Справа № 488/340/17 05.05.2017 05.05.2017 05.05.2017
Номер провадження: 33/784/166/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"5" травня 2017 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області

у складі: головуючої - судді Фаріонової О.М.

при секретарі Тимошенко О.С.

особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1,

захисника - Михайлова Г.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення

за апеляційною скаргою захисника Михайлова Г.В. на постанову судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 29 березня 2017 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Миколаєва, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Згідно постанови судді, 07.01.2017 р. приблизно о 15 год. 20 хв., ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Рута 25», д/н НОМЕР_1, у м. Миколаєві по пр. Корабелів у районі буд. 18-А, біля кафе «На коня», з ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, млява мова та порушення координації рухів. У зв'язку із цим йому запропоновано пройти аналіз за допомогою газоаналізатора «Драгер» на місці та медичний огляд в установленому законом порядку у медичному закладі. ОСОБА_1 категорично відмовився в присутності двох свідків від проходження аналізу за допомогою газоаналізатора «Драгер» на місці та проходження медичного огляду в установленому законом порядку в медичному закладі.

В апеляційній скарзі захисник Михайлов Г.В. просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядалась без участі ОСОБА_1, чим порушено вимоги ст. 268 КУпАП.

Стверджує, що ОСОБА_1 не здійснював керування транспортним засобом, а лише знаходився у салоні автомобіля.

Посилається на те, що у поясненнях свідків вказано, що ОСОБА_1 запропоновано пройти у встановленому порядку огляд на стан сп'яніння, однак не зазначено, саме якого та в який конкретно спосіб. Зазначає, що свідків не було на місці стоянки транспортного засобу, вони з'явилися після дзвінка інспектора. Права свідкам не роз'яснювалися.

Заслухавши захисника та ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази по справі про адміністративне правопорушення, допитавши свідка ОСОБА_3, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Приймаючи рішення, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 керував транспортним з ознаками алкогольного сп'яніння та відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння на вимогу працівників поліції, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

З постанови судді вбачається, що висновки про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на даних протоколу про адміністративне правопорушення та поясненнях свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, які є інспекторами патрульної поліції, а також свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння та у присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння.

Суддя послався на письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, згідно яким в їх присутності ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» та у медичному закладі.

Крім того, в суді допитані як свідки працівники патрульної поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які пояснили, що 07.01.2017 р. вони отримали сигнал від чергової частини про те, що чоловік у стані алкогольного сп'яніння на автомобілі «Рута» їздить біля бару «На коня». Коли вони під'їхали, автомобіль рухався вперед та назад по паркувальному майданчику бару та буксував у снігу. За кермом знаходився ОСОБА_1 , якому запропонували пройти огляд на стан сп'яніння на місці та у медичному закладі, однак він відмовився у присутності двох свідків.

Свідок ОСОБА_4 також пояснила, що коли вона та ОСОБА_3 підійшли до автомобіля, ОСОБА_1 зачинив двері. ОСОБА_1 не заперечував, що знаходився в стані алкогольного сп'яніння.

Також суддя послався на письмові пояснення свідка ОСОБА_7, згідно яким вона побачила, як її співмешканець ОСОБА_1 на автомобілі «Рута» рухався на паркувальному майданчику вперед та назад, і за межі паркувального майданчику не виїжджав.

Однак, у ході апеляційного розгляду висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, зазначених у постанові, не знайшов свого підтвердження з огляду на наступне.

В письмових поясненнях до суду та під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 стверджував, що не здійснював керування транспортним засобом, а лише перебував у його салоні.

Ці твердження особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, в суді не спростовані.

Під час апеляційного розгляду досліджений відеозапис з нагрудного відеореєстратора працівника поліції, який витребуваний за запитом апеляційного суду.

Зазначений відеозапис спростовує викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, оскільки при його перегляді встановлено, що ОСОБА_1 дійсно перебував в салоні автомобіля, але під час, коли працівники патрульної поліції під'їхали до місця події, автомобіль рух не здійснював.

Так, з відеозапису чітко видно, що транспортний засіб «Рута» на момент під'їзду працівників поліції не рухався, а стояв на місці. Працівники поліції направилися до транспортного засобу. Їм відчинив двері ОСОБА_1, який за зовнішніми ознаками перебував у стані алкогольного сп'яніння.

Проте, ОСОБА_1 одразу пояснив, що транспортним засобом він не керував, а тільки знаходився у салоні транспортного засобу, де, за поясненнями ОСОБА_1, він відпочивав та слухав музику. У подальшому до автомобіля підійшла свідок ОСОБА_7, яка також пояснила, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував.

Таким чином, твердження працівників поліції в суді про те, що ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом на паркувальному майданчику, відеозаписом не підтвердилися.

Крім того, дані відеозапису спростовують показання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, на які послався в обґрунтування своїх висновків суддя.

З пояснень свідка ОСОБА_3 в апеляційному суді слідує, що працівники патрульної поліції під'їхали до бару за повідомленням оперативного чергового спецлінії «102», оскільки було повідомлення про те, що водій транспортного засобу «Рута» рухається біля бару по тротуарам та кущам.

Однак, до протоколу не надано будь-яких доказів на підтвердження даного повідомлення, і про наявність свідків того,що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 рухався.

В цій частині пояснення свідка ОСОБА_3 спростовані повідомленням Управління патрульної поліції у м. Миколаєві до апеляційного суду від 03.05.2017 р., в якому викладені причини, з яких працівники поліції здійснили 07.01.2017р. виїзд до бару «На коня». У листі зазначено, що 07.01.2017 р., приблизно о 15 год. 34 хв. екіпажу патрульної поліції 0207 в складі інспекторів роти № 2 батальйону № 2 лейтенанта поліції ОСОБА_4 та лейтенанта поліції ОСОБА_3 від оперативного чергового спецлінії «102» на службовий планшет надійшло службове завдання для відпрацювання кваліфіковане як «адміністративне правопорушення» зі змістом: «за адресою: м. Миколаїв, Корабельний район, пр. Корабелів, 18-а біля бару «На коня» стоїть біле м/т № 91, водій якого, зі слів заявника, в стані алкогольного сп'яніння». За виконанням даного завдання екіпажем складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 Дана подія була зареєстрована у Корабельному відділку поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області за номером єдиного обліку 239 від 07.01.2017 р.

Таким чином, як слідує з зазначеного листа, працівникам поліції надійшло повідомлення, що транспортний засіб стояв, а не рухався, як стверджували в суді свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Крім того, як слідує з відеозапису, працівники поліції заявили ОСОБА_1, що прибули у зв'язку із тим, що є очевидці на підтвердження тієї обставини, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 здійснював рух. Однак, до протоколу про адміністративне правопорушення не надані докази на підтвердження того, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 здійснював рух. І пояснення працівників поліції в цій частині спростовуються даними відеозапису та повідомленням Управління патрульної поліції від 03.05.2017 р.

Під час апеляційного розгляду свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що викладені у її письмових поясненнях обставини не відповідають дійсним. ОСОБА_1 не здійснював керування транспортним засобом, а лише знаходився у його салоні. Показання свідка в цій частині підтверджуються даними відеозапису.

Таким чином, у ході дослідження доказів виникли обґрунтовані сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 за обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки відеозаписом не підтвердилося, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Не підтвердилися і обставини отримання екіпажем завдання про те, що біля бару «На коня» особа, яка перебуває у стані алкогольного сп'яніння, здійснює керування транспортним засобом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, немає підстав вважати, що ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена за керування транспортними засобами особами, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (розділ І пункт 2) передбачено, що огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п. 1.10 ПДР України водій - це особа, яка керує транспортним засобом.

Таким чином, обов'язок проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на вимогу працівника поліції покладається саме на водія як особу, що керує транспортним засобом.

Оскільки керування транспортним засобом ОСОБА_1 не доведено, а тому апеляційний суд вважає, що у нього не виникало обов'язку проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на вимогу працівника поліції.

Тому, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на наведене, постанова судді підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, суд ,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 29 березня 2017 року у відношенні ОСОБА_1 скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча