Справа № 199/7179/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

17 жовтня 2017 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Сенчишин Ф.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції у місті Дніпрі Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, який народився 07 жовтня 1969 року в м. Дніпрі, мешкає за адресою: АДРЕСА_1, офіційно не працевлаштованого,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

01 жовтня 2017 року о 17 год. 30 хв. ОСОБА_1 по вул. Любарського, в районі будинку № 93 у м. Дніпро, керував транспортним засобом «Mersedes-Benc 311CDI», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, невиразна мова), та від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння відмовився в присутності двох свідків.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив факт вчинення ним адміністративного правопорушення. Пояснив що дійсно 01 жовтня 2017 року він перебував в стані алкогольного спяніння але за кермо автомобіля «Мерседес», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, він не сідав, а автомобіль був припаркований на території стоянки, де він його ремонтував.

Дослідивши докази та оцінивши їх за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення внаслідок винних дій останнього повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, що узгоджуються між собою та не викликають у суду сумнівів щодо їх достовірності та обєктивності:

-протоколом про адміністративне правопорушення, який оформлений повноважною особою згідно вимог КУпАП;

-рапортом працівника патрульної поліції ОСОБА_2, яким встановлений факт наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного спяніння та відмови останнього від проходження огляду у встановленому законом порядку для визначення стану алкогольного спяніння;

-переглянутим в судовому засіданні відеозаписом з камер відео реєстраторів патрульних поліцейських, за якими встановлений факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку для визначення стану алкогольного спяніння;

-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які підтвердили, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку для визначення стану алкогольного спяніння;

-письмовими поясненнями свідка ОСОБА_5, за якими 01 жовтня 2017 року приблизно о 16 год. прийшов водій автомобіля «Мерседес» № 09-50 та виїхав за межі стоянки. Він його зупинив, щоб той не їхав далі. Той повернувся, поставив машину на місце. Він того зупинив з причини алкогольного спяніння, витяг ключі з замка запалення та пішов до себе в сторожку. Після цього водій підійшов та почав вимагати назад ключі, котрі він не повертав, щоб той не виїздив та не пошкодив машини на стоянці. Після цього той вдарив кулаком в хвіртку, вибив шибку тат викликав екіпаж поліції;

-показами допитаного в судовому засіданні у якості свідка інспектора патрульної поліції ОСОБА_6, який показав, що 01 жовтня 2017 року він разом з напарником у складі автопатруля отримали виклик про тілесні ушкодження на парковці. Вони приїхали на місце виклику, де сторож парковки ОСОБА_5 пояснив, що ОСОБА_1 хотів виїхати на автомобілі «Спрінтер» з автостоянки і він помітив, що останній знаходиться в нетверезому місці та попросив його стати на місце. ОСОБА_1 поїхав та став на місце, після цього він забрав у ОСОБА_1 ключі та закрився в своїй сторожці, а ОСОБА_1 підійшов до строжки, розбив скло та хотів забрати ключі. ОСОБА_1, який мав чіткі ознаки алкогольного спяніння, відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку для визначення стану алкогольного спяніння, про що було складено протокол. ОСОБА_1 не оспорював факт того, що він рухався на автомобілі, але вказував на те, що він не виїхав за межі парковки.

Суд враховує, що свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що 01 жовтня 2017 року він чергував на автостоянці по вул. Білостоцького, 93, побачив автомобіль ОСОБА_1, який працює «маршрутчиком» і завжди зранку виїжджав, а в цей день автомобіль останнього стояв на стоянці. ОСОБА_1 прийшов десь о 9-10 годині та пішов до автомобіля і почав робити ремонт. Після цього той пішов додому, а машина так і стояла на своєму місці. Увечері ОСОБА_1 повернувся не такий як завжди. Він підійшов до того і запитав, чи буде той закінчувати, на що він отримав ствердну відповідь. Через деякий час він побачив, що біля машини нічого не робиться, підійшов до ОСОБА_1 та сказав, щоб той прибирав запчастини, бо вже темно, і він побачив, що той «випивший». Він дістав з машини ключі, закрив машину, і пішов в сторожку. ОСОБА_1 кинувся слідом за ним та почав казати, щоб він віддав ключі. Ключі він останньому не віддав, бо той в стані спяніння, сказав щоб ОСОБА_1 «проспався», а зранку віддасть ключі. Після цього ОСОБА_1 вибив кулаком віконце в сторожці, а через деякий час приїхала поліція. Стверджує, що того, що він писав в своїх поясненнях, не було, а він все це сказав через злість на ОСОБА_1

Разом з тим, такі свідчення ОСОБА_5 суперечать його ж письмовим поясненням, власноручно викладеним ним під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, а також його ж поясненням, наданим ним патрульним поліцейським одразу при їх прибутті на місце події, які були зафільмовані на камери відео реєстраторів патрульних поліцейських.

Пояснення ОСОБА_5 надані в судовому засіданні, містять логічні суперечності і суд розцінює як надумані, та надає перевагу поясненням ОСОБА_5, власноручно викладеним ним під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, заперечення ОСОБА_1 суд розцінює як усталену модель захисту, форму реалізації права на захист і бажання уникнути відповідальності та стягнення за вчинене правопорушення.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного спяніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, істотність наслідків вчиненого правопорушення. За перелічених фактичних обставин, суд дійшов переконання, що необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, є адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 до доходу держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст. 33-35, 252, 283, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 до доходу держави судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) гривень.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя:

20.11.2017