Дата документу Справа № 331/1483/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №331/1483/17 Головуючий в 1 інст. Антоненко М.В.
Провадження №33/778/707/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 122-2, ч. 1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 року місто Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Рассуждай В.Я., розглянувши в залі апеляційного суду Запорізької області у відкритому судовому засіданні за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 справу за його апеляційною скаргою на постанову судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 травня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, студента ІНФОРМАЦІЯ_2, не одруженого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення з урахуванням ст. 36 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів, що становить 10 200 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами, стягнуто судовий збір,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з постановою суду, 16.02.2017 року о 00-40 год., ОСОБА_2 керував автомобілем ЗАЗ 110307, реєстраційний номер НОМЕР_1, напроти будинку № 4 по вул. Благовіщенській в м. Запоріжжі з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координаційних рухів, порушення мови, поведінка не відповідала обстановці). Від проходження медичного огляду та тестування за допомогою приладу «Drager» та у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків.

Отже, ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, скоївши, таким чином, адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 16.02.2017 року о 00-40 год., ОСОБА_2 керував автомобілем ЗАЗ 110307, реєстраційний номер НОМЕР_1, напроти будинку № 53 по вул. Моторобудівників в м. Запоріжжі не виконав вимогу працівника поліції про зупинку, завчасно подану за допомогою світлових та звукових спеціальних сигналів.

Отже, ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху України, скоївши, таким чином, адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-2 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій, окрім вимог щодо скасування даної постанови, просив поновити йому строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що у судовому засіданні він участі не брав, а отримав копію постанови лише 04.09.2017 р.

Заявлене апелянтом клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки доводи щодо причин пропуску цього строку підтверджуються матеріалами справи.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справі у звязку відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною внаслідок порушення норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що суд розглянув справу без його участі, тим самим позбавив його можливості реалізувати права, передбачені ст.268 КУпАП, із захисником ОСОБА_3 договір про надання правової допомоги було розірвало 02.05.2017 р. Вказує, що він не керував автомобілем, а перебував у його салоні, що можуть підтвердити свідки, а також, що він не є субєктом правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки не має права керування транспортним засобом.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень підтверджується протоколом серії БР № 269252 від 16.02.2017 року, згідно з яким 16.02.2017 року о 00-40 год., ОСОБА_2 керував автомобілем ЗАЗ 110307, реєстраційний номер НОМЕР_1, напроти будинку № 4 по вул. Благовіщенській в м. Запоріжжі з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координаційних рухів, порушення мови, поведінка не відповідала обстановці). Від проходження медичного огляду та тестування за допомогою приладу «Drager» та у медичному закладі відмовився у встановленому законом порядку, у присутності двох свідків. Отже, ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, скоївши, таким чином, адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП; протоколом серії БР № 218676 від 16.02.2017 року, згідно з яким, 16.02.2017 року о 00-40 год., ОСОБА_2 керував автомобілем ЗАЗ 110307, реєстраційний номер НОМЕР_1, напроти будинку № 53 по вул. Моторобудівників в м. Запоріжжі не виконав вимогу працівника поліції про зупинку, завчасно подану за допомогою світлових та звукових спеціальних сигналів. Отже, ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху України, скоївши, таким чином, адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-2 КУпАП, актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким ОСОБА_2 відмовився від тестування за допомогою приладу «Drager» в присутності двох свідків (ОСОБА_4 та ОСОБА_5О.), направленням на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_2 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. В направленні зазначено, що уповноваженою особою патрульної поліції у водія ОСОБА_2 виявлені ознаки спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координаційних рухів, порушення мови, поведінка не відповідала обстановці; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, відповідно до яких зазначено, що 16.02.2017 р. ОСОБА_2 мав явні ознаки алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координаційних рухів, порушення мови) та відмовився від проходження огляду на стан спяніння; відеозаписом, згідно з якими 16.02.2017 р. працівники поліції неодноразово пропонували водію автомобіля «ЗАЗ 110307» ОСОБА_2 пройти медичний огляд на стан спяніння, на що ОСОБА_2 як відмовлявся від тестування та огляду, так, і взагалі ігнорував пропозиції поліцейських, що суд розцінює як відмову від проходження медичного огляду.

Посилання апелянта на розгляд судом першої інстанції справи у його відсутність, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції приймав участь його захисник-адвокат ОСОБА_3, а про розірвання договору між адвокатом і ОСОБА_2, останній суд першої інстанції не повідомив.

Крім того, права ОСОБА_2 було поновлено при апеляційному перегляді, та він надав пояснення по суті правопорушення, приймав участь у дослідженні матеріалів справи, заперечень з приводу оцінених судом першої інстанції доказів не висловлював, висновки суду першої інстанції не спростував, а тому його права, передбачені ст. 268 КПК України не порушені.

Доводи апеляції про те, що ОСОБА_2 не керував транспортним засобом спростовуються матеріалами справи, а тому на увагу апеляційного суду не заслуговують.

Щодо тверджень апелянта, що він не є субєктом даного правопорушення, так як в нього відсутнє посвідчення водія, апеляційний суд вважає наступне.

Беручи до уваги диспозицію ч.1 ст.130 КУпАП можна констатувати, що адміністративна відповідальність наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб'єктом адміністративного правопорушення - є особа, яка керує транспортним засобом.

Відсутність права керування в даному випадку не є підставою, яка виключає адміністративну відповідальність.

Таким чином, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, суд першої інстанції при розгляді справи в повному обсязі перевірив докази, наявні в матеріалах справи, які відповідають вимогам КУпАП та узгоджуються між собою.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП, суд в постанові дав зазначеним доказам належну оцінку, та, на підставі цих доказів, які є допустимими, так як відповідають вимогам ст. 251 КУпАП правильно встановив фактичні обставини вчинених правопорушень, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2, ч. 1 ст.130 КУпАП.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

За таких обставин постанова судді є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

На підставі зазначеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_2 строк не апеляційне оскарження постанови судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 травня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 травня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10200 грн., стягнуто судовий збір, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1