Провадження № 3/234/1964/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 року

Суддя Краматорського міського суду Чернобай А.О.,

при секретарі Науменко А.Е.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у судовому засіданні матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в містах Краматорську та Словянську ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, не працюючого, який зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, б. 133,

якому розяснені право на відвід, ст. 63 Конституції України, права та обвязки, передбачені ст. 268 КУпАП,-

за ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 07.08.2017 року серії БД № 150221, водій 07.08.2017 року о 00 год. 20 хв. у м. Краматорську по вул. Скрипника біля б. 135 керував транспортним засобом Suzuki Sepia (не на обліку) з ознаками алкогольного спяніння (запах з порожнини рота, нестійка хода, нечітка мова). Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків. Від керування усунений.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою провину не визнав та суду пояснив, що він 07.08.2017 року не керував транспортним засобом Suzuki Sepia. Його скутер був припаркований біля будинку 135 по вул. Скрипника у м. Краматорську. Він намагався в той день продати зазначений скутер. Ключі від скутера були не у нього, а у його цивільній дружині. Він намагався руками затягнути скутер у двір будинку та до нього підїхав екіпаж патрульної поліції і йому повідомили, що нібито він керує мотоциклом в стані алкогольного спяніння. Йому відразу же запропонували поїхати до наркології, але він відмовився за станом свого здоровя. Свідків того, що він був зупинений поліцейськими не було, а особи, які зазначені у протоколі в якості свідків, фактично не були присутні під час складання протоколу. Оскільки він не був водієм, то просив закрити провадження по справі.

Адвокат ОСОБА_2 у судовому засіданні просив закрити провадження по справі, оскільки ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, то підстав для складання протоколу у працівників поліції не було. Крім того, в протоколі працівником поліції лише зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан спяніння у встановленому порядку, але не зазначено яким чином працівники поліції збиралися проводити огляд та з використанням яких спеціальних засобів. Пояснення свідків, які містяться в матеріалах справи, не є поясненнями осіб, які підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Тому вважає, що справа підлягає закриттю, оскільки в матеріалах справи взагалі відсутні будь які докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані спяніння, що йому було запропоновано пройти огляд на стан спяніння та, що ОСОБА_1 відмовився від цього.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні суду пояснила, що вона точну дату не памятає, але точно памятає, що це було у неділю у серпні місяці 2017 року. Вона проживає разом з ОСОБА_1 за адресою: м. Краматорськ, вул.. Скрипника, 133. В той день до ОСОБА_1 приїхав покупець, який бажав придбати скутер. ОСОБА_1 викотив скутер з території будинку, пробував його завести, але скутер не заводився. ОСОБА_1 намагався сісти на скутер, але оскільки стан його здоровя цього не дозволяє, то між ними виникла сварка, вона забрала у ОСОБА_1 ключі від скутеру та уїхала. Вона наполягає на тому, що у ОСОБА_1 не було ключів від скутеру, тому він не міг керувати скутером.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні суду пояснила, що 07.08.2017 року її син ОСОБА_5 учинив сварку з нею вдома та вона викликала поліцію та відносно її сина було складено протокол по ст. 173-2 КУпАП. Працівники поліції попросили її про допомогу та повезли її до будинку, де стояв скутер. ОСОБА_1 сказав працівникам поліції, що він згоден поїхати до наркологію, але просив скутер поставити у двір будинку. Вона не читала, що вона підписувала. Особисто вона не бачила чи керував ОСОБА_1 скутером, чи ні, ключем від скутера вона не бачила. Скутер стояв біля паркану двору.

Проаналізувавши обставини справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1, його захисника, свідка, дослідивши матеріали справи,оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України та адміністративна справа у відношенні останнього підлягає закриттю з наступних підстав.

Статтею 256 КУпАП встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата в місце його складення, посада, ПІБ особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце; час вчинення в суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Як вбачається зі змісту протоколу, при зазначенні суті вчиненого правопорушення поліцейським не вказано ким саме вчинено правопорушення, тобто взагалі не ідентифіковано особу водія, що керувала автомобілем.

Адміністративним правопорушенням згідно ч. 1 ст. 130 КпАП України визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував, що він був водієм та зазначив, що він не керував транспортним засобом, оскільки у нього були відсутні ключі від скутеру. Свідчення в цій частині були підтвердженні у судовому засіданні свідком ОСОБА_3

Беручи до уваги диспозицію ч. 1 ст. 130 КУпАП можна констатувати, що адміністративна відповідальність наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб'єктом адміністративного правопорушення є особа, яка управляє транспортним засобом.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані сп'яніння, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп'яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння, тобто факт керування транспортним засобом є безумовною та обов'язковою часиною складу зазначеного правопорушення, більш того, в даному випадку взагалі має преюдиціальне значення, так як в подальшому, при доведенні стану сп'яніння, така особа буде притягнута до відповідальності саме за керування транспортним засобом у такому стані.

Діюче законодавство не містить чіткого визначення самого поняття керування транспортним засобом. Виходячи з загально визначеного розуміння правової природи цього поняття та його тлумачення в юридичній літературі, під управлінням транспортним засобом слід розуміти вчинення технічних дій, пов'язаних з приведенням транспортного засобу в рух, зворушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічних можливостей транспортного засобу.

Відповідно до правових позицій, викладених в п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (зі змінами та доповненнями), керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора - водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

В судовому засіданні не знайшов підтвердження факт того, що водій ОСОБА_1 керував скутером або почав рухатися.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення суд вбачає, що він був складений у присутності двох свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 та до нього були прикладені відповідні пояснення цих осіб, які складені на бланках, на яких зазначено, що ОСОБА_1 від проходження у встановленому на стан спяніння огляду відмовився.

Однак варто зауважити, що при дачі вказаних пояснень свідки не були попереджені про кримінальну відповідальність за відмову від показань та дачу завідомо неправдивих показань. Крім того, будучи викликаними у судове засідання, де останні повинні давати показання та бути судом попередженими про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань або за відмову від давання показань, ОСОБА_5 не зявився, про причини неявки не повідомилв та свої попередні пояснення не підтримав, що поряд з вищевказаними виявленими суперечностями не дозволяє суду сприймати ці пояснення в якості належних доказів.

Свідок же ОСОБА_4 у судовому засіданні навпаки підтвердила, що ОСОБА_1 був згодним поїхати до наркології, але просив лише закотити скутер у двір будинку.

З протоколу суд вбачає, що при складанні протоколу відеофіксація інспектором не здійснювалась. Крім того, на запит суду надана відповідь, що станом на 26.09.2017 року відеозаписи, які стосуються складання протоколу 07.08.2017 року відносно ОСОБА_1 надати можливості немає у звязку з їх відсутністю.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючі вищевикладені обставини в їх сукупності, суд вважає, що наявними доказами не доводиться подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, інкримінованого ОСОБА_1, у зв'язку з чим, провадження по справі відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

Відповідно до ст. 40-1, ст. 283 ч. 7 КУпАП судовий збір у випадку закриття провадження у справі не стягується, відноситься за рахунок держави.

Керуючись ст. 9, ч.1 ст. 130, п.1 ст. 247, ст. 280, 282-284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судовий збір віднести за рахунок держави.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: