Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/2687/17
Провадження № 3/209/897/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2017 р. Суддя Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли від Дніпровського ВП Кам'янського ВП ГУНП України в Дніпропетровський області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, мешкає за адресою: м.Кам'янське, вул. Інтернаціоналістів 5 д-169

-за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 068151 вказано, що 01 жовтня 2017 року, о 18 годині 45 хвилин, водій ОСОБА_2, керував автомобілем Опель Комбо н.з. АЕ 6498 НН з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах із порожнини рота, хитка хода, поведінка не відповідала дійсності . На вимогу працівників поліції пройти медичне огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою алкотестера "Драгер", а також в закладах охорони здоров'я відмовився в присутності свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину не визнав. Пояснив, що він разом зі своїм знайомим ОСОБА_3 зустрічалися до справах. Він в той день вжив лише стакан квасу. Його знайомий був також за кермом на своїй машині. Але, оскільки він почав себе погано почувати ,то попросив свого друга керувати його автомобілем. ОСОБА_3 погодився, але сказав, що спочатку поставить свою машину і сяде за кермо його машини. Свою машину він поставив , сів за кермо його автомобіля, проїхали невелику вдстань, пробили колесо. ОСОБА_3 пішов за інструментами, а він перебував біля своєї машини. Оскільки поламка автомобіля відбулася на проїзній частини, то там автомобіль і стояв. Він не міг його перемістити. Це й притягло увагу працівників поліції. Вони почали складати протокол про адміністративну відповідальність за керування у стані алкогольного сп'яніння. Він заперечував та поясняв, що спиртні напої не вживав, та навіть автомобілем не керував.

Працівник поліції на виклик суду не з'явився.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердив, що спиртні напої ОСОБА_2 не вживав. Автомобілем ОСОБА_2 керував він. Зупинка посеред проїзної частини була обумовлена пробитим колесом і не можливістю перемістити автомобіль.

Заслухавши пояснення осіб та дослідивши матеріали справи вважаю, що провадження слід закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Отже, склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об'єктивних і суб'єктивних ознак, за наявності яких те чи те діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

Об'єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом. У багатьох випадках вона залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення, а також від причинного зв'язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності. Законодавство про адміністративні правопорушення охоплює саме ці елементи змісту об'єктивної сторони адміністративного правопорушення.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Інспектором поліції, який складав протокол про адміністративне порушення, вказано двох свідків, в присутності яких правопорушник відмовився від проходження перевірки на стан сп'яніння.

В матеріалах є пояснення одного зі свідків - ОСОБА_4, який пояснював, що він 01.10.2017 року близька 18-30 годин зупинився та спостерігав за двома особами в стані алкогольного сп'яніння , потім почали рухатися і були зупинені інспектором поліції. Тобто свідок пояснює про невідомих осіб. Потім перевіркою інспектором поліції документів водія - ОСОБА_2 він визначив водія та те, що він був у стані алкогольного сп'яніння.(а.с. 5)

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України вважаю такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, у звязку з їх невідповідністю нормам ст. 256 КУпАП, положенням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діяння, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (Рішення ЄСПЛ від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства(Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі „Гурепка проти України" (п. 50- 55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України та п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року №7 "Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина" обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, які повинні визнаватися недопустимими.

Будь-які сумніви щодо винуватості особи, доведеності її вини тлумачаться на її користь, і це є Конституційним принципом. Особа, яка притягається до відповідальності, не повинна доводити свою невинуватість.

При розгляді матеріалів не були встановлені обставини вчинення ОСОБА_2 наступних дій, про що вказано в протоколі про адміністративне правопорушення: керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп'яніння.

Отже, справа підлягає закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_2 - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.О. Лобарчук