Провадження № 3/761/4278/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2017 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Волошин В.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3. народження, уродженця Вінницької області, ФОП, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Із протоколу про адміністративне правопорушення від 01 листопада 2016р. вбачається, що того ж дня о 00:05 год. ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння у громадському місці біля будинку № 10 по вул. Прорізній в м. Києві висловлювався нецензурною лайкою, чим порушив громадській порядок і спокій громадян, чим вчинив дрібне хуліганство, за що передбачена відповідальність згідно з ст. 173 КУпАП.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 11 листопада 2016р. матеріали адміністративної справи відносно громадянина ОСОБА_1 направлено до Управління патрульної поліції в м. Києві для належного оформлення, виконання вимог ст. 256 КУпАП.

На виконання вищезазначеної постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 11 листопада 2016р. Управлінням патрульної поліції в м. Києві надано до суду повторно матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 з доданими до них поясненнями інспектора поліції.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини не визнав, зазначивши, що протокол було складено відносно нього, оскільки він зробив зауваження інспектору, щодо неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що посадовою особою при складенні протоколу про адміністративне правопорушення при розгляді справи про адміністративне правопорушення вказаних вимог не дотримано.

Так, направлені повторно матеріали справи, взагалі не містять належних і допустимих доказів в обґрунтування наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

В порушення положень ст. 256 КУпАП, інспектором Управління патрульної поліції в м. Києві у зазначеному протоколі про адміністративне правопорушення не було зазначено взагалі свідків правопорушення.

Зазначені недоліки унеможливлюють прийняття законного та обґрунтованого рішення.

У відповідності з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Враховуючи положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також беручи до уваги висновки ЄСПЛ, у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що провадження по справі слід закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП за обставинами викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 173, 221, 245, п. 1) ч. 1 ст. 247, 252, 256, 280, 284, 285 КУпАП; ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі відносно притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3. народження, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення за обставинами викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення.

Постанова судді може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи подання прокурора, або після апеляційного перегляду, якщо її не скасовано.

Строк пред'явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя: