АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/318/17 Справа № 699/12/17 Головуючий по 1 інстанції Свитка С. Л.
Категорія:ст. 124 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Іваненко І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2017 р. м. Черкаси

Суддя Апеляційного суду Черкаської області Іваненко І. В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3, його захисника адвоката Гречухи В. І., представника потерпілого ОСОБА_5; водія ОСОБА_6, його захисників адвокатів Костюковича Ф. Ф., Яременка В. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою начальника Правобережного міжрайонного управління водного господарства Поповіченка М. Г. на постанову Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 06 квітня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Шендерівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, громадянина України, паспорт серії НОМЕР_4, виданий 14.05.1996 року Корсунь-Шевченківським РВ УМВС України в Черкаській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

визнано невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в зв'язку з вчиненням дії в стані крайньої необхідності та закрито провадження у справі,

в с т а н о в и в :

Згідно з постановою суду першої інстанції 14.02.2017 р. до суду повторно, після належного дооформлення, надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_3

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 691893 вбачається, що 19.12.2016 року о 14 год. 15 хв. по вул. Леніна в с. Драбівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області ОСОБА_3 керував автомобілем Volkswagen Caddy, д.н.з. НОМЕР_5, не вибрав безпечну швидкість, не врахував дорожню обстановку, в результаті чого допустив зіткнення з трактором ЮМЗ-6, д.н.з. НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_6, в результаті ДТП транспорті засоби отримали механічні пошкодження, а їх власникам завдано матеріальних збитків, чим порушив п. 12.1. ПДР України.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Постановою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 06 квітня 2017 року ОСОБА_3 визнано невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в зв'язку з вчиненням дії в стані крайньої необхідності, а провадження у справі закрито.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, начальник Правобережного міжрайонного управління водного господарства Поповіченко М. Г. (власник трактора НОМЕР_6, р.н. НОМЕР_3) подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 06 квітня 2017 року та ухвалити нову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушеннями норм процесуального та матеріального права, що потягло за собою однобічне, формальне та неповне з'ясування судом усіх фактичних обставин справи, та не надання їм належної оцінки.

Вказує, що висновок суду щодо дій обвинуваченого в стані крайньої необхідності є безпідставним, оскільки, аналізуючи положення ст. 18 КУпАП, суд не врахував, що стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Небезпека за таких обставин не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов'язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам. Це одна з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності.

Зазначає, що виходячи з вимог Правил дорожнього руху України, в дорожній обстановці, яка склалася на момент ДТП водій автомобіля Volkswagen Caddy ОСОБА_3 повинен був з урахуванням дорожньої обстановки рухатися з безпечною швидкістю, в межах проїзної частини дороги, без виїзду на праве узбіччя, а перед початком виконання маневру обгону трактора переконатися, що це буде безпечним, тобто повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 10.1, 14.2 (а), 12.1 ПДР України, а в момент зміни напрямку руху трактора повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.3 ПДР України.

Разом з тим, при умові вибору водієм ОСОБА_3 безпечної швидкості руху свого автомобіля, відстані 40-50 метрів, зазначеної у його письмових поясненнях від 26.12.2016 р., було достатньо для уникнення зіткнення з трактором, при умові застосування ним гальмування, без виїзду на праве узбіччя. Тому водій ОСОБА_6 зміною напрямку руху трактора НОМЕР_6 ліворуч створив небезпеку для руху ОСОБА_3, а не стан крайньої необхідності. За таких обставин вважає, що в причинному зв'язку з виникненням ДТП знаходяться не дотримання водієм автомобіля Volkswagen Caddy ОСОБА_3 вимог п.п. 10.1, 14.2 (а), 12.1, 12.3 ПДР України.

Також вказує, що на даний час Корсунь-Шевченківським ВП ГУНП в Черкаській області по факту цієї ДТП проводиться досудове розслідування у кримінальному правопорушенні № 0000019 від 12.01.2017 р. за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

На апеляційну скаргу захисник Гречуха В. І. подав заперечення, в яких просить залишити без задоволення апеляційну скаргу управління, а постанову Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 06 квітня 2017 року - залишити без змін, вбачаючи постанову суду законною та обґрунтованою.

Зазначає, що доводи апелянта щодо відсутності стану крайньої необхідності, не заслуговують на увагу, оскільки не спростовані показання іншого учасника ДТП водія трактора ОСОБА_6, який показав, що за умови невиконання ОСОБА_3 маневру щодо об'їду його трактора справа, могло відбутися зіткнення автомобіля з центральної частиною трактора, внаслідок чого водій легкового автомобіля та його пасажир могли отримати тілесні ушкодження або загинути.

Також не заслуговують на увагу посилання апелянта щодо кримінального провадження № 0000019 від 12.01.2017 р., адже процесуального рішення у ньому не прийнято, а тому передчасно говорити про винуватість чи невинуватість учасників ДТП ОСОБА_3 чи ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 298 КК України.

У судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримала з мотивів, які в ній наведені.

Інший водій ОСОБА_6 та його захисники підтримали апелянта.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги управління та залишити без змін постанову місцевого суду.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя вважає наступне.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не обґрунтоване відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Вважаю, що постанова суду першої інстанції підлягає зміні в частині підстав закриття провадження у справі з наступних причин.

Судом апеляційної інстанції була призначена у справі судова автотехнічна експертиза. Згідно з висновком експерта № 4/1765 від 06 листопада 2017 року за встановлених судом і наданих експерту у якості вихідних даних обставин водій ОСОБА_3, за умови виявлення ним перешкоди для руху у виді маневру трактора попереду на відстані 40 м, міг мати або міг не мати технічної можливості уникнути зіткнення. Якщо ж така відстань була 50 м, то він мав технічну можливість уникнути зіткнення.

Враховуючи, що відстань, з якої водій ОСОБА_3 виявив перешкоду для руху, була встановлена судом, виходячи з його ж показів, які він давав у якості пояснень при оформленні ДТП, а також у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, й експертом розглядалися два варіанта ситуації щодо різної відстані, з якої водій ОСОБА_3 виявив небезпеку для руху (40 м і 50 м), суд вважає, що виходити необхідно з даних за тим варіантом, який є найбільш сприятливим для обвинуваченого, адже притягнення до відповідальності та визнання особи винною може відбуватися виключно з чітких і безсумнівних підстав.

Таким чином, беручи до уваги, що у першому варіанті (40 м), експерт указав, що водій ОСОБА_3 міг й не мати технічної можливості уникнути зіткнення, суд, виходячи з принципу презумпції невинуватості, не може встановити чітко поза межами розумних сумнівів факт вчинення ним правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Разом з тим, суд вбачає слушними доводи апелянта стосовно того, що стан крайньої необхідності у цьому випадку був встановлений судом першої інстанції без достатніх на те підстав. За умови стану крайньої необхідності має бути встановлено, що водій автомобіля, зрозумівши невідворотність зіткнення з середньою частиною трактора, свідомо, умисно і цілеспрямовано направив автомобіль в іншу частину трактора, де розташовувався ківш. Тоді як сам ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що він не бажав свідомого зіткнення з трактором.

Тому, керуючись ст. 245, 247, 280, 289 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу начальника Правобережного міжрайонного управління водного господарства Поповіченка М. Г. задовольнити частково.

Постанову Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 06 квітня 2017 року щодо ОСОБА_3 змінити в частині підстави закриття провадження у справі.

Вважати провадження у справі закритим, у зв'язку з відсутністю у діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Іваненко