Справа № 638/7864/17
Провадження № 3/638/2153/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2017 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Хайкін В.М. розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов із Управління патрульної поліції у м. Харкові відносно: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

22.05.2017 року у провадження Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 08.05.2017 року о 23 годині 40 хвилин у м. Харкові по вул. Культури, 5-А, керувала автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку, а саме із застосуванням технічного приладу «Драгер» та в медичному закладі водій відмовилася в присутності двох свідків.

Особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, - ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, про час, дату, місце судового засідання була повідомлена своєчасно та належним чином.

В судове засідання, призначене на 13.06.2017 року ОСОБА_1 надала заяву про виклик свідків та працівників поліції, а також просила надати їй час на ознайомлення з матеріалами справи. З матеріалами справи у повному обсязі ОСОБА_1 ознайомилась 15.06.2017 року.

В судове засідання, призначене на 30.06.2017 року ОСОБА_1 надала заяву про перенесення судового засідання у звязку з її хворобою та перебуванням у звязку з цим на лікуванні.

В судове засідання, призначене на 14.07.2017 року ОСОБА_1 надала заяву про перенесення судового засідання у звязку з її хворобою та перебуванням у звязку з цим на лікуванні.

В судове засідання, призначене на 21.07.2017 року ОСОБА_1 надала заяву про перенесення судового засідання у звязку з її хворобою та перебуванням у звязку з цим на лікуванні. Також просила не розглядати справу без її участі, з протоколом не згодна.

Поважність причин неявки у судові засідання, призначені на 30.06.2017 року та 14.07.2017 року обґрунтовує наданою ксерокопією листа працездатності. Даний доказ причин неявки у судові засідання не може вважатись належним та допустимим, оскільки є ксерокопією, належним чином не завірений, з його змісту неможливо встановити ким та коли він виданий, а тому суд позбавлений можливості порівняти з оригіналом та віднести його до письмових документів.

Згідно п. 2.2 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, апеляційному суді Автономної Республіки Крим та вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України 17.12.2013 року №173, приймання кореспонденції від осіб, які беруть участь у справі (їх представників або кур'єра), здійснюється за пред'явленням оригіналу документа, що посвідчує особу (документа, що підтверджує повноваження представника або належність його до організації-відправника). У разі непред'явлення таких документів або пред'явлення таких, що не оформлені відповідно до вимог чинного законодавства, кореспонденція не приймається).

Усі заяви ОСОБА_1 подані безпосередньо в канцелярію суду, до обовязків якої входить приймання та реєстрація вхідної кореспонденції у автоматизованій системі документообігу суду, при цьому до заяв не додано будь-яких довіреностей на представництво її інтересів, конвертів, що свідчили б про використання поштового засобу звязку, що свідчить про подання цих заяв особисто. Заявлені клопотання про перенесення судових засідань суд розцінює як спосіб самозахисту, що використовується з метою затягування розгляду справи та уникнення від відповідальності.

Неявка особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, належним чином повідомленої про час та місце судового розгляду справи являється її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, присутність особи згідно статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення не є обовязковою, а тому її неявка не може бути перешкодою для розгляду судом справи.

У судовому засіданні інспектор роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м. Харкові лейтенант поліції ОСОБА_2 пояснила наступне. Транспортний засіб ЗАЗ LANOS, д/н НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1 рухався по вул. Культури без ввімкнених фар ближнього світла. Поблизу вул. Тринклера, 5 водій запинила транспортний засіб на вимогу працівників поліції та їй було розяснено причину зупинки та складено постанову про порушення нею правил пункту 19.1 Правил дорожнього руху України. Поведінка ОСОБА_1 не відповідала обстановці, відчувався запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, а тому даному водієві було запропоновано пройти огляд на стан спяніння, проте остання відмовилась в присутності двох свідків. Після цього, ОСОБА_1 покинула місце події, покинула свій автомобіль, в якому знаходились особисті речі. Оскільки даний автомобіль перешкоджав руху інших транспортних засобів, його було доставлено на штрафмайданчик за допомогою евакуатора.

Суддя, повно та всебічно дослідивши адміністративний матеріал, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку про те, що діями водія ОСОБА_1 порушені вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України: «Водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин», а тому суд кваліфікує її дії за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - «Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зокрема - «Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Винність правопорушника у вчиненні даного адміністративного правопорушення повністю доведена та підтверджується сукупністю достатніх та незаперечних доказів, досліджених під час судового розгляду, а саме: змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №193106 від 09.05.2017 року; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, даними на місті вчинення адміністративного правопорушення, якими підтверджено факт відмови від проходження огляду на стан спяніння водія автомобіля НОМЕР_1, - ОСОБА_1; актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 09.05.2017 року; рапортом інспектора роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м. Харкові лейтенанта поліції ОСОБА_5; заслуханими у судовому засіданні та письмовими поясненнями інспектора роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м. Харкові лейтенанта поліції ОСОБА_2; оглянутим у судовому засіданні відеозаписом з місця події, що міститься на технічному носії диску №5119 та долучений до матеріалів справи, з якого чітко вбачається факт відмови від проходження огляду на стан спяніння як на місці із застосуванням газоаналізатору «DRAGER ALCOTEST», так і у лікаря-нарколога за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 26.

Відповідно до частини 4 статті 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, розяснюються його права та обовязки, передбачені статтею 268 КУпАП.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Інструкції 2, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу. ОСОБА_1 своїм правом не скористалася, протокол отримала 10.05.2017 року, жодних клопотань при складанні протоколу серії БР №193106 від 09.05.2017 року на місці правопорушення не заявляла.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції або свідків було необєктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, рішення суду, тощо) ОСОБА_1 не надала. Навпаки, як вбачається із оглянутого відеозапису сама ОСОБА_1 вела себе на місці події незрозуміло, виражаючись при цьому нецензурною лайкою в бік працівників поліції, не виконуючи їхні законні вимоги та врешті-решт залишила місце події та автомобіль, яким керувала.

Свідки, які були присутні на місці вчинення адміністративного правопорушення, - ОСОБА_3, ОСОБА_4 у судове засідання не зявилися, про час, дату, місце судового розгляду повідомлялися своєчасно та належним чином, при цьому у суду не має підстав не довіряти їхнім письмовим свідченням, даними на місці правопорушення.

Суд зауважує, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоровя його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обовязки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. 1,2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

Відповідно до частини 2 статті 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 34 КУпАП, судом не виявлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 35 КУпАП, судом не виявлено.

У відповідності до статті 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0, 2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суддя, повно та всебічно дослідивши адміністративний матеріал, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку про те, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повністю доведена та враховуючи дані про особу правопорушника, те, що вона раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, тяжкість вчиненого правопорушення та обставини його вчинення, виходячи з умисної форми вини вчинення правопорушення, яке становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоровю, тяжкість ймовірних наслідків, ставлення особи до даного діяння, яка незважаючи на сукупність беззаперечних доказів, заперечує свою винуватість, вважає за можливим застосувати адміністративне стягнення у межах санкції частини 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу, тобто грошове стягнення, з позбавленням спеціального права, тобто позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 40-1, 130, 221, 283, 284 КУпАП,суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м Харкова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя В.М.Хайкін