Справа № 363/1413/17 Головуючий у І інстанції Рудюк О. Д.
Провадження № 33/780/687/17 Доповідач у 2 інстанції Авраменко
Категорія 147 14.11.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 листопада 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області Авраменко М.Г.,

за участі:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали провадження про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності на постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 29 червня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Цією ж постановою вирішено питання щодо процесуальних витрат,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови, 01 квітня 2017 року о 08 годині 20 хвилин на автодорозі Київ-Овруч, в с. Нові Петрівці по вул. Свято-Покровська, 3, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «AUDI» реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився в присутності двох свідків зі згоди водія за допомогою спеціального приладу «Газоаналізатор «Драгер», повірка чинна до 27.10.2017. Проба позитивна 0,48%.

Не погоджуючись із таким рішенням, особа, яку притягнули до адміністративної відповідальності, подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та прийняти нову, якою матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП направити на новий розгляд до Вишгородського районного суду Київської області.

На думку апелянта, справа була розглянута з грубим порушенням основних засад судочинства, а постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права і підлягає скасуванню, оскільки справа розглянута не об'єктивно та упереджено, що призвело до прийняття помилкового рішення, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються доказами.

Так, ОСОБА_2 зазначає, що 01 квітня 2017 року приблизно о 08:20 на момент зупинення поліцейським був тверезим. Після висловлювання поліцейським підозри щодо його стану, він не заперечував проти проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу на стан алкогольного сп'яніння, оскільки був тверезий. Почав проходити огляд за допомогою приладу Драгер, продув до 8 разів і прилад не показував жодного результату. Працівники поліції виймали батарейки, перезавантажили прилад і все одно прилад нічого не показував, однак, на наступну спробу прилад показав - 0,48 %. Вказані обставини можуть підтвердити свідки, вказані в протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, апелянт зауважує, що працівники поліції не направили його до закладу охорони здоров'я, щоб дійсно неупереджено встановити факт чи перебуває він в стані алкогольного сп'яніння, що на його думку, свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Апелянт вважає, що у зв'язку із тим, що працівниками поліції було порушено приписи ст.266 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є незаконним.

Зазначає, що в суді першої інстанції просив викликати та допитати свідків, а також перевірити відеозапис з нагрудної камери інспектора з метою повного, всебічного і об'єктивного розгляду справи, про те вказані вимоги не виконано.

Крім того, суддя розглянув справу по суті, незважаючи на те, що апелянт заявив йому відвід, який залишився без розгляду, що викликає сумніви у його неупередженості та об'єктивності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи і вимоги апеляційної скарги, не знаходжу підстав для її задоволення, виходячи із наступного.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи, підлягають для з'ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суд першої інстанції при розгляді матеріалів адміністративного провадження щодо ОСОБА_2 дотримався вказаних вимог закону в повному обсязі.

Як убачається з матеріалів провадження, постановою Вишгородського районного суду Київської області від 29 червня 2017 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 у керуванні 01 квітня 2017 року о 08 годині 20 хвилин на автодорозі Київ-Овруч, в с. Нові Петрівці по вул. Свято-Покровська, 3, транспортним засобом «AUDI» реєстраційний номер НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами, серед яких:

протокол про адміністративне правопорушення серії БР №188210 від 01.04.2017, результат тесту Drager до протоколу, яким зафіксовано 0,48 % проміле у ОСОБА_2 та актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які бачили, як водій ОСОБА_2 продув в прилад Drager, на якому показало 0,48 проміле;

поясненнями старшого сержанта поліції Войтенка О.В., який склав протокол про адміністративне правопорушення, наданими в суді першої інстанції

Вказані докази, узгоджуються між собою, є належними і допустимими, та не викликають у суду сумнівів щодо їх достовірності.

Доводи ОСОБА_2 про незаконність протоколу про адміністративне правопорушення у зв'язку із його невідповідністю вимогам ст. 256 КУпАП, вважаю не обґрунтованими.

Так, згідно ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Як вбачається з матеріалів провадження, протокол про адміністративне правопорушення серії БР №188210 від 01.04.2017, відповідає вказаним вимогам.

Доводи апелянта про те, що огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився з порушеннями інструкції про його порядок, оскільки працівник поліції виймав батарейки з приладу Drager, перезавантажував його і ОСОБА_2 продував прилад до 8 разів, є безпідставними, оскільки вказані дії не впливають на результати тестування, так само, як і кількість продувань, що залежить від необхідної кількості потрапляємого повітря до приладу для отримання результату вимірювання.

Крім того, судом не встановлено порушень працівником поліції інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 або Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103.

З матеріалів справи убачається, та підтверджується показами ОСОБА_2 про те, що огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу Drager відбувався за його добровільною згодою в присутності двох свідків, які підтвердити результати тестування. Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення видно, що ОСОБА_2 погодився з результати тестування та зобов'язався не керувати транспортним засобом до повного витверезвлення, у зв'язку із чим не виникало необхідності направляти його до закладу МОЗ.

Доводи апелянта про незаконність судового рішення внаслідок прийняття постанови судом першої інстанції всупереч заявленому відводу судді Рудюку О.Д., не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки нормами КУпАП не передбачено процедури відводу судді. Разом з тим, вважаю за необхідне зауважити, що з огляду на обставини справи, доводи, наведені в заяві про відвід, є безпідставними, оскільки судом першої інстанції було здійснено всі необхідні та можливі заходи для здійснення повного та об'єктивного розгляду провадження в процесуальних межах. Крім того, такі дії ОСОБА_2, не передбачені процесуальним законом. Дії водія розцінюються судом як намагання ухилитися від відповідальності, з огляду на те, що на момент подання заяви закінчувався строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст.38 КУпАП.

Інші доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Таким чином, суд першої інстанції правильно дійшов до висновку про винуватість ОСОБА_2 у порушенні ним пункту 2.9.а) Правил дорожнього руху, тобто, вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та обґрунтовано обрав міру покарання відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховуючи особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення, ступінь та доведеність його вини.

З урахуванням викладеного, суд не знаходить підстав для зміни чи скасування постанови суду першої інстанції, як законної, обґрунтованої та вмотивованої, та залишає апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - залишити без задоволення, а постанову Вишгородського районного суду Київської області від 29 червня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Г. Авраменко