Справа № 545/1033/17
Провадження № 3/545/222/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" липня 2017 р. Суддя Полтавського районного суду Полтавської області Шелудяков Л.В., при секретарі Ісай М.С., за особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1Г, захисника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з які надійшли з Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого водієм ТОВ «Охтирська молочна промислова компанія «Славія», зареєстрованого та проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 20 квітня 2017 року о 06 год. 25 хв. в с.Шили Полтавського району Полтавської області керував автомобілем НОМЕР_1, НОМЕР_2 в стані алкогольного спяніння та був зупинений працівником поліції. Огляд на стан спяніння проводився зі згоди водія лікарем Полтавського обласного наркологічного диспансеру.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнав, пояснивши, що не перебував на час складання протоколу у стані спяніння, а в наркологічному диспансері не проводилось лабораторне дослідження щодо йому стану.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, свідків, дослідивши матеріали адміністративної справи, проходжу до наступного.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обоязково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб'єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно зі ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення, передбачені ст. 130 цього Кодексу, мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції).

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а

також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію».

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За змістом статті 31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ст. 35 вказаного Закону поліцейський має право зупиняти транспортні засоби у разі:1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути обєктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Відповідно до п. 5 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, якщо воно вчинене особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, або його розгляд не віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський відповідно до статті 255 КУпАП складає протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно з положеннями ст.255 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім.я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» вбачається, що законодавець чітко визначив виключний перелік умови зупинення транспортного засобу; разом з тим, у матеріалах справ відсутні будь-які докази на підтвердження таких обставин, за яких поліцейський мав право вимагати у позивача пред'явлення ним документів.

Також не надано суду будь-яких доказів на підтвердження повноважень старшого інспектора штабу БПОП ОСОБА_3 щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху його учасниками, оскільки Посадовою інструкцією старшого інспектора штабу батальйону поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Полтавській області і такі повноваження не передбачені.

З пояснень свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, які під час зупинення ОСОБА_1 здавали молоко та бачили, що водій автомобіля ОСОБА_1 не перебував у стані спяніння та після розмови з працівниками поліції сів за кермо свого автомобіля та поїхав у напрямку с.Шили Полтавського району.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що керування автомобілем НОМЕР_1, НОМЕР_2 20 квітня 2017 року, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушенням, йому не передавалось.

Окрім того, як пояснив ОСОБА_1, при складанні протоколу йому не були розяснені його права, передбачені ст.268 КУпАП, оскільки він поставив свій підпис про те, що ознайомився з протоколом.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння від 20 квітня 2017 року зроблений без належного дослідження особи, що притягається до адміністративної відповідальності, зокрема не проведено амбулаторне дослідження крові.

Виходячи з вказаного, вважаю, що в протоколі про адміністративне правопорушення та доданих матеріалах не міститься переконливих доказів винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП, ст.62 Конституції України, не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, у звязку з їх невідповідністю нормам ст.256 КУпАП, положенням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діяння, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення ЄСПЛ від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, у відповідності до положень ст.252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, з урахуванням положень ст.251 КУпАП та вимог Інструкції, вважаю, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст.130 КУпАП. Тобто, в матіолах справи відсутні належні та допустимі докази про порушенням водієм ОСОБА_1 вимог п.2.9. Правил дорожнього руху, а відтак він не підлягає адміністративній відповідальності, передбаченій ч1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, прихожу до висновку про те, що провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного

суду Полтавської області, шляхом подання апеляційної скарги через Полтавський районний суд Полтавської області. За відсутності скарги постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку встановленого для її оскарження.

Суддя: Л.В.Шелудяков