Справа № 362/150/17 Головуючий у І інстанції Грибанова Ю. Л.
Провадження № 33/780/571/17 Доповідач у 2 інстанції Шроль
Категорія 138 10.11.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 листопада 2017 року м. Київ

Суддя апеляційного суду Київської області В.Р.Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 березня 2017 року, якою провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина Латвії, мешканця АДРЕСА_1,

закрито за відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 28 грудня 2016 року близько 10 годин 00 хв. по вул. Вокзальній в смт. Глеваха Васильківського району Київської області, керуючи автомобілем НОМЕР_1, в порушення п.п.2.3 б), 13.1 ПДР, був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечного інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який належить ОСОБА_4, під керуванням водія ОСОБА_1, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою судді провадження по справі закрито у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУПАП, оскільки недотримання безпечного інтервалу і прояву неуважності водієм ОСОБА_2 в судовому засіданні не підтвердилося.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову та прийняти нову, якою визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суддя не надала належної оцінки тим обставинам, що ширина проїжджої частини у місці ДТП становить близько 6 метрів, що є достатньою для роз'їзду двох транспортних засобів, автомобіль марки «Мазда» рухався фактично по смузі зустрічного руху, факт перебування автомобіля «Мазда» попереду автомобіля «Тойота» та локалізація механічних пошкоджень не свідчать про те, що водій останнього транспортного засобу здійснив зіткнення, показання свідка ОСОБА_5 про те, що автомобіль «Тойота» в'їхав у автомобіль «Мазда» є недопустимими доказами, показання ОСОБА_2 про те, що він не бачив автомобіля «Тойота» свідчить про його неуважність, а, навпаки, показання ОСОБА_1 про те, що він, побачивши автомобіль «Мазда», зупинився, підкреслюють дотримання останнім вимог ПДР.

Крім того, ОСОБА_1 подав до суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки копію постанови він отримав лише 10 травня 2017 року.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 березня 2017 року про закриття провадження про адміністративне правопорушення - без зміни, вказуючи на безпідставність апеляційних вимог, оскільки твердження апелянта спростовуються дослідженими судом доказами, які суд першої інстанції дослідив і дав їм належну оцінку.

У відповідності до вимог ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення постанови.

З матеріалів справи випливає, що постанова винесена 17.03.2017р., а апеляційна скарга на неї подана через поштове відділення 16.05.2017р., тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Вважаю, що строк на оскарження постанови підлягає поновленню, оскільки ОСОБА_1 не приймав участь у судовому засіданні, копію постанови йому як потерпілому судом не було направлено, а він її отримав лише 10.05.2017р., тобто строк на оскарження постанови пропущений з поважних причин.

Заслухавши ОСОБА_1 та його представника, які підтримали апеляційну скаргу, захисника ОСОБА_2, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог п.п.1.10,13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечного інтервалу, тобто відстані між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об'єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху.

При розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 та свідок ОСОБА_6 підтвердили ту обставину, що автомобіль «Тойота» виїхав передньою частиною на смугу руху автомобіля «Мазда», який наближався справа, і, побачивши його за 2-3 м, зупинився, після чого відбулося зіткнення транспортних засобів, які перебували під кутом один до одного. Після зіткнення передню частину автомобіля «Тойота» розвернуло і він зайняв паралельне положення по відношенню до автомобіля «Мазда».

З характеру механічних пошкоджень транспортних засобів випливає, що у автомобіля «Мазда» вони є досить значними і локалізовані у передній частині лівого переднього крила, а у автомобіля «Тойота» - у передній частині правого переднього крила, що свідчить про зіткнення транспортних засобів під кутом.

З письмових пояснень водія автомобіля «Мазда» ОСОБА_2 (а.с.3) вбачається, що він 28.12.16р. їхав з парковки і відчув удар зліва від автомобіля «Тойота».

Аналіз зазначених доказів свідчить про те, що рухомий об'єкт у вигляді автомобіля «Тойота», що наближався до смуги руху автомобіля «Мазда» і почав на неї виїжджати, був небезпекою для руху водію ОСОБА_2, що вимагало від нього вжиття відповідних заходів.

Таким чином, водій автомобіля «Мазда» не допустив порушень вимог ПДР про обов'язок дотримання безпечного інтервалу, оскільки він не здійснював маневрів випередження, обгону,зустрічного роз'їзду чи об'їзду перешкоди, а тому висновок судді про відсутність у його діях ознак порушення вимог п.13.1 ПДР є вірним.

Також є вірним висновок судді про відсутність належних доказів порушення ОСОБА_2 п.2.3 б) ПДР, зокрема його неуважності чи не стеження за дорожньою обстановкою (як зазначено у протоколі), що могли б перебувати у причинному зв'язку із наслідками, що настали.

Доводи апеляційної скарги про наявність у ОСОБА_2 можливості уникнення зіткнення за умови правильного використання усієї ширини проїжджої частини, про неналежне встановлення суддею механізму зіткнення транспортних засобів правильності висновку судді про відсутність факту порушення ОСОБА_2 п.п.2.3 б), 13.1 ПДР не спростовують, оскільки не стосуються питань дотримання обов'язків, покладених на водіїв зазначеними правовими нормами.

Порушень процесуальних норм КУпАП, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування постанови судді не встановлено.

За таких обставин постанова є законною.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 березня 2017 року щодо ОСОБА_2.

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 березня 2017 року щодо ОСОБА_2 без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: В.Р.Шроль