Справа № 551/772/17
Провадження №3/551/187/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2017 р. Селище Шишаки

Суддя Шишацького районного суду Полтавської області Колос Ю.А., розглянувши матеріали, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІПН НОМЕР_1, не працюючого,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення БР №062142 22 серпня 2017 року о 01 годині 20 хвилин на вулиці Шевченка в селищі Велика Багачка Полтавської області громадянин ОСОБА_1, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, керував автомобілем НОМЕР_2, чим порушив п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина громадянина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями ОСОБА_1, висновком №38 від 22 серпня 2017 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнав і пояснив, що 21 серпня 2017 року близько 20 години він дійсно випив 0,5 л. пива, про що вказав і в протоколі про адміністративне правопорушення, проте, на час керування автомобілем (22 серпня 2017 року 01 година 20 хвилин) у стані алкогольного спяніння не перебував. При медичному огляді у Великобагачанській ЦРЛ йому не повідомляли за допомогою якого приладу визначався стан спяніння, не повідомляли і який рівень алкоголю був виявлений. Висновок медичного огляду він не підписував.

Захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності, адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні вказав, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння від 22 серпня 2017 року №38 не відповідає вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 року №1452/735, оскільки відомості розділу 10 щодо висновку огляду мають підкреслення певного визначення замість передбаченого викреслення зайвого, висновок не містить підпису обстежуваної особи чи відмітки про відмову від підпису. Висновок також не містить рівня алкоголю, який був виявлений в організмі ОСОБА_1, що унеможливлює встановлення факту перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного спяніння з урахуванням того, що для визначення перебування особи у стані алкогольного спяніння вміст алкоголю в організмі має становити не менше 0,2‰.

У звязку цим захисник просив провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника адвоката ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступних висновків.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до положень ч.1,2 ст.6 Конвенції 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Наведене узгоджується також з нормами ст.7 КУпАП, згідно якої, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-п/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Порядок огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння визначений ст.266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 року №1452/735.

Відповідно до п.7 Розділу ІІ вказаної Інструкції передбачена нижня межа визначення стану алкогольного сп'яніння на рівні 0,2 проміле алкоголю в крові, натомість, у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння від 22 серпня 2017 року №38 щодо ОСОБА_1 (а.с.2) цифрове значення концентрації алкоголю в організмі ОСОБА_1 взагалі не вказане, що викликає сумніви у достовірності висновку про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного спяніння, у звязку з чим цей висновок не може прийматись до уваги, у тому числі також і з огляду на відсутність підпису обстежуваної особи чи позначки про його відмову від такого підпису.

За таких обставин вважаю що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не доведена належними та допустимим доказами, а відтак наявні підстави для закриття провадження в справі.

Керуючись ст.221, п.1 ст.247, ст.252, 266, 283, 284 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження в справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 події та складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області в десятиденний строк з дня її оголошення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя Шишацького районного суду

Полтавської області ОСОБА_3