Справа № 487/1644/17 21.07.2017 21.07.2017 21.07.2017
Номер провадження: 33/784/299/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження: № 33/784/299/17 Суддя суду першої інстанції: Скрипченко С.М.
Категорія: ч. 3 ст. 130 КУпАП Суддя апеляційного суду: Маркова Т.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2017 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

судді - Маркової Т.О.

за участю секретаря - Грабовецької О.С.

особи, яку притягнуто

до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2

захисника Разумовського О.А.

розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 - адвоката Разумовського О.А. на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 червня 2017 року, якою

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, є громадянином України, працює в СТО "Сава", проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років,

в с т а н о в и в :

Постановою судді встановлено, що 19 березня 2017 року о 21 год. 25 хв. водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом мопедом Yamaha JOG з державним номером НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, нестійка хода. ОСОБА_2 на місці зупинки від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків та виявив бажання пройти медичний огляд в медичному закладі. Згідно висновку щодо результатів медичного огляду № 362, який складений о 21 год. 45 хв. від 19.03.2017р., ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9.а Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі та в доповненнях до неї захисник Разумовський О.А. просить скасувати постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 червня 2017 року та прийняти нову, якою закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Вважає постанову судді необґрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Зазначає про порушення права ОСОБА_2 на захист, так як справа розглянута без його участі.

Вказує на порушення суддею безпосередності дослідження доказів, так як головуюча у оскаржуваній постанові послалась на письмові пояснення свідків, а не викликала їх в судове засідання для допиту.

На переконання апелянта, до протоколу про адміністративне правопорушення слід віднестись критично, так як ОСОБА_2 неодноразово у своїх заявах на адрес суду зазначав, що він протокол про адміністративне правопорушення не підписував взагалі і після допиту свідків жадав призначення і проведення по справі почеркознавчої експертизи, також факт відмови ОСОБА_2 від підпису у протоколі про адміністративне правопорушення додатково підтверджується наявними у справі письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Вважає, що до медичного висновку також слід віднестись критично, оскільки він проведений з використанням технічного засобу «Alcotest 6810», який був внесений до Державного реєстру медичної техніки та виробі медичного призначенні і дозволений для застосування в медичній практиці, проте дане свідоцтво було дійсне лише до 10 лютого 2015 року.

На думку апелянта, висновки щодо результатів медичного огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння складені з порушенням вимог Інструкції «про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015, а тому вважаються недійсними відповідно до положень п.22 зазначеної Інструкції.

Також вважає, що до пояснень свідків слід віднестись критично, оскільки вони не відповідають вимогам допустимості доказів, так як вони закріплені на заздалегідь підготовленому бланку пояснень, який містить вже заповнені графи щодо суті правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП., та є за своєю суттю аналогічними.

Всі вище перелічені порушення, допущені судом першої інстанції, на переконання апелянта, свідчать про упередженість суду під час розгляду справи, наслідком чого с безумовне скасування оскаржуваної постанови.

Заслухавши пояснення захисника Разумовського О.А. та особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з'ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення, серія БР №229250, від 19 березня 2017 року, який, враховуючи положення ст. 251 КУпАП, є доказом, 19.03.2017 р. о 21 год. 25 хв. в м. Миколаїв, вул. В. Морська, 189 водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом мопедом Yamaha JOG з державним номером НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, нестійка хода. У встановленому законом порядку водій ОСОБА_2 на місці зупинки від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків та виявив бажання пройти медичний огляд в установленому законом порядку в медичному закладі. Згідно висновку № 362, водій ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9.а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 130 КУпАП. Водій ОСОБА_2 двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за керування т/з в стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння. Рішення за ч. 2 ст. 130 КУпАП від 09.06.2016 р. Центрального районного суду м. Миколаєва № 3/490/192/2016.

Вказаний протокол складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Згідно пояснень свідка ОСОБА_5, він 19.03.2017 р. о 21 год. 25 хв. за адресою - вул. В. Морська, 189 був запрошений патрульною поліцією в якості свідка під час освідування водія ОСОБА_2, який керував мопедом Yamaha JOG, н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, нестійка хода). В його присутності водій ОСОБА_2 на місці зупинки т/з відмовився від проходження освідування на стан алкогольного сп'яніння та виявив бажання пройти освідування в медичному закладі, від підпису в адміністративному протоколі відмовився.

Аналогічні пояснення були надані свідком ОСОБА_4

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 362, складеного о 21 год. 45 хв. 19 березня 2017 року лікарем-наркологом Миколаївського обласного наркологічного диспансеру, ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп'яніння.

Медичний огляд ОСОБА_6 на стан сп'яніння в Миколаївському обласному наркологічному диспансері проведено з додержанням процедури, визначеної Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 року № 1452/735, порушень вказаної Інструкції судом апеляційної інстанції не виявлено.

Вказані докази підтверджують, що суд 1 інстанції дійшов до вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_2, якого 21 квітня 2016 року постановою Центрального районного суду м. Миколаєва було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, 9 червня 2016 року постановою Центрального районного суду м. Миколаєва було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 7 ст. 121, ст. 124, ч. 2 ст. 130 КУпАП, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Суд 1 інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з'ясував обставини, що підлягали з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Зважаючи на викладене, а також на відповідність судового розгляду та постанови суду вимогам КУпАП, ОСОБА_2 обґрунтовано притягнуто до відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років.

Щодо посилання апелянта на порушення права ОСОБА_2 на захист, так як справа розглянута без його участі, вони є безпідставними, так як судом неодноразово направлялись повідомлення на адресу ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи. Оскільки ст. 130 КУпАП не входить до переліку статей, передбачених ч. 2 ст. 268 КУпАП, за якими присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов'язковою, то суд першої інстанції на підставі неодноразової неявки ОСОБА_2 в судове засідання прийняв законне рішення про можливість розгляду справи за його відсутності.

Твердження апелянта щодо невідповідності вимогам допустимості доказів письмових пояснень свідків по справі є необгрунтованими. Чинним законодавством не встановлені вимоги щодо змісту письмових пояснень свідків правопорушення. Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили саме факт відмови водія ОСОБА_2 на місці зупинки т/з пройти освідування на стан алкогольного сп'яніння та виявлення ним бажання пройти освідування в медичному закладі.

В ході апеляційного перегляду посилання апелянта щодо неповного та формального розгляду, порушення судом першої інстанції матеріальних та процесуальних норм, свого підтвердження не знайшли.

Інші твердження апелянта також не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи.

Тому підстав для скасування постанови судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 червня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 - адвоката Разумовського О.А. залишити без задоволення.

Постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 червня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області Т.О. Маркова