П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2017 року місто Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Шевченко О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з взводу № 1 роти № 1 батальйону УПП в м.Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, одруженого, інвалідом не являється, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 245258 «05.10.2017 о 09 годині 55 хвилин у м. Сєвєродонецьку по пр. Хіміков, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки CHEVROLET AVEO, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, з ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння водій відмовився у присутності двох свідків в установленому законом порядку. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП».

У судове засідання ОСОБА_1 не зявився, надав заяву про те, що, відповідно до ст. 270 КУпАП, адвокат ОСОБА_2 буде представляти його інтереси, а також надав заперечення. У них зазначено, що 05.10.2017 приблизно о 09 годині 55 хвилин ОСОБА_1 підійшов до свого автомобіля, щоб забрати сумку з медичними документами своєї дружини та піти. Поліцейський, вказавши на неправильно припаркований автомобіль, дав вказівку «убрати автомобіль», на що ОСОБА_1 погодився. Зі слів працівника поліції він відразу бачив, що ОСОБА_1 знаходиться у стані алкогольного спяніння, проте, навмисно, провокуючи останнього, дав вказівку керувати транспортним засобом, у порушення вимог п. 1 ч.1 ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію України» та ст. 2 розділу 2, п. 1 ст. 1 розділу 3, п.6 ст.1 розділу 7 Положення «Про патрульну службу МВС» від 03.07.2015. Після того, як автомобіль почав рухатися, поліцейські відразу зупинили автомобіль та запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан спяніння на місці або їхати у медичний заклад. Він відмовився від вказаної пропозиції, через те що, по-перше, не перебував у стані алкогольного спяніння, по-друге, йому не були озвучені жодні ознаки алкогольного спяніння, через які він повинен проходити огляд, втретє, він бачив провокаційність ситуації з боку поліцейських, вчетверте, у той саме час, його вагітна дружини госпіталізувалася через різке погіршення самопочуття і він сам, від хвилювання почувався зле. Вищезазначені підстави підтверджуються документально, а саме довідками з медичних закладів. У ході розмови з працівниками поліції, на фоні емоційних хвилювань, у нього погіршилося самопочуття. До того ж, протокол поліцейськими складений, із формальним залученням свідків. Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат ОСОБА_2, звертав увагу суду на те, що вищевикладені факти повністю підтверджуються відеозаписом з нагрудних камер поліцейських. Тому, провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 не визнає та просив суд, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі закрити, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні були досліджені матеріали справи, з яких вбачається наступне:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 245258, що він складений, у присутності двох свідків, у відношенні ОСОБА_1, за порушення вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).

Із показів зазначених у протоколі свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що 05 жовтня 2017 року, вони були присутніми в якості понятих при складанні адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1, який, керуючи транспортним засобом, з наявними ознаками алкогольного спяніння, на пропозицію співробітників поліції щодо проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в їх присутності (а.с. 2 - 3)

Із довідки, згідно бази «НАІС» МВС, що на ім`я ОСОБА_1, видане посвідчення водія серії ВХТ № 783081 кат. «А, А1, В, В1, С, С1» (а.с. 7)

Із відтвореної і дослідженої відеозйомки від 05.10.2017, яка міститься на СD носії, що 05.10.2017 близько 10 години 20 хвилин, один з поліцейських запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан спяніння в установленому законом порядку, на що останній відмовився без зазначення причини. При цьому співробітник поліції не зазначає ані свідкам, ані ОСОБА_1, за якими саме ознаками алкогольного спяніння у нього виникли підстави для проведення огляду. Також, під час відібрання пояснень у свідка ОСОБА_3 видно, як вона розписується у неповністю заповненому протоколі та поясненні, які після її уходу дописуються поліцейськими, а саме перелічуються ознаки алкогольного спяніння. Особу свідка ОСОБА_4 поліцейськими, взагалі, засвідчено не було, оскільки остання не мала при собі документів. До того ж, відеозапис містить декілька розмов поліцейських до початку складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та під час його складання, про те, що, вони навмисно, провокуючи останнього, дали вказівку керувати транспортним засобом, незважаючи на підозру перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного спяніння (а.с. 9).

Із результатів хіміко-токсикологічного дослідження, що під час госпіталізації ОСОБА_1 до медичного закладу 05.10.2017, у крові останнього, наявність етанолу не визначено (а.с. 29).

Із епікризу з медичної карти стаціонарно хворого та листка непрацездатності, що ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 05.10.2017 по 09.10.2017, включно (а.с. 30 - 31).

Із медичної карти стаціонарно хворого, що ОСОБА_5 госпіталізована до медичного закладу 05.10.2017 об 11 годині 35 хвилин (а.с. 32).

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України - водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У п.7 розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженій Наказом МВС та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 зазначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатом огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст.266 КУпАП, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Відповідно до п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103, у редакції від 07.11.2015, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Вищевказаний пункт повністю відповідає п. 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом МВС та МЮ України від 10.11.2015.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Ст. 62 Конституції України закріплює принцип судочинства - презумпцію невинуватості, відповідно до якого особа, яка притягується до відповідальності може бути визнана винною і покараною лише за умови, якщо її вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена рішенням суду. Державні органи не мають права перекладати обов'язок доказування на особу, яка притягується до відповідальності. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.252 цього Кодексу зазначено, що орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Органами Національної поліції дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ознаками ст.130 ч.1 КУпАП, диспозиція якої визначає склад правопорушення, який також полягає … у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином:

об'єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху;

об`єктивною стороною є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

суб'єктом цього правопорушення є водії транспортних засобів;

суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Суд, вислухавши пояснення представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, виходячи з загального принципу достатності та допустимості доказів, приходить до наступних висновків.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 245258 вказується, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан спяніння без конкретизації якого саме, де саме та за допомогою якого спеціального технічного засобу. Відмова ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння в закладі охорони здоров'я, зафіксована поліцейськими на відео, однак такі ознаки алкогольного спяніння, як порушення мови та виражене тремтіння пальців рук, з відтвореного відеозапису, судом не вбачаються. Крім того, присутність свідків у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я при складанні протоколу, за що саме і передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП, не повинна бути формальною. Так, зокрема, свідкам повинні зазначатися ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Суд звертає увагу на зміст та форму відібрання пояснень від свідків, яка викликає сумніви про достовірність цих показів свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, оскільки з матеріалів справи видно, що дані свідчення є надрукованими та містять шаблонний зміст. Особу свідка ОСОБА_4 поліцейськими, взагалі, засвідчено не було, що вбачається з її пояснень, а саме, відсутні паспортні дані. Також викликає у суду сумніви, щодо достовірності цих пояснень факт того, що поліцейськими не озвучувалися свідкам такі ознаки, як запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. З огляду на викладене, суд визнає пояснення свідків не допустимими доказами. Разом з тим, суд не вбачає у діях ОСОБА_1 прямого умислу на відмову від проходження огляду на стан алкогольного спяніння установленому законом порядку, оскільки відповідно до результатів хіміко-токсикологічного дослідження, ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного спяніння.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт того, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, тобто вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, так як посадовими особами взводу №1 роти №1 батальйону УПП в м. Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ДПП був порушений порядок відмови особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння та не представлено допустимих доказів, отриманих в порядку передбаченому КУпАП, які б встановлювали в діях ОСОБА_1 наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і винність останнього у його вчиненні.

З урахуванням наведеного, наявності вищевказаного результату дослідження крові у медичному закладі про тверезість ОСОБА_1 та допущені порушення працівниками поліції вимог Інструкцій та Порядків, щодо не зазначення ознак спяніння під час відмови особи у присутності свідків, а також того, що усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, не доведений, тому, провадження у справі про адміністративне правопорушення слід закрити, на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 7, 130, 245, 247, 251 - 252, 268, 280, 284, 287 - 291 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд Луганської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.В. Шевченко