АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду м. Києва Васильєва М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 1 грудня 2016 року, якою

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець Чернігівської обл., який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 275,60 грн.,

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 1 жовтня 2016 року приблизно о 05.05 год. біля будинку № 24/1 по пр. Бажана в м. Києві керуючи автомобілем НОМЕР_1 був зупинений працівниками поліції, які виявили у водія ознаки алкогольного сп'яніння, а саме запах з порожнини рота, нечітка мова, почервоніння обличчя. Огляд ОСОБА_1 на стан сп'яніння проводився в Київській міській наркологічній клінічній лікарні «Соціотерапія», лікарем якої було складено висновок про те, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп'яніння.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги обгрутновує тим, що під час проведення 1 жовтня 2016 року в медичному закладі його огляду відповідні спеціальні технічні засоби для визначення наявності або вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі із повторним обстеженням через 20 хвилин не застосовувались, а тому, як стверджує апелянт, його стан як стан алкогольного сп'яніння був визначений лікарем виключно за суб'єктивними показниками.

Крім того, як зазначає апелянт, відповідно до Інструкції висновок щодо результатів медичного огляду є єдиним доказом наявності або відсутності складу адмінправопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Також, на думку апелянта, суд першої інстанції, обґрунтовуючи прийняття оскаржуваної постанови, неправильно послався на докази, які підтверджують, нібито, перебування його в стані алкогольного сп'яніння. На думку апелянта, суд першої інстанції повинен був визначитись, в якому саме стані він (ОСОБА_1) перебував, надаючи оцінку консультативному висновку спеціаліста КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» та інструкції щодо застосування медичного препарату «Алора»: чи в стані алкогольного сп'яніння, чи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зокрема, як зазначає апелянт, твердження суду першої інстанції про те, що консультативний висновок спеціаліста КНП «Консультативно-діагностичний центр Голосіївського району м. Києва» не може бути прийнятий до уваги як доказ невинуватості, оскільки відповідно до вимог ч. 3 ст. 266 КУпАП медичний огляд, окрім визначених закладів охорони здоров'я, не допускається, не є оцінкою зазначеного доказу, а також підставою для його відхилення судом.

ОСОБА_1, будучи присутнім під час апеляційного розгляду, в подальшому в судові засідання не з'являвся, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, у зв'язку з чим апеляційний суд доходить висновку про можливість розгляду справи за відсутності апелянта на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1, який підтримав вимоги апеляційної скарги, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить такого висновку.

Перевіряючи рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, вважаю, що висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у порушенні ним п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України є обґрунтованим та підтверджуються наявними у справі доказами в їх сукупності.

Так, в суді першої інстанції та під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 вказав про те, що 1 грудня 2016 року він з 4-ої години виїхав на роботу, підробляв водієм, та забирав людину з клубу. Приблизно на початку шостої він був зупинений особами - громадськими активістами, які викликали працівників поліції. При цьому два автомобілі підрізали його автомобіль та зупинилися один попереду, інший позаду автомобілі під його керуванням. Працівники поліції запідозрили, що він перебуває в стані алкогольного сп'яніння. Вони поїхали в медичний заклад, де він лікарю повідомив, що вживав лікарські засоби, але це нікого не цікавило. За результатами огляду лікар дійшов висновку, що він перебуває в стані лкогольного сп'яніння. При цьому тиск йому не міряли. Аналіз сечі він не здавав, хоча і просив у лікаря про це. Обличчя в нього червоне завжди. Він не погодився з висновком лікаря, пропонував здати кров для встановлення наявності або відсутності алкоголю в крові, але йому і в цьому відмовили. При цьому він пояснював, що приймає настойку «Барбовал» та сироп «Алора», і що лікар, який йому призначив ці ліки, повідомив, що ці лікарські засоби не впливають на здатність керування. Після медичного закладу працівники поліції його відпустили, і він на автомобілі поїхав в лікарню на пр.. 40-річчя Жовтня, де здав аналіз крові, за результатами якого в його крові не було виявлено алкоголю.

Вказані пояснення ОСОБА_1 спростовуються наявними у справі доказами.

Так, опитаний в суді ОСОБА_2 - працівник поліції, пояснив, що 1 жовтня 2016 року приблизно о 4-5 ранку отримали повідомлення від командира роти про те, що водій автомобіля по пр.. Бажана перебуває в стані алкогольного сп'яніння. Ними був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1, у якого дійсно були ознаки алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, червоне обличчя, та якому пояснили причину зупинки, запропонували пройти огляд на стан сп'яніння на місці за допомогою приладу «Драгер». ОСОБА_1 відмовився. Тоді йому запропонували поїхати до медичної установи, де, після проходження огляду, було встановлено, що водій перебуває в стані алкогольного сп'яніння. ОСОБА_1 заперечував вживання алкоголю. При цьому лікар задавав питання ОСОБА_1, виміряв тиск, ручкою водив, питав, як себе почуває, неврологічний стан встановлював. ОСОБА_1 двічі проходив огляд: перший раз алкотест показав 0,89 проміле, через 15-20 хвилин - 0,76 проміле. Було складено щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, а останнього довезли до місця зупинки транспортного засобу. Автомобіль був поставлений на стоянку. В автомобілі були ще 2 друзів ОСОБА_1 На місці зупинки ОСОБА_1 не говорив, що вживав лікарські засоби. Про це вже почав говорити в медичному закладі.

Під час апеляційного розгляду лікар ОСОБА_3 пояснила, що 1 жовтня 2016 року за направленням інспектора ОСОБА_2, в якому було зазначено ознаки сп'яніння водія, нею був проведений огляд на стан сп'яніння ОСОБА_1 Даних про проведення огляду на місці не має. За результатами огляду нею було встановлено психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. При проведенні огляду нею вимірювався тиск, встановлювався неврологічний статус водія, проводився о 05.54 год. огляд за допомогою алкотестеру, за результатами якого було встановлено у ОСОБА_1 0,92 проміле. З огляду на те, що ОСОБА_1 сказав, що вживав лікарські засоби, через 20 хвилин о 06.14 год. було вдруге проведено огляд за допомогою алкотестеру, за результатами якого було встановлено 0,86 проміле. Це - фіксований результат. В разі, якщо б ОСОБА_1 вжив лікарські засоби, при повторному огляді через 20 хвилин був би інший результат. Аналіз сечі та крові ОСОБА_1 не здавав, оскільки проведення лабораторних досліджень обов'язкове на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини, або якщо водій - учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами.

При цьому у ОСОБА_1 змінювався настрій. Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія», згідно до наказу Департаменту охорони здоров'я від 30 травня 2016 року № 236 «Про затвердження закладу охорони здоров'я, якому надається право на проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» визначена закладом, якому у м. Києві надається право проведення такого огляду. Інші лікарні не мають право проводити за будь-яких обставин огляд на стан сп'яніння.

Додатково, на пояснення ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду про те, що він вживав лікарський засіб «Алора» та «Барбовал» у вигляді настоянки, ОСОБА_3 вказала про те, що це - ліки, при вживанні яких заборонено керувати транспортним засобом, оскільки вони на спирту, а «Барбовал» ще й гальмує свідомість. Також ОСОБА_3 зазначила, що, виходячи з дози цих ліків, які вказав ОСОБА_1 в суді, він вживає ліки в більшій кількості, ніж прописано в анотації до ліків.

Пояснення свідків підтверджуються:

- протоколом про адміністративне правопорушення АП1 №921069 від 1 жовтня 2016 року (ас.1),

- рапортом інспектора патрульної поліції, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу (ас.4),

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до якого вказані ознаки сп'яніння ОСОБА_1, виявлені поліцейським: запах з ротової порожнини, нечітка мова (ас. 2);

- висновком лікаря Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія», відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп'яніння (ас.3),

- актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 005073 від 1 жовтня 2016 року, відповідно до якого під час огляду ОСОБА_1 встановлено поведінка неадекватна, настрій дисфоричний, інструкції виконує неточно, веде себе зухвало, порушує честь і гідність лікаря, на запитання реагує неадекватно, гіперемія лиця, ін'єкція склер очей, блиск очей, вказані виміри пульсу та артеріального тиску, реакція зіниць на світло млява, міміка жвава, в позі Ромберга нестійкий, з хитанням, пальце-носова проба з промахами, тремтіння пальців рук; зі слів вживав лікарські засоби; запах алкоголю на відстані; обстежений на «Драгер алкотест 6810» 1 жовтня 2016 року о 05.54 год., результат - 0, 92 проміле; обстеження через 20 хвилин о 06.14 год., результат - 0,86 проміле; висновок - стан сп'яніння внаслідок вживання алкоголю. Категорична відмова від дачі сечі (ас. 38);

- результатами огляду на за допомогою алкотестеру «Драгер» 1 жовтня 2016 року о 05.54 год. та о 06.14 год. (ас. 50);

- копією наказу Департаменту охорони здоров'я КМДА від 30 травня 2016 року за № 236, відповідно до якого КМНКЛ «Соціотерапія» затверджена як заклад охорони здоров'я, якому надається право на проведення огляду водії транспортних засобів з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (ас. 53).

Доводи ОСОБА_1 про те, що він після «Соціотерапії» здав аналізи в лікарні Голосіївського району м. Києва, за результатами яких він перебуває в тверезому стані, є безпідставними та спростовуються наступним.

Так, ОСОБА_1 надано консультативний висновок спеціаліста КНП «Консультативно-діагностичний центр Голосіївського району м. Києва» за підписом лікаря ОСОБА_4 та ще одного лікаря, прізвище якого відсутнє, а на печатці неможливо встановити, відповідно до якого алкоголь в крові не виявлено (ас.10).

Разом з тим, допитаний в суді апеляційної інстанції лікар ОСОБА_4, який працює директором КНП КДЦ Голосіївського району м. Києва пояснив, що зазначений консультативний висновок є фальсифікованим, оскільки їх лікарня не має права проводити такі огляди, ліцензії вони на проведення таких оглядів не мають. Відтиск кутового штампу, печаток на висновку не відповідає дійсним печаткам. Крім того, на висновку стоїть печатка з його даними, якою він більше 8 років не користується, підпис на висновку не його. Дані іншого лікаря йому невідомі, оскільки лікар з такими іменем та по-батькові у них не працює. Це в їх лікарні не перший випадок, коли до суду надаються такі фальсифіковані висновки, і з цього приводу вони вже зверталися неодноразово і до поліції, і до прокуратури. Проте, результатів поки що нема.

Пояснення свідка ОСОБА_4 щодо відсутності у лікарні права на проведення огляду з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції підтверджується вищевказаним наказом Департаменту охорони здоров'я КМДА від 30 травня 2016 року за № 236.

Доводи ОСОБА_1 з посиланням на консультативний висновок спеціаліста КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» та інструкцію щодо застосування медичного препарату «Алора» про те, що він вживав лікарські засоби з дозволу лікаря, який повідомив йому (ОСОБА_1) про те, що вказані ліки не мають протипоказань для керування транспортними засобами, є безпідставними, оскільки в анотації на лікарський засіб «Алора» є спеціальне застереження про те, що під час лікування сиропом «Алора» слід утримуватися від керування транспортом і роботи з потенційно небезпечними механізмами, а, крім того, у склад лікарського засобу входить спирт - етанол (ас. 15).

Апеляційний суд також враховує, що лікарем ОСОБА_3 під час апеляційного розгляду було роз'яснено з посиланням на результати проведеного огляду за допомогою алкотестеру «Драгер», що ОСОБА_1 перебував саме в стані алкогольного сп'яніння, а не під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З огляду на встановлені обставини під час апеляційного розгляду, викладені в апеляційній скарзі доводи є безпідставними, оскільки спростовуються наявними у справі доказами, у зв'язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 1 грудня 2016 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 275 грн., - залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва М.А. Васильєва