П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2017 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 21 грудня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

за участю захисника особи, яка

притягнута до адміністративної

відповідальності ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Оболонського районного суду міста Києва від 21 грудня 2016 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови ОСОБА_2 19 жовтня 2016 року в 09 год. 35 хв. по вул. Прирічній, буд. 32 в м. Києві керував автомобілем «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння та в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду, справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Одночасно апелянт ставить питання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки вважає, що строк він пропустив із поважних причин.

Апелянт зазначає, що під час розгляду справи в суді першої інстанції він не був присутнім, оскільки 21 грудня 2016 року в день ухвалення судового рішення до канцелярії суду його захисником були подані клопотання про виклик свідків, витребування з управління поліції відеозапису та про відкладення судового засідання у зв'язку з тим, що він перебував за кордоном. Крім того, його захисником було зазначено, що він повернеться в Україну лише 17 січня 2017 року. Проте, суд не розглянув клопотання його захисника, повідомивши йому, що захисник не може брати участь в судовому засіданні без особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. На думку апелянта, судом порушено його право на захист.

Крім того, в доводах апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що судом неповно досліджені необхідні для вирішення справи обставини та порушено норми матеріального і процесуального законодавства. На його думку, суд не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення справи.

Апелянт звертає увагу на те, що обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають дійсності, оскільки він не керував автомобілем, тобто не був водієм. ОСОБА_2 зазначає, що 19 жовтня 2016 року в 03 год. 00 хв. він разом зі своєю дівчиною перебували по вул. Прирічній, буд. 32 в м. Києві, де вирішили постріляти з пістолета по пляшкам. Приблизно в 03 год. 30 хв. до них під'їхав патруль поліції, який з'ясовував у них, хто стріляв зі зброї, на що він відповів ствердно. На вимогу працівників поліції він надав їм посвідчення водія, при цьому поліцейський сказав, що начебто він керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння.

ОСОБА_2 зазначає, що він не керував автомобілем, оскільки ним керувала його дівчина, ОСОБА_4, проте працівники поліції не відреагували на його слова та склали протокол про адміністративне правопорушення щодо нього. Апелянт стверджує, що відмовився проходити огляд на визначення стану алкогольного сп'яніння через те, що не був водієм автомобіля.

Апелянт звертає увагу на те, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення він керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, а відповідно до рапорту працівника поліції патрульним було помічено, що він та дівчина стояли біля автомобіля.

З огляду на викладене, він вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, який підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_2 пропустив строк на апеляційне оскарження постанови суду з поважних причин, в той же час його апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд зобов'язаний був повідомити особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки вона, відповідно до ст. 268 КУпАП, має право брати участь у розгляді справи.

Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_2 не був присутнім під час розгляду справи 22 грудня 2016 року. 21 грудня 2016 року захисник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 подав до канцелярії суду клопотання про відкладення судового засідання у зв'язку з тим, що ОСОБА_2 не може з'явитися до суду за сімейними обставинами.

Оскільки ОСОБА_2 не був присутнім під час ухвалення судового рішення, десятиденний термін оскарження обчислюється з дня отримання ним постанови суду. Матеріали провадження даних про отримання ОСОБА_2 копії постанови не містять. В той же час в матеріалах провадження є розписка про отримання захисником ОСОБА_3 копії постанови суду 27 січня 2017 року.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 не був присутнім при оголошенні постанови судді, а в матеріалах справи міститься розписка про дату отримання судового рішення лише його захисником ОСОБА_3, з урахуванням положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свободпро право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безпосереднім судом, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_5 пропустив строк на оскарження постанови з поважних причин, а тому його клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Апеляційний суд вважає, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 судом не в повній мірі дотримані вимоги вказаної норми закону.

Так, оскаржуваною постановою встановлено, що 19 жовтня 2016 року в 03 год. 35 хв. ОСОБА_2, в порушення п. 2.5 ПДР України, керував автомобілем «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп'яніння та від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків.

Свої висновки про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції обґрунтував протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 487836 від 19 жовтня 2016 року, письмовими поясненнями свідків, рапортом працівника поліції.

Разом з тим, наведені в судовому рішенні докази містять протиріччя, на які суд першої інстанції не звернув увагу.

Зокрема, як слушно зазначає ОСОБА_2 в доводах своєї апеляційної скарги, обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення від 19 жовтня 2016 року не узгоджуються з обставинами, викладеними в рапорті інспектора поліції від 19 жовтня 2016 року.

Так в рапорті працівника поліції зазначено, що в 03 год. 20 хв. 19 жовтня 2016 року нарядом поліції був виявлений ОСОБА_2 зі своєю дівчиною, які стояли біля автомобіля і стріляли з пістолета по пляшках.

Ця обставина підтверджується постановою про закриття кримінального провадження від 25 жовтня 2016 року, відповідно до якої 03 год. 20 хв. 19 жовтня 2016 року у ОСОБА_2 виявлено та вилучено предмет, схожий на пістолет.

З огляду на це, виключається управління ОСОБА_2 транспортним засобом в цей день в 03 год. 35 хв., як це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Тому доводи апелянта про те, що він не був водієм, оскільки не міг керувати автомобілем в один і той же час, коли в нього було вилучено предмет, схожий на пістолет, заслуговують на увагу.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції щодо ОСОБА_2 не може бути визнана законною та обґрунтованою, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на суперечливих доказах.

Крім того, як обґрунтовано зазначається в апеляційній скарзі, суддею, всупереч вимогам ст. 280 КУпАП, не було вжито заходів для належної перевірки обставин, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, внаслідок чого було неправильно застосовано матеріальний закон.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, вказаною нормою встановлена адміністративна відповідальність, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Тобто, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, може бути притягнуто лише особу, яка, як прямо зазначено в законі, керує транспортним засобом.

В даному випадку, доказами, які містяться в матеріалах справи, не доведено, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, а тому його відмова від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, навіть якщо вона відбувалася в присутності свідків, не може утворювати складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а постанова суду щодо нього скасуванню, із закриттям провадження по справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях останнього складу зазначеного вище адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 21 грудня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун