АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/642/17 Справа № 202/3300/17Головуючий у 1 й інстанції ОСОБА_1 Доповідач - Калініч Н.І.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2017 року м. Дніпро

Суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Калініч Н. І., за участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та її захисника ОСОБА_3Б, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2017 року, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючої, проживаючою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

-визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік; стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 320 гривень.

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно викладених у постанові судді першої інстанції обставин, ОСОБА_2, 07 травня 2017 року о 16 годині 27 хвилин керувала автомобілем НОМЕР_1 по вул. Журналістів 7 у м. Дніпро в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився із застосуванням приладу Alcotest 6820, прилад ARHK 0573в присутності понятих та результат огляду склав 0,28 проміле, чим порушила вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

В своїй апеляційній скарзі особа яка притягується до адміністративної відповідальності, просить постанову судді першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає що не погоджується з результатами перевірки на спеціальному засобі «Драгер», про що вона вказувала в суді першої інстанції. Разом з цим, в апеляційній скарзі правопорушниця вказує що патрульні поліцейські не розповіли про спеціальний прилад «Драгер», продувала вище вказаний прилад 3 рази, після чого передала трубку працівникам поліції з метою розяснення як користуватися приладом. На думку ОСОБА_2 вище вказане являється порушенням.

ОСОБА_2 зазначає,що відмовилась від підписання акту огляду на стан алкогольного спяніння, однак в свою чергу в протоколі, стоїть нібито її підпис, що на її думку було дописано патрульним поліцейським, який складав протокол.

Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про відповідність спеціального засобу «Драгер» на наявність відповідного сертифікування, оскільки в матеріалах справи відсутні сертифікат відповідності, свідоцтво про повірку робочого засобу спеціального приладу «Драгер».

З огляду на вищенаведене, ОСОБА_2 не заперечує, що дійсно вживала декілька ковтків пива, але не була в стані алкогольного спяніння, почервоніння обличчя на момент складання протоколу було викликано, нещодавно проведеною операцією та підвищеним цукром.

Вислухавши ОСОБА_2 та її захисника, які підтримали доводи своєї апеляційної скарги та просили скасувати постанову судді першої інстанції та закрити провадження по справі, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 108186 від 07.05.2017 року; рапортом працівника поліції ОСОБА_4 де викладені обставини вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 130 КУпАП

Крім того, з власних пояснень ОСОБА_2 вбачається, що вона дійсно вживала пиво, але як вона стверджує, не була в стані алкогольного спяніння.

В матеріалах наявні письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які були надані при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, де зазначено, що в їх присутності водій ОСОБА_2 пройшла перевірку на стан алкогольного спяніння спеціальним приладом «Драгер», та результат перевірки показав 0, 28 проміле.

Вищезазначені свідки, засвідчили те, що водій транспортного засобу ОСОБА_2 знаходилась в стані алкогольного спяніння, що було також встановлено в апеляційній інстанції при перегляді технічного запису вказаної події.

Обєктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в поясненнях свідків, по справі не вбачається.

Посилання ОСОБА_2 про те що їй не було надано сертифікат відповідності на спеціальний засіб «Драгер» та вона вважає, що вказаний засіб вимірюваної техніки не сертифіковано, спростовується наданим до суду апеляційної інстанції сертифікатом на засіб вимірюваної техніки «Драгер», який сертифіковано та він відповідає діючим стандартам.

З огляду на викладене , не має підстав вважати доводи ОСОБА_2 слушними.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП. Докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, тому не має підстав для скасування постанови суду та задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2

Вищенаведене свідчить,що доводи апеляційної скарги спростовуються доказами дослідженими судом першої інстанції та апеляційним судом , та метою апеляційної скарги являється ухилення від покарання.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні нею адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки воно повністю знайшло своє підтвердження.

Адміністративне стягнення відповідно до вимог ст. 23 КУпАП є мірою відповідальності і застосовується з метою виховування особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником , так і іншими особами.

Стягнення, яке застосоване судом першої інстанції відповідає вимогам закону про адміністративне правопорушення та застосоване в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И ЛА :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2017 року, відносно ОСОБА_2, якою визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_7