Справа № 308/1915/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.06.2017 року м. Ужгород
Суддя Апеляційного суду Закарпатської області Крегул М..М., за участю захисника Майдича Р.В., який притягується до відповідальності адвоката Семенова Ю.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Семенова Ю.О. на постанову Ужгородського міськрайонного суду від 15 травня 2017 року,
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 320 грн. 60 коп.
За постановою суду, 20.02.2017 року, приблизно о 04 год. 30 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Audi A4» д.н.з. НОМЕР_1 у м. Ужгороді, на перехресті проспект Свободи пл. Кирила та Мефодія, перебував у стані алкогольного сп`яніння, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В поданій апеляційній скарзі та доповненнях до неї захисник ОСОБА_1 - адвокат Семенов Ю.О. просить постанову суду скасувати та провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що постанова суду є незаконною і необгрунтованою, оскільки не відповідає вимогам Кодексу України про адміністративні правопорушення та іншим нормам законодавства у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, не грунтується на належних, допустимих і достовірних доказах, прийнята з порущенням матеріального та процесуального закону, суперечить судовій практиці національних судів та практиці ЄСПЛ (справа «Коробов проти України» та інші). Вказує, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а лише прохав щоб працівники поліції, на місці зупинки та в медичному закладі, надали йому для ознайомлення оригінали документів на повірку технічного приладу «Драгер», а саме сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, чого зроблено не було. Суд не прийняв до уваги показання свідка-лікаря ОСОБА_2 , який, також, підтвердив, що в медзакладі він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а лише просив ознайомити його з технічними документами на техпристрій «Драгер», про що йому також було віддмовлено В процесі судового розгляду він та його підзахисний вказували на відсутність у поліцейських достатніх підстав направляти його на такий огляд, оскільки ознаки алкогольного сп`яніння, не зазначені в протоколі. Протокол складено без присутності свідків і таких не залучали і при його огляді. Копію сертифікату на прилад «Драгер» на його вимогу не надали, а сам прилад не мав ідентифікаційних ознак (відсутній номер) саме на той, на якому йому було запропоновано пройти огляд. На його звернення головний лікар Закарпатського обласного наркологічного диспансера ОСОБА_3 у відповіді №35А від 27.03.2017 р. вказав, що при проведенні медичного огляду на стан сп`яніння гр.. ОСОБА_1 використовувався технічний засіб, однак який саме не зазначив, а в акті №50 від 20.02.2017 року вказано лише, що таким являється «Drager» без зазначення номеру. Докази, на які посилається суд, на підтвердження його вини, є неналежними, незаконними та недопустимими.
Провівши розгляд справи, заслухавши захисника ОСОБА_1 - адвоката Семенова Р.В., який повністю підтримав апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Частиною першою ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вказаними нормами законодавства регламентовано, що огляд, проведений з порушеннями, передбачених ними вимог, вважається недійсним.
Відповідно до цих нормативних актів, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають в стані сп`яніння, з ознаками такого стану, при цьому ознаки такого стану виписані в п.3 вищевказаної Інструкції: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.
Згідно Інструкції огляд водія проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків з використанням спеціальних технічних засобів. Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення (ч.ч.1 і 2 ст.266 КУпАП, пункти 2-5 Постанови, п.4 Інструкції).
І лише у разі незгоди водія на проведення огляду поліцейським, з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки або в разі незгоди з його результатами, огляд та складання висновку за його результатами, проводиться в закладах охорони здоров`я в присутності поліцейського, але не пізніше, ніж протягом двох годин з моменту встановлення відповідних підстав для його здійснення (ч.ч.3, 4 ст.266 КУпАП).
Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.
Проведення огляду в інших закладах забороняється (ч.3 ст.266 КУпАП, пункти 6-7 Постанови).
Огляд же особи на стан сп`яніння, проведений з порушенням вимог зазначених у статті 266 КУпАП, вважається недійсним (ч.5 ст.266 КУпАП).
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до виписаних у ст.ст.254, 255 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення це - офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення.
З наведеного слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п.33 рішення у справі "Гурепка проти України").
Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Як видно з оскаржуваної постанови, суд першої інстанції в основу доведеності вини ОСОБА_1 поклав протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо нього, висновок результатів медичного огляду лікарем Закарпатського ОНД від 20.02.2017 року, відповідно до якого оглядом встановлено перебування його у стані алкогольного спяніння, пояснення інспектора поліції Бандурівського Я.Я. в суді першої інстанції, який вказував, що у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (нечітка вимова та невпевнена хода), у зв`язку з чим, останньому, запропоновано було пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в - Закарпатському ОНД. Інших доказів вини ОСОБА_1 в постанові суду не наведено, а останній своєі вини в суді не визнав.
Однак з такими висновками суду першої інстанції після перевірки наведених в постанові доказів, апеляційний суд погодитись не може з наступних підстав.
Як видно з матеріалів справи, 20 лютого 2017 року інспектором взводу №1 роти №2 батальону УПП у м. Ужгород та Мукачево Зозулинець М.В. був складений протокол про адміністративне правопорушення (серії БР2 №246388), в якому зазначено, що того ж дня близько 04 год 30 хв. м. Ужгороді, проспект Свободи пл. Кирила та Мефодія, біля гот.»Закарпаття» водій гр.. ОСОБА_1 керував т/з марки «Audi A4» д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився лікарем у ЗОНД у встановленому законом порядку, чим порушив вимогу п. 2.9А Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст.130КУпАП.
При цьому, у зазначеному протоколі відсутні дані про те, за якими ознаками у поліцейського, що складав протокол виникли підстави вважати, що ОСОБА_1 керує автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння та які виписані в п. 3 вищевказаної Інструкції: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Не навів таких ознак і допитаний у суді першої інстанції і вищезазначений свідок ОСОБА_4 , який послався не на ознаки визначені Інструкцією, а на нечітку вимову та невпевнену ходу останнього.
Не вбачається із протоколу і даних про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому порядку на місці зупинки, про що свідчить зміст протоколу від 20.02.2017 року (серії БР2 №246388), який складено з порушенням вимог закону та у відсутності двох свідків ( ст. 266 КУпАП).
Дослідивши в апеляційному суді зібрані у справі докази, письмові заперечення захисника Семенова Ю.О. та ОСОБА_1 , апеляційний суд приходить до висновку, що протокол, який складено з порушенням закону не може визнаватись допустимим доказом у справі і він не може бути покладений в основу доведеності вини особи.
В письмовому запереченні ОСОБА_1 пояснив, що у зазначений час, керуючи вказаним автомобілем, був зупинений працівниками поліції у зв`язку з не включенням сигналу повороту. Після цього працівниками поліції, відносно нього, було складено протокол про адміністративне правопорушення ( ст. 122 КУпАП). Йому також було запропоновано проїхати до лікувального закладу для обстеження на стан алкогольного сп`яніння. В лікарні він попросив у лікаря оригінали документів на технічний прилад Драгер, з допомогою якого його мали намір обстежувати, однак лікар відмовив йому в цьому, при цьому жодних свідків ні на місці зупинки, ні в лікарні не було. Вживання алкогольних напоїв він заперечив.
Як видно, судом першої інстанції не дано жодної оцінки тому факту, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з порушеннями вимог законодавства, а відтак не може бути належним та допустимим доказом у справі та не міг бути покладений в основу доведеності його вини. Доводи апеляційної скарги про ці порушення, є такими, що знайшли своє підтвердження при апеляційному розгляді справи.
Розділом ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України від 7 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, регламентовано особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачене статтею 130 КУпАП, при цьому п. 6 цього розділу передбачено, що в разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на місці зупинки поліцейський, в присутності двох свідків, складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає, наведені в Інструкції ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду поліцейськими.
Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_1 в протоколі не зазначено свідків його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки , що дає апеляційному суду підстави вважати, що протокол складений з порушеннями вимог цієї Інструкції, відтак протокол не може бути покладений в основу доведеності вини останнього у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
Однак суд першої інстанції не перевірив обставин складення протоколу, тверджень особи, що притягується до відповідальності, в тому числі з метою перевірки тверджень ОСОБА_1 та його захисника щодо обставин складення протоколу про адміністративне правопорушення, процедури проведення огляду в медичному закладі, поклав в основу доведеності його вини протокол про адміністративне правопорушення, що складений з порушеннями вимог закону. Відтак доводи апеляційної скарги про те, що докази, на які послався суд першої інстанції, є неналежними та недопустимими, знайшли своє підтвердження в апеляційному суді.
Не може бути допустимим і достатнім доказом винуватості ОСОБА_1 і Висновок про результати огляду № 50 від 20.02.2017 року, який не відповідає Акту огляду та вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 № 1452/735.
В ньому як і Акті відсутні достовірні дані про технічний засіб для встановлення наявності та вимірювання вмісту етилового спирту, зокрема його номер, дата останньої провірки. Не приєднана до висновку і відсутня в матеріалах справи і роздруківка принтера про результати вимірювання етилового спирту, а за даними зазначеними у висновку неможливо достовірно перевірити яким саме технічним засобом проводилось обстеження, дата його останньої провірки та технічну придатність до точного вимірювання етилового спирту. За відсутності у Акті медичного огляду від 20.02.2017 року, Висновку про результати медичного огляду від 20.02.2017 року, листі-відповіді головного лікаря Закарпатського ОНД від 27.03.2017 року на запит захисника точних даних щодо спеціального технічного засобу, яким проведено огляд ОСОБА_1 не дають можливості апеляційному суду підтвердити чи спростувати доводи апеляції щодо наявності такого засобу в Державному реєстрі медичної технікти та виробів медичного призначення, які дозволені для застосування на території України.
Не з`ясовано таких даних і шляхом допиту в судовому засіданні лікаря-нарколога ОСОБА_2 , який проводив огляд ОСОБА_5 , про допит якого взагалі не зазначено в постанові суду. Перевірити ці обставини апеляційний суд також можливості не має із-за відсутності протоколу судового засіданні про його допитв в суді першої інстанції, а свідок ОСОБА_2 на неодноразовий виклик суду для розгляду апеляційної скарги не з`явився.
Крім того, ОСОБА_1 заперечуючи дані, зазначені у Акті медичного огляду вказує і на те, що із цим Актом його не було ознайомлено на місці складання, що за його твердженням також є порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 № 1452/735.
Із врахуванням листа-відповіді головного лікаря Закарпатського ОНД Кручаниці В.В. від 27.03.2017 року на запит захисника Семенова Ю.О., в якому також відсутні дані про технічний засіб, яким проводився огляд водія ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими і в частині визнання Висновку медичного огляду №50 від 20.02.2017 року недопустимим доказом у справі.
В той же час, доводи апеляційної скарги про те, що на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я пропонувався огляд на стан алкогольного сп`яніння з порушенням, без надання поліцейським та лікарем документів на технічний прилад «Драгер», а саме сертифікату відповідності та свідоцтва про провірку робочого засобу вимірювальної техніки, є прийнятними і апеляційним судом беруться до уваги і як підстави для скасування постанови суду першої інстанції. Як видно з надісланих Закарпатським обласним наркологічним диспансером, на запит захисника , документти про провірку робочого засобу вимірювальної техніки не надавались ОСОБА_1 в медичному закладі, що є порушенням вимог закону та Інструкціїї про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 № 1452/735.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що в суду першої інстанції не було підстав визнавати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, постанова суду першої інстанції щодо нього підлягає скасуванню, а провадження в справі - закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В той же час, доводи апеляційної скарги на інші, на думку захисника, порушення прав ОСОБА_1 , зокрема в частині передачі адміністративної справи на розгляд до суду за місцем проживання особи, тощо є необґрунтованими і до задоволення не підлягають.
Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд ,-
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Семенова Ю.О. задовольнити частково.
Постанову Ужгородського міськрайонного суду від 15 травня 2017 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі про притягнення його до відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.
Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя