Провадження № 33/792/82/17
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Кулеша Л. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2017 року м. Хмельницький

Суддя Апеляційного суду Хмельницької області Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Коростелкіної Ю.І., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності-Кухара Р.В., захисника ОСОБА_7, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Хмельницького міськрайонного суду від 20 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, не працюючого,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 320 грн. 00 коп.

За постановою суду 21 жовтня 2016 року о 00 годин 50 хвилин ОСОБА_2 керував по вул. Чорновола 35, в м. Хмельницькому, автомобілем "БМВ 318", номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, про що свідчить результат приладу «Драгер» - тест від 21.10.2016 № 52 з результатом 0,60 %, чим порушив п. 2.9 "а" ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати і провадження у справі закрити, посилаючись на те, що вона є незаконною та необгрунтованою, оскільки не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, а також прийнятою із значними порушеннями процесуальних норм.

Вказує, що так як він не мав можливості бути присутній на розгляді адміністративних матеріалів, то уповноважив ОСОБА_7 представляти його інтереси в суді, для чого надав йому нотаріальне доручення від 18 січня 2017 року № НВХ 798642. На виконання даного доручення ОСОБА_7. з'явився 20.01.2017 року на судове засідання, але, порушуючи право ОСОБА_2 на захист суддя ОСОБА_1 не допустив його до розгляду справи.

Крім того, він не погоджувався з результатами обстеження на стан алкогольного сп'яніння, на місці зупинки транспортного засобу, приладом «Драгер», оскільки вжив лише бутилу безалкогольного пива. Поліцейський не направив його пройти таке обстеження в медичному закладі, чим порушено його право на захист.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення за таких підстав.

Відповідно до положень п.2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп'яніння.

Згідно з вимогами ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення такого огляду, або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Положеннями п. 2, 3, розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 07.11.2015 року № 1452/735 передбачено, що огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння, згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп'яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_2, доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.

Доводи апеляційної скарги про відсутність у матеріалах адміністративної справи належних та допустимих доказів, на підтвердження вчинення ОСОБА_2 правопорушення, оскільки жоден доказ, на який посилається суд у в постанові, не підтверджує його вини, та про те, що суд першої інстанції розглянув справу не об'єктивно, без з'ясування обставин, які мають значення для її правильного вирішення, порушивши матеріальний та процесуальний закон, є безпідставними.

Ці заперечення детально розглядались судом та спростовані наступними доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи. Підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав вірну оцінку.

Такий висновок ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення від 21.10.2016 року, серії АП2 №074925, згідно з якими 21 жовтня 2016 року о 00 годин 50 хвилин ОСОБА_2 керував по вул. Чорновола 35, в м. Хмельницькому, автомобілем "БМВ 318" номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9.а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Стан сп'яніння підтверджується висновком приладу «Драгер» - тест від 21.10.2016 № 52, письмовими поясненнями ОСОБА_3, ОСОБА_4 від 21.10.2016 та іншими матеріалами справи,

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 вказував про порушення поліцейськими вимог закону, оскільки йому не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння в медичному закладі, при незгоді з тестом, який показав прилад «Драгер»-0.60 проміле.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що очікував ОСОБА_2, на місці зупинки транспортного засобу, разом з іншими хлопцями. Результат тесту він не бачив, але чув, що ОСОБА_2 хотів пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння в медичному закладі.

За показаннями свідка ОСОБА_6, у водія ОСОБА_2 були ознаки алкогольного сп'яніння, тому йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що він погодився та з результатом тесту також.

Свідок ОСОБА_3 підтвердив, що він та ОСОБА_4 були присутніми, в якості свідків, під час огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу. Водій вів себе спокійно, з результатами тесту, який показав прилад «Драгер», погодився, що вони відобразили в своїх поясненнях.

Враховуючи викладені обставини, доводи апеляційної скарги, в тій частині, що ОСОБА_2 наполягав на проведенні, вказаного огляду, в медичному закладі позбавленні підстав.

Оскільки ОСОБА_2, та його знайомий свідок ОСОБА_5 є зацікавленими особами з метою уникнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності, їх показання апеляційним судом до уваги не приймаються.

Істотних порушень при проведенні огляду ОСОБА_2 на стан сп"яніння, на що є посилання в апеляційній скарзі, які б стали підставою для скасування постанови, не виявлено, а відтак, підстав для визнання недопустимими , зазначених доказів, не вбачається.

Твердження апелянта про недопущення його представника до участі в розгляді справи є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_7 не надав відповідних повноважень для здійснення захисту.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об'єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, ні ОСОБА_2, ні його захисником не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

Постанова судді місцевого суду про визнання ОСОБА_2, винним у вчиненні цього адміністративного правопорушення відповідає вимогам Закону, адміністративне стягнення за це правопорушення накладено в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП., тому підстав для її скасування чи зміни немає.

Крім того, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративне правопорушення не є малозначним, а відтак передбачених ст. 22 КУпАП підстав для звільнення ОСОБА_2, від адміністративної відповідальності немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и ла:

Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду від 20 січня 2017 року щодо ОСОБА_2 залишити без зміни, а апеляційну скаргу останнього - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області Л.М. Кулеша