П О С Т А Н О В А

Іменем України

22.11.2017 року м.Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Козюренко Р.С., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого в ПАТ «МІБ» начальником адміністративно-господарського відділу, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, 26.06.2017 р., о 17:31 год., у м. Львіві, по вул. Героїв УПА, 73, керуючи автомобілем НОМЕР_1, проявив неуважність до дорожньої обстановки, не реагував на її зміну, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль НОМЕР_2. Внасдідок ДТП вищевказані автомобілі зазнали механічних пошкоджень та матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3.(б,д) 13.1ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП. Більше того, ОСОБА_1 залишив місце вищевказаного ДТП та не повідомив в органи чи підрозділи поліції, чим порушив п. 2.10 (а,д) ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

Вищевказані обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №079278 від 30 жовтня 2017 року, та протоколом серії БР №004228 від 26 червня 2017 р.

Відповідно до ст. 257 КУпАП, працівниками Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції скеровано до суду матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. ст.124, 122-4 КУпАП, 03 липня 2017 року.

22 листопада 2017 року на адресу суду надійшла заяві від ОСОБА_1 про слухання справи у його відсутності, факт вчинення адміністративних правопорушень за ст. ст.124, 122-4 КУпАП визнає в повному обсязі.

Відповідно до п.2.3.б, ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.;

Відповідно до п.2.3.д, ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Відповідно до п. 2.10.ПДР У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов'язаний:

а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ міліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників поліції;

Відповідно до п. 13.1. ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п. 1.1. ПДР України, ці Правила, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.1.9 ПДР України, особи, які порушують ПДР України, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі "О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства", Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

У справі «Бербера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ відзначив, що, як правило, національні суди, зокрема суд першої інстанції, повинні оцінити подані їм докази.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документам.

Дослідивши матеріали справи, зокрема протокол про адміністративне правопорушення серії БР №079278 від 30 жовтня 2017 року, та протоколом серії БР №004228 від 26 червня 2017 р., схему місця ДТП, рапорт, пояснення осіб, заяву особи-правопорушника, про слухання справи у його відсутності, факт вчинення адміністративних правопорушень за ст. ст.124, 122-4 КУпАП визнає в повному обсязі, суд дійшов до висновку про те, що в діях ОСОБА_2 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, однак правопорушення у даній справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Як вбачається з п.7 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи вищенаведене, в звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, строків, передбачених ст.38 КУпАП, провадження в даній адміністративній справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.38, п.7 ст.247, ст.ст.283, 284 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4 КУпАП.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП закрити в звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м. Львова.

Суддя Козюренко Р.С.