Дата документу Справа № 332/1799/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/751/17
Єдиний унікальний № 332/1799/17 Головуючий в 1-й інстанції - Федоренко О.І.
Категорія - ст. 130 ч.1 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції - Білоконев В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Білоконев В.М., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та захисника Біленка О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Біленка О.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21 вересня 2017 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21 вересня 2017 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП притягнуто ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, із застосуванням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень та позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 320 грн. 00 коп.

Як зазначено в постанові, 02 липня 2017 року о 23 годині 59 хвилин, ОСОБА_2, біля будинку № 20 по вул. Історичній в м. Запоріжжі керував автомобілем «Mercedes Benz VITO 110 TDI», держномер АР 6307 СТ з ознаками алкогольного сп'яніння, відмовившись від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник Біленко О.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, вважає, що судом було помилково та поспішно прийнято дане рішення, оскільки здійснюючи рух зазначений автомобіль, було зупинено співробітниками департаменту патрульної поліції. Згідно свідчень поліцейських, яких було допитано в судовому засіданні, вони не бачили хто керував автомобілем. Окрім того співробітники поліції зазначили, що правопорушник вийшов з задньої частини автомобіля, тобто з пасажирського місця.

Окрім цього суд першої інстанції скептично поставився до показань свідка ОСОБА_4, який пояснив, що здійснював рух даним автомобілем, який зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, на вимогу працівників національної поліції він зупинився. На вимогу працівників поліції він не зміг вийти через водійські двері, оскільки заклинило замок дверей, що в свою чергу підтвердив в судовому засіданні й сам патрульний. Тому сторона захисту не розуміє такого твердження суду про намір ОСОБА_4 допомогти ОСОБА_2 уникнути відповідальності.

Так, відповідно до рапорту здійснюючи патрулювання на заданому маршруті, наряд отримав виклик від диспетчера «102», що нібито особа, яка керує автомобілем, перебуває у нетверезому стані.

Насамперед у сторони захисту та й у водія на місці виникло питання про підставу зупинки автомобіля. На справді ж версія постійно змінювалась. На місці зупинки інспектор зазначив, що підставою зупинки є порушення правил дорожнього руху, а саме водій під час напрямку руху не увімкнув повторювач. В рапорті вже було зазначено, що підставою зупинки було повідомлення від оператора «02». Звертає увагу суду, що в матеріалах справи відсутні будь які докази, які підтверджують факт отримання такого виклику нарядом патрульних.

Окрім того в рапорті інспектора зазначено, що особу було відсторонено від керування транспортного засобу. У сторони захисту виникає питання, яким чином це було зроблено, оскільки в матеріалах справи відсутній акт вилучення КТЗ та посвідчення водія вилучено не було.

Таким чином, суд приймаючи рішення про притягнення до адміністративної відповідальності опирався лише на доводи викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не викликавши другого інспектора та свідків. Окрім того досить цікавим залишається питання до самого інспектора Національної поліції, оскільки з одного боку інспектор згідно протоколу впевнений, що його підзахисний перебував в стані наркотичного сп'яніння, а з іншого боку не вилучає транспортний засіб та не передає інший особі, окрім того інспектор й не вилучає посвідчення водія.

Зауважує, що звертав увагу суду першої інстанції на законність вимог працівника Національної поліції на проходження медичного огляду в медичному закладі, захист не отримав чіткої відповіді патрульного, що ж саме було підставою для такого обстеження. Окрім того кожна людина на території України зобов'язана виконувати законні вимоги працівника національної поліції. Мало того, що даний транспортний засіб було незаконно зупинено та також незаконно було проведено огляд транспортного засобу та сама по собі вимога проходження медичного огляду була незаконна. Дана обставина підтверджується тим, що працівниками патрульної поліції не було складено жодного протоколу про адміністративне правопорушення та не було притягнуто водія до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху окрім протоколу за ст. 130 КУпАП.

Також звертає увагу суду, що суд першої інстанції посилається на докази по справі, але не зазначає яким чином провина була доведена відповідним доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Просить скасувати постанову суду, задовольнити скаргу та закрити провадження в порядку ст. 247 КУпАП відносно ОСОБА_2

Заслухавши в судовому засіданні ОСОБА_2 та захисника Біленка О.В., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З огляду на встановлені суддею суду першої інстанції обставини справи, які викладені в оскаржуваній постанові, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду і є доведеною, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, незважаючи на невизнання ОСОБА_2 вини, вона підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 03.07.2017 року серія БР № 269274 щодо порушення ним вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України (а.с.3); актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.5), згідно якого ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків від проходження огляду за допомогою алкотесту DRAGER ALKOTEST 6810, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (результати - огляд не проводився); поясненнями свідків ОСОБА_5 (а.с.7) та ОСОБА_6 (а.с. 8), згідно яких вони пояснюють, що вони були свідками того, що співробітники поліції спочатку запропоновували пройти тест на вміст алкоголю за допомогою алкотестеру, а потім після відмови ОСОБА_2 запропонували пройти огляд в медичному закладі, на що також була відмова; рапортом поліцейського 2 б 2 р УПП в м. Запоріжжі ДПП капрала поліції ОСОБА_7 згідно якого він повідомив, що після бесіди з компанією, де знаходився ОСОБА_2, його напарник поліцейський ОСОБА_8 помітив, як ОСОБА_2, сів за кермо вказаного автомобіля та почав рух, після чого був зупинений біля магазину «АТБ», після чого водій ОСОБА_2 переліз з водійського місця на пасажирське для уникнення відповідальності.

Дослідивши в судовому засіданні наведені докази суддя суду першої інстанції згідно до вимог ст. 252 КУпАП надав їм належну оцінку, перевіривши відповідно до ст. 251 КУпАП їх на предмет належності та допустимості, у зв'язку з чим вірно встановив фактичні обставини справи щодо наявності в діях ОСОБА_2 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому суддею виконані вимоги ст. ст. 280, 283 КУпАП України і повно, всебічно розглянуті всі обставини справи, дотримані вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення, викладені мотиви, на яких ґрунтується висновок суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Доводи захисника Біленка О.В. щодо того, що за кермом був не ОСОБА_2, а ОСОБА_4, а в суді першої інстанції цьому факту не надали належної оцінки та не прийняли до уваги, є голослівними та необґрунтованими, так як вони суперечать показам робітника поліції ОСОБА_8, (а.с. 11), свідків ОСОБА_5 (а.с. 7) та ОСОБА_6 (а.с. 8), та відеозапису події правопорушення, який був зафіксований на диску (а.с. 13).

Не впливають на законність та обґрунтованість судового рішення і інші доводи апелянта, оскільки ці порушення не є істотними, тобто такими, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З огляду на вказане, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав, які б свідчили про незаконність постанови, а тому відповідно і до задоволення скарги захисника Біленка О.В.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника Біленка О.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21 вересня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області В.М. Білоконев