Іллічівський районний суд м.Маріуполя
Справа № 264/5670/17
ПОСТАНОВА

07.11.2017 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Кузнецов Д. В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у м. Маріуполі, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Семенівни, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючої оглядачем вагонів у залізничному цеху ПрАТ «ММК ім. Ілліча», яка зареєстрована та мешкає у сел. Старий Крим в м. Маріуполя, вул. Крупської, буд. 95-б, за ст. ст. 173, 185 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 07 листопада 2017 року приблизно о 13 годині, знаходячись біля кафе «Бістро», розташованому у будинку № 67 по вул. Блажевича в Кальміуському районі м. Маріуполя, тобто в громадському місці, маючі явні ознаки алкогольного спяніння, висловлювалася нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також образливо чіплялася до громадян, чим порушила громадський порядок та спокій громадян.

Оскільки у провадженні судді також знаходиться матеріал № 264/5670/17, провадження № 3/264/1999/2017 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КпАП України, суд вважає доцільним обєднати дані матеріали в одне провадження, присвоївши справі № 264/5670/17, провадження № 3/264/1999/2017.

Так, того ж дня, 07 листопада 2017 року приблизно о 13 годині ОСОБА_2, знаходячись біля кафе «Бістро» будинку № 67 по вул. Блажевича в Кальміуському районі м. Маріуполя, маючи ознаки алкогольного спяніння, на законну вимогу інспектора поліції припинити висловлюватись нецензурною лайкою та образливо чіплятися до громадян в громадському місці ОСОБА_2 не реагувала.

ОСОБА_2 у судовому засіданні свою провину за ст. 173 КУпАП визнала, пояснила що у той день вона святкувала День залізничного робітника, у звязку з чим вживала алкогольні напої у кафе «Бістро», розташованому у будинку № 67 по вул. Блажевича в Кальміуському районі м. Маріуполя. Під час святкування у неї виник конфлікт з незнайомою їй дівчиною, через що вона почала висловлюватись на її адресу нецензурною лайкою. Були викликані працівники патрульної поліції, які надягли на ОСОБА_2 кайданки, відвезли до відділку поліції та склали протокол. Провину за ст. 185 КУпАП вона не визнала, вважала, що дії поліцейських не відповідали обстановці, яка склалась між нею та незнайомою дівчиною.

Суддя, дослідивши письмові матеріали справи, переглянувши відеозапис вчиненого правопорушення вважає, що провина ОСОБА_2 знайшла своє підтвердження, та знаходить можливим притягнути її до адміністративної відповідальності за ст.ст. 173 КУпАП з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідальність за ст. 173 КУпАП, зокрема, передбачена за нецензурну лайку в громадських місцях.

Стаття 1 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров'я населення» надає визначення поняттю «громадське місце», згідно якого це частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під'їзди, а також підземні переходи, стадіони.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян, в тому числі до працівників поліції, та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Провина ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, підтверджується заявою ОСОБА_3, яка просила притягнути до адміністративної відповідальності невідому їй громадянку, яка висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, числилась у волосся, провокувала конфлікт; рапортом інспектору роти № 4 батальйону УПП в м. Маріуполі ОСОБА_5, який вказав, що 07.11.2017 року під час несення служби приблизно о 13 годині до них надійшов виклик про те, що біля кафе «Бістро», розташованому у будинку № 67 по вул. Блажевича в Кальміуському районі м. Маріуполя, жінка, маючи ознаки алкогольного спяніння, провокує бійку. Прибувши на місце, вони виявили ОСОБА_2, яка гучно висловлювалася грубою нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_3, після чого вчепилась їй у волосся та повалила на асфальт, на зауваження не реагувала, поводилася агресивно, провокувала бійку.

Крім цього, керівництвом Управління патрульної поліції в місті Маріуполі до суду надані відеозаписи з камер, що розташовані на форменому одязі інспекторів поліції за 07.11.2017 року, з якого вбачається, що ОСОБА_2, знаходячись на вулиці, тобто на території, вільно відкритій для населення, гучно висловлювався грубою нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_3, після чого вчепилась їй у волосся та повалила на асфальт, поводилася агресивно.

З урахуванням вищенаведеного, вказаний доказ безпосередньо свідчить про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

У свою чергу, стаття 185 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обовязків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про Національну поліцію» (далі Закон), поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом. Поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Одночасно, згідно ч. 1 ст. 40 Закону, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

З наданих до суду відеозаписів з камер, що розташовані на форменому одязі інспекторів поліції за 07.11.2017 року, вбачається, що ОСОБА_2, знаходячись на вулиці, тобто на території, вільно відкритій для населення, гучно висловлювався грубою нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_3, після чого вчепилась їй у волосся та повалила на асфальт, поводилася агресивно, проте жодних висловлювань поліцейськими вимог припинити вказані протиправні дії на адресу ОСОБА_2 не було. З огляду на агресивну поведінку правопорушниці, працівники поліції відразу ж одягли на неї кайданки та склали протокол.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247, п.3 ч.1 ст. 284 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного вище, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку про недоведеність складу адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_2 07.11.2017 року за ст. 185 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Проте, суд вважає, що провина ОСОБА_2 за ст. 173 КУпАП доведена у повному обсязі, а її дії правильно кваліфіковані як дрібне хуліганство

Із урахуванням особи правопорушниці, характеру вчиненого правопорушення, обставин даної справи, а також всіх наявних доказів в їх сукупності, суд вважає необхідним піддати ОСОБА_2 адміністративному стягненню у виді громадських робіт.

Керуючись ст.ст. 36, 40-1, 173, 185, 283 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Обєднати в одне провадження справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 Семенівни за ст.173 КУпАП України (№ 264/5672/17, 3/264/2000/2017) та справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 Семенівни за ст.185 КУпАП України (№ 264/5670/17, 3/264/1999/2017), присвоїти номер провадження № 3/264/5670/2017 (№ 264/1999/17).

ОСОБА_1 Семенівну визнати винуватою у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді 50 (пятдесят) годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_1 Семенівни на користь держави судовий збір у розмірі 320,00 грн.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 Семенівни до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП України закрити внаслідок відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційний суд Донецької області протягом 10 днів через Іллічівський районний суд м.Маріуполя Донецької області.

Суддя: Д. В. Кузнецов