої інстанції факту визнання його винним або винесеного йому вироку. Здійснення цього права, включаючи підстави, на яких воно може бути здійснене, регулюється законом.

2. Із цього права можуть поширюватися винятки для передбачених законом незначних правопорушень або коли відповідну особу судив у першій інстанції найвищий суд, або коли її було визнано винною і засуджено після оскарження виправдувального вироку.

53. Суд зазначає, що апеляційна скарга заявниці на постанову від 30 серпня 2011 року, подана того ж дня, не зупиняла виконання судового рішення, а накладене стягнення було застосовано невідкладно. Це було зроблено відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким передбачено невідкладне виконання постанови лише, якщо вона стосується позбавлення волі. Якщо б покарання було іншим, рішення суду першої інстанції набрало б законної сили лише за відсутності апеляційної скарги упродовж встановленого законодавством строку або якщо б апеляційний суд залишив його без змін. Проте у цій справі перегляд судом апеляційної інстанції відбувся після того, як заявниця відбула у повному обсязі призначене судом першої інстанції покарання. Суд вважає незрозумілим, як такий перегляд на цій стадії міг ефективно виправити недоліки рішення суду нижчої інстанції.

54. Суд не оминає увагою той факт, що якби апеляційний суд скасував постанову суду першої інстанції, то заявниця могла вимагати на цій підставі виплати їй відшкодування як матеріальної, так і моральної шкоди. Проте такий ретроспективний та виключно компенсаторний засіб юридичного захисту не можна вважати заміною права на перегляд, закріпленого у статті 2 Протоколу №7. Інше рішення суперечитиме усталеному принципові практики Суду, згідно з яким Конвенція покликана гарантувати не якісь теоретичні або ілюзорні права, а права, які є ефективними на практиці (див., mutatis mutandis, вищезазначене рішення у справі Ейрі проти Ірландії (Airey v. Ireland), п. 24, та рішення у справі ОСОБА_8 проти Іспанії (Garciia Manibardo v. Spain), заява № 38695/97, п. 43, ECHR 2000?II).

55. З огляду на вищевикладене Суд констатує, що у цій справі було порушення статті 2 Протоколу №7.

Таким чином, з метою недопущення порушення прав і свобод особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та якій обрано захід стягнення у вигляді адміністративного арешту, з урахуванням практики ЕСПЛ, суд вважає, що не слід виконувати постанову про застосування адміністративного арешту негайно після її винесення.

У звязку з цим необхідно надати ОСОБА_2 десятиденний строк для можливості оскарження даної постанови.

Відповідно до Закону України Про судовий збір у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з порушника стягується судовий збір, який станом на день винесення постанови складає 320 гривень 00 копійок.

Керуючись рішенням Європейського суду з прав людини від 30 жовтня 2014 року по справі Швидка проти України (Заява № 17888/12), ст.2 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.24, 32-35, ч.2 ст.187, п.1 ч.1 ст.284, ст.326 КУпАП, -

Враховуючи вище викладене, на підставі ч.2 ст.173-2 КУпАП та, керуючись ст. ст.221, 249, 252,283, ч.1 п.1 ст.284 КУпАП , -

ПОСТАНОВИВ:

Об'єднати справи про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_2 №181/670/17 (провадження № 3/181/210/17) по ч.2 ст.173-2 КУпАП, №3/181/671/17 (провадження №3/181/211/17) по ст.173 КУпАП, №181/672/17 (провадження 3/181/212/17) по ст.173 КУпАП, №181/673/17 (провадження № 3/181/213/17) по ч.2 ст.173-2 КУпАП в одне провадження, присвоївши об'єднаним справам №181/670/17 (провадження №3/181/210/17).

Визнати ОСОБА_2 винним у скоєнні адміністративних правопорушеннь, передбачених ст.173, ч.2 ст.173-2 КУпАП, та накласти стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк 15 (п'ятнадцять) діб.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 320 (трьохсот двадцяти) гривень 00 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Межівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Виконання зазначеної постанови допустити через десять днів з дня її винесення. В разі оскарження після відповідного рішення апеляційного суду. Негайному виконанню не допускати.

Суддя: О. О. Гончаренко