АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/719/17 Справа № 201/2390/17 Головуючий у 1 й інстанції - Гончаренко В. М. Доповідач - Калініч Н.І.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2017 року м. Дніпро

Суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Калініч Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду , клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 квітня 2017 року, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого в таксі «Дніпро», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

-визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 320 гривень.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_2 05 лютого 2017 року о 15 годині 10 хвилини, керуючи транспортним засобом «ДЕУ», д/н НОМЕР_1, рухався в районі буд. № 2 на спуску Тольятті в м. Дніпрі, перебуваючи при цьому в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Огляд на стан сп'яніння проводився в КЗ «ДНД» ДОР, згідно до № 293 від 15 години 25 хвилин 05 лютого 2017 року, відповідно до якого ОСОБА_2. знаходився в стані алкогольного сп'яніння.

В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить поновити строки на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу задовольнити.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, апелянт зазначає, що суд безпідставно розглянув матеріали провадження не взявши до уваги заяви про відкладення, у зв'язку із хворобою.

Мотивуючи апеляційну скаргу ОСОБА_2 вказує що суд першої інстанції розглядаючи справу, відступив від принципів повноти та об'єктивності судового розгляду, та порушив вимоги п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 за №14 (зі змінами), де зазначено, що «необхідно звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників суди повинні неухильно виконувати вимоги ст. 268 КУпАП щодо розгляду справи пре адміністративне правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи це можливо лише у випадках, коли ( дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і якщо від неї не надійшло клопотання про його відкладення.

Заслухавши ОСОБА_2 який просив поновити пропущений строк на апеляційне оскарження, підтримав доводи своєї апеляційної скарги та просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та закрити провадження по справі, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що не підлягає задоволенню клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з наступних обставин.

Згідно з ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів провадження суд першої інстанції належним чином повідомив ОСОБА_2 про дату розгляду матеріалів провадження, який не оспорює даний факт в апеляційній скарзі. На протязі 2 місяців суд першої інстанції отримував заяви ОСОБА_2 про відкладення розгляду протоколу про адміністративне правопорушення та 11 квітня 2017 року повідомив ОСОБА_2 про розгляд справи відносно нього 20 квітня 2017 року, про що свідчить квитанції про відправку судової повістки , однак особа , яка притягається до адміністративної відповідальності до суду не з'явилася та не було надіслано клопотання про відкладення судового розгляду, тобто особа була належним чином сповіщена про дату та час розгляду справи.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про зловживання ОСОБА_2 своїм правом та розглянув справу у відсутності правопорушника 20 .04. 2017 року , надіславши вказаній особі постанову суду 20.04. 2017 року.

Апелянт звернувся з апеляційної скаргою та клопотанням про поновлення строку тільки 24 липня 2017 року, тоді як оприлюднено постанову суду 25.04. 2017 року та оспорювана постанова належним чином направлено за місцем проживання ОСОБА_2

Виходячи з вище викладеного, суд приходить до висновку, що апелянтом не надано переконливих даних про поважність причин порушення строків, та фактично його підстави зводяться до неправильного тлумачення норм чинного законодавства, оскільки згідно до ст. 294 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником, потерпілим та його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Інших обставин, які б свідчили про поважність причини пропуску строку, передбаченого законом на оскарження, в клопотанні не наведено та при апеляційному розгляді не надано, враховуючи те, що після 08 травня 2017 року дані про хворобу відсутні.

Тому беручи до уваги ці конкретні обставини справи, із апелянтом не можна погодитися, що початком перебігу 10-денного строку для подання до апеляційного суду скарги на постанову судді від 25 квітня 2017 року є момент отримання ним повторно постанови суду -18 липня2017 року.

Ураховуючи, що апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції від 20 квітня 2017 року було подано 24 липня 2017 року, тобто після закінчення 10-денного строку апеляційного оскарження, передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП, визнати причини пропуску строку поважними не уявляється можливим, у зв'язку з чим, апеляційна скарга підлягає безумовному поверненню особі, яка її подала, як таку, яка подана після закінчення строків апеляційного оскарження.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 20 квітня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 20 квітня 2017 року,відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП, повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.І. Калініч