Провадження № 33/779/472/2017
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Кишакевич Л. Ю.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя апеляційного суду Івано-Франківської області Кукурудз Б.І., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського міського суду від 11 березня 2017 року, -

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , 22.10.1994

року народження, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1,

вул. Пасічна, 38А/69 , громадянин України,-

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 320 гривень 00 коп.

З оскаржуваної постанови суду слідує, що 22.08.2017 року о 5 год.30 хв. ОСОБА_2 передав керування транспортного засобу водію ОСОБА_3, який по вул. Галицька, 167 в м. Івано-Франківську, в стані алкогольного спяніння керував транспортним засобом "CITROEN C4" д.н.з АТ 5994 СА чим порушив п.2.9 г, п.2.9 а, п.2.5 ПДР України та вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Оскаржуючи вказану постанову ОСОБА_2 вважає постанову Івано-Франківського міського суду від 11 жовтня 2017 року незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає дійсності матеріалам справи і вимогам закону, а також прийнятою із значними порушеннями процесуальних норм, а тому за таких умов підлягає скасуванню.

Вважає, що суд першої інстанції не провів всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи, що призвело до винесення незаконної постанови суду.

Просить скасувати постанову Івано-Франківського міського суду від 11 жовтня 2017 року, провадження закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Перевіривши та дослідивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи (а.с.1) ОСОБА_2 порушив пункт 2.9 г, 2,9 а, 2,5 Правил дорожнього руху України за, що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок про винність ОСОБА_2, у вчиненні правопорушення за яке на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Судом першої інстанції зазначених вимог закону було дотримано та призначено адміністративне стягнення, яке відповідає вчиненому правопорушенню.

Що стосується доводів апелянта про те, що судом першої інстанції не доведено факт передачі керування іншій особі , не заслуговує на увагу та спростовується матеріалами справи.

Ознаками знаходження особи у стані спяніння : є наявність ознаків алкогольного спяніння, запах алкоголю з рота, не стійкість пози, порушення мови, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, заява громадян про вживання водієм спиртних напоїв, а так само визнання цього самої особи.

Відповідно до вимог п.2.9 г, водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння. Також, відповідно до вимог п.2.9 а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. Згідно до вимог п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння.

Покликання апелянта щодо скасування постанови Івано-Франківського міського суду від 11.10.2017 року у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення є необгрунтоване та суперечить матеріалам справи, суд розцінює їх як ухилення від адміністративної відповідальності.

Вина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.1), рапортом інспектора поліції (а.с.3), з яких слідує, що 22.08.2017 року біля 05.год. 30 хв. було зупинено автомобіль НОМЕР_1 в салоні якого перебувало троє осіб, а саме два чоловіка та дівчина, обидва чоловіка які знаходились один за кермом інший на пасажирському передньому кріслі мали ознаки алкогольного спяніння. Даних осіб було доставлено у медичний заклад. Від проходження медичного огляду відмовилися, тобто не довели своєї невинуватості у вчиненому правопорушенні. Також встановлено, що власником автомобіля є ОСОБА_2

Посилання апелянта на порушення, допущені судом першої інстанції, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського міського суду від 11.10.2017 року відносно нього без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано Франківської області ОСОБА_1

Згідно з оригіналом

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області ОСОБА_1