Справа №591/1813/17 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Шершак
Номер провадження 33/788/278/17 Суддя-доповідач ОСОБА_1
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2017 року суддя Апеляційного суду Сумської області Матус В. В. ,за участю ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 30 червня 2017 року, якою

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 320,00 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 30 червня 2017 року на ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 рік за те, що він 03 квітня 2017 року о 02 год. 00 хв. по вул. Харківській в м. Суми керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння та відмовилася від проходження у встановленому порядку огляду на стан спяніння в присутності двох свідків, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР України.

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 вказує на неналежне оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки в останньому не зазначено про розяснення ОСОБА_2 ст.ст. 55, 56, 59 Конституції України та маються виправлення, зазначено про ознаки іншого кримінального правопорушення, суд розглянув справу без участі ОСОБА_2, відеофіксація події до протоколу долучена не була та в судовому засіданні не досліджувалась, в поясненнях свідків зазначено, що вони відібрані після складення протоколу про адміністративне правопорушення, а їх форма не відповідає вимогам «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої наказом МВС України від 11.06.2015 року № 1376. Також вказує, що ОСОБА_2 не скоював адміністративного правопорушення, оскільки зупинили його безпідставно, а матеріалах справи відсутні докази наявності ОСОБА_2 ознак алкогольного спяніння, а у справі відсутні докази направлення ОСОБА_2 на огляд до медичного закладу, тому просить скасувати ухвалу суду та закрити провадження у справі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_3, які просили скасувати постанову суду та закрити провадження, свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції, вказані вимоги закону були виконані не в повній мірі.

Доводи апеляційної скарги щодо неналежного оформлення протоколу про адмінправопорушення є необґрунтованими.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення можна зробити однозначний висновок про час, місце та обставини вчинення адміністративного правопорушення і особу щодо якої він складений, а тому вказані в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_3 виправлення самі по собі не можуть бути підставою для скасування постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а тому не можна погодитися з доводами апеляційної скарги про неналежність пояснень свідків та відеозапису події.

Не можна погодитися також і з доводами апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 був зупинений безпідставно, оскільки про свій проїзд на червоне світло світлофору він особисто зазначив у поясненнях від 03 квітня 2017 року, доданих до матеріалів провадження (а.с. 5), а ознаки його алкогольного спяніння зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення..

Що стосується розгляду справи без участі ОСОБА_2, то суд дійшов обґрунтованого висновку про його спроби затягнути розгляд адміністративного матеріалу понад строк накладення адміністративного стягнення, встановлений ст. 38 КУпАП.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_2 при складенні протоколу про адміністративне правопорушення неправильно зазначив адресу свого проживання, внаслідок чого повістки про виклик його в судове засідання неодноразово не були вручені. 16 червня 2017 року, ОСОБА_9 звернувся до лікарні з хронічним захворюванням та проходив амбулаторне лікування до 04 липня 2017 року закінчення строку накладення на нього адміністративного стягнення, не зявившись в судове засідання і 30 червня 2017 року.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа ОСОБА_10 проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Відповідно до п. 7 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя).

З матеріалів провадження, зокрема з письмових пояснень ОСОБА_2 (а.с. 5) та доданого до матеріалів провадження відеозапису (а.с. 12) вбачається, що останній не відмовлявся від проходження медичного огляду на місці зупинки транспортного засобу, погодився на походження огляду за допомогою алкотестеру, проте з першої спроби прилад не показав результату. На прохання ОСОБА_2 здати ще одну пробу, працівник поліції повідомив, що проба родиться один раз і потрібно їхати до медичного закладу, що робити ОСОБА_11, відмовився.

З доданих до протоколу пояснень свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 від 03 квітня 2017 року (а.с. 6-7) вбачається, що ОСОБА_2 відмовився їхати до СОНД для проходження медичного огляду з метою виявлення стану спяніння.

З пояснень свідка ОСОБА_14 (а.с 9), вбачається, що ОСОБА_2 не виконав інструкцію поліцейського і проба на алкотестері не вдалася.

З відеозапису, доданого до матеріалів провадження не можна зробити висновку про спробу ухилення ОСОБА_2 від медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння, оскільки він дув в алкотестер і з першої спроби не вдалося отримати результат.

Допитані в суді апеляційної інстанції свідки ОСОБА_15, ОСОБА_7, ОСОБА_16 пояснили, що вони не надали можливості ОСОБА_2 продути трубку контроль на місці, через те, що повторного тесту не допускається.

Отже, працівники поліції запропонували ОСОБА_2 пройти медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного спяніння всупереч вимогам п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та п. 7 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за відсутності відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу, оскільки останній неодноразово наполягав на такому огляді, або його незгоди з результатами огляду, оскільки з першої спроби прилад не показав результату.

Оскільки ОСОБА_11 законно не пропонувалося пройти медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного спяніння, вважаю, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 124, 247, 284, 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 30 червня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати. а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_2 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_1.