АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/5813/17Суддя 1 інстанції Зімін М. В.
Номер провадження 33/774/154/К/17Суддя- доповідач Коваленко Н. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2017 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Коваленко Н.В., розглянувши матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 вересня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає за адресою: АДРЕСА_1, -

якою його визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 вересня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 20400,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

При обставинах, викладених в постанові, ОСОБА_2 09 вересня 2017 року о 21 годині 30 хвилин в м. Кривий Ріг по вул. Волгоградська буд.11, будучи протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, керував транспортним засобом «Мерседес Бенц», державний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3, з явними ознаками наркотичного сп'яніння (порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, збуджений стан, що не відповідає обстановці), від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння, у встановленому законом порядку відмовився, в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з цією постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про її скасування та закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначив, що постанова підлягає скасуванню оскільки матеріали справи були розглянуті без його присутності, а він не був повідомлений належним чином про час та місце судового засідання. Вважає, що суд не надав йому можливості реалізувати право на повний, неупереджений розгляд справи за участю фахівця в галузі права та надати докази в підтвердження невинуватості. Також, ОСОБА_2 посилається на те, що інспектором поліції, що складав протокол, порушено його права, оскільки не було повідомлено про здійснення відеофіксації під час затримання. Окрім того, звертає увагу, що у нього вилучено посвідчення водія без складання жодного процесуального документа, а тимчасове посвідчення він взагалі не отримував, хоча про це є відмітка в протоколі. Також, стверджує, що суд не повинен був повторно позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки він вже позбавлений такого права за попереднім рішенням суду.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постанови, в межах апеляційної скарги, дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

Обставини вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення зафіксовано протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №075724 від 09 вересня 2017 року, яким встановлено, що ОСОБА_2 09 вересня 2017 року о 21 годині 30 хвилин в м. Кривий Ріг по вул. Волгоградська буд.11, будучи протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, керував транспортним засобом «Мерседес Бенц», державний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3, з явними ознаками наркотичного сп'яніння (порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, збуджений стан, що не відповідає обстановці), від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння, у встановленому законом порядку відмовився, в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України (а.с.1).

Наведені обставини також підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що долучені до матеріалів справи, якими вони засвідчили відмову водія ОСОБА_2 від проходження огляду на вимогу працівника поліції на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку.

Підстави ставити під сумнів пояснення цих свідків відсутні, оскільки їх пояснення є послідовними і повністю узгоджуються як між собою, так і з відомостями, котрі слідують з документів, що містяться в матеріалах справи та є доказами вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Окрім того, вина ОСОБА_2 у вчиненому підтверджується відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстратора), що був переглянутий судом апеляційної інстанції в межах підготовки до апеляційного розгляду, який містить фіксацію обставин зупинення 09 вересня 2017 року працівниками поліції транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_2, та складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення у присутності двох свідків у зв'язку з його відмовою від проходження огляду на вимогу працівника поліції на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку (а.с.10).

Також, згідно рапорту поліцейського ОСОБА_7, 09 вересня 2017 року під час патрулювання екіпажем автопатруля було помічено автомобіль «Мерседес Бенц», державний номер НОМЕР_1, який проїхав на червоне світло світлофора. Зазначений транспортний засіб, під керуванням ОСОБА_2 було зупинено. Під час спілкування з водієм, у нього було виявлено явні ознаки наркотичного сп'яніння. На вимогу працівника поліції про проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, ОСОБА_2 категорично відмовився в присутності двох свідків. Також, водій протягом року вже притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, тому щодо нього було складено протокол за ч.2 ст.130 КУпАП. Окрім того, ОСОБА_2 в присутності двох свідків відмовився від підпису у протоколі та надання пояснень (а.с.7).

Відповідно довідки Управління патрульної поліції у м. Кривий Ріг, ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 січня 2017 року за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.8).

Інших доказів на спростування доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення суду апеляційної інстанції, не надано.

Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає, що в діях водія ОСОБА_2, вбачається порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме: п.2.5 ПДР України, та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.2 ст.130 КУпАП за ознаками повторного протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Разом з цим, доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_2, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП є необґрунтованими та спростовуються вищенаведеними доказами.

Що стосується доводів скарги ОСОБА_2 про порушення його права на повний, неупереджений розгляд справи за участю фахівця в галузі права та надання доказів в підтвердження невинуватості, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки судом першої інстанції належним чином виконані вимоги ст.268 КУпАП, з повним дотриманням положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_2 видно, що розгляд справи призначено на 20 вересня 2017 року в Жовтневому районному суді м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, про що його було повідомлено, але він відмовився від отримання протоколу, що підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 та відеозаписом з бодікамери працівника поліції. Отже, ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, а тому апеляційний суд не вбачає у діях суду обмеження права на доступ до правосуддя та реалізацію права на захист, а неявку його в судове засідання без поважних причин розцінює як небажання скористатися наданими йому процесуальними правами (а.с.1, 5, 10).

Окрім того, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги твердження ОСОБА_2, що у нього було вилучено посвідчення водія без складання жодного процесуального документа, адже, згідно матеріалів справи та відеозапису з нагрудної відеокамери (відеореєстратора), інспектором поліції було проведено зазначену процедуру з чітким дотриманням вимог ст.265-1 КУпАП, яка не передбачає складання окремого процесуального документа у разі тимчасового вилучення посвідчення водія.

Що стосується доводів скарги ОСОБА_2 про неотримання ним тимчасового посвідчення на право керування транспортним засобом, апеляційний суд вважає їх необґрунтованими, оскільки він особисто відмовився від отримання такого посвідчення, що підтверджується відміткою в протоколі про це та поясненнями свідків ОСОБА_8, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і відеозаписом, що долучені до матеріалів справи.

Безпідставними є й доводи скарги ОСОБА_2 стосовно того, що інспектором поліції, було порушено його права, в зв'язку неповідомленням його про здійснення відеофіксації під час затримання, оскільки жодним чинним нормативно-правовим актом, що регулює відносини у зазначеній сфері, не закріплена вимога до працівника поліції про обов'язкове повідомлення особи про здійснення відеофіксації.

Отже, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом вимог ст.ст.279, 280 КУпАП, а докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, та всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд дотримався вимог ст.ст.30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч.2 ст.130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_2, інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Що ж стосується неправомірного, на думку ОСОБА_2, повторного позбавлення його права керування транспортними засобами в той час, як він вже позбавлений такого права, суд апеляційної інстанції вважає, що судом, при призначенні зазначеного виду адміністративного стягнення, не було порушено вимог законодавства.

Так, згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_2 був позбавлений права керування транспортними засобами строком на 3 роки, а відповідно до постанови Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 січня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, на нього було накладено аналогічне стягнення, але строком на 1 рік. Хоча зазначені види стягнень є по суті однаковими, але міра їх між собою не співпадає, тому суд першої інстанції діяв в межах закону, що регулює призначення стягнень за вчинення адміністративних правопорушень та призначив ОСОБА_2 вірне стягнення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

У контексті вищенаведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відповідність судового рішення вимогам закону та відсутність підстав для його зміни або скасування за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, у зв'язку з чим постанову залишає без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, як необґрунтовану.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 вересня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 20400,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, без оплатного вилучення транспортного засобу- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.В. Коваленко