н/п 3/490/2193/2017
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/5589/17
П О С Т А Н О В А

01.08.2017р. суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Дірко І.І., за участі секретаря Свєтлікова А.Ю., прокурора Кременцова О.В., захисника ОСОБА_1 розглянувши протокол складений щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який працює заступником директора ТОВ МСП "Ніка Тера", є депутатом Миколаївської міської ради VII скликання, мешкає у АДРЕСА_1, ідентифікаційний код - НОМЕР_1,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

26.06.2017р. у відношенні ОСОБА_2 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, згідно якого останній несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим порушив вимоги п. 1 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції".

У судовому засіданні прокурор Кременцов А.В. пояснив, що згідно рішення Миколаївської міської ради №1 від 24.11.2015р. по теперішній час ОСОБА_2 є депутатом Миколаївської міської ради 7-го скликання. Відповідно до підп. Б п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ "Про запобігання корупції" ОСОБА_2 є суб'єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Згідно п. 1 ст. 45 ЗУ "Про запобігання корупції" особи, зазначені в п. 1 ст. 3 цього ж Закону (підпункт Б - народні депутати України, депутати Верховної Ради АР Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови), зобов'язані щорічно до 01 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

В подальшому згідно Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб" № 1975-VIII від 23.03.2017 Розділ XIII "Прикінцеві положення" Закону України "Про запобігання корупції" доповнено пунктом 5-1 такого змісту: "Продовжити до 1 травня 2017 року строк подання щорічної декларації для осіб, які відповідно до цього Закону подають таку декларацію вперше".

За результатами огляду веб-сайту Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, встановлено, що ОСОБА_2 03.05.2017 о 22:07 год. подано декларацію (щорічну) за 2016 рік, а о 22:08 подано виправлену декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

В подальшому 22.06.2017 о 10:13 год. зроблено скріншот сторінки веб-сайту Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим підтверджено несвоєчасне подання ОСОБА_2 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Окрім того прокурор зіслався на письмові пояснення ОСОБА_2 до протоколу, згідно яких останній провину визнав, вказав, що приблизно в перших числах квітня поточного року він через фіскальну службу Центрального району оформив та отримав ключ та логін для подачі електронної декларації. Оскільки 23 березня 2017 року було продовжено термін подачі декларацій, він не зробив цього раніше, оскільки понадіявся, що встигне подати декларацію до встановленої дати 01.05.2017 року. В той же час в квітні поточного року ним було прийнято рішення привезти з Одеської області на постійне місце проживання до м. Миколаєва, своїх батьків. Батьки проживали в селищі Тарутино, та на той час коли він допомагав їм перевозити речі, у нього не було доступу до мережі Інтернет, тому декларацію він не подав. Пізніше, наприкінці квітня поточного року він перевозив речі батьків, які знаходились в Одеській області та зірвав спину, що також завадило йому вчасно подати декларацію. На стаціонарному лікуванні не перебував.

Таким чином прокурор вважав наявних даних достатнім для визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та притягнення останнього до відповідальності у вигляді штрафу у межах санкції статті.

У судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що в квітні вирішив перевезти своїх батьків похилого віку, які на той час мешкали у с. Тарутино Одеської області на постійне місце мешкання до м. Миколаєва. ОСОБА_2 особисто займався питаннями перевезення та вважав, що залишку часу йому буде достатньо для заповнення та подання електронної декларації. Приблизно в 20-х числах квітня ОСОБА_2 поїхав до селища Тарутино з метою забрати речі батьків. При цьому перед поїздкою повідомив дружині, що для заповнення декларації, йому будуть необхідні певні відомості, за такого попрохав останню зайнятися підготовкою документів. Надалі, ОСОБА_2, перебуваючи у с. Тарутино, під час пересування важких меблів, травмував спину, що значно заважало йому рухатись, за такого останній не мав змоги повернутись до м. Миколаєва та вирішив на декілька днів залишитись в Одеській області. Повернувся до м. Миколаєва лише 27 квітня та разом з дружиною одразу зайнявся заповненням декларації. Однак, у зв'язку із технічними проблемами сайт для заповнення декларацій не працював. 28 квітня також у зв'язку із несправністю сайту заповнити декларацію не вдалося. Таким чином, лише після святкових днів, 03.05.2017р. ОСОБА_2 звернувся безпосередньо до податкової Центрального району, де за допомогою однієї з співробітниць зміг заповнити та подати електронну декларацію.

Таким чином ОСОБА_2 вважав себе невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки доклав усіх зусиль щодо вчасного заповнення декларації, однак з незалежних від нього причин цього зробити не вдалося.

Захисник ОСОБА_2, адвокат ОСОБА_1 додав, що протокол складений безпідставно, оскільки ОСОБА_2 до зазначеного законодавством терміну на подання декларації, займався збором та підготовкою необхідної інформації та намагався заповнити декларацію, однак у зв'язку із технічної несправністю сайту цього зробити не вдалося. За такого у його діях відсутній прямий або непрямий умисел. Посилання прокурора на той, факт що ОСОБА_2 пізно зробив електронний ключ та мав достатньо часу для заповнення декларації раніше до граничного строку - є необґрунтованими, оскільки вказане не є обов'язком ОСОБА_2 У зв'язку із викладеним адвокат клопотав про закриття провадження по справі, у зв'язку із відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Допитана у якості свідка ОСОБА_3, у судовому засіданні пояснила, що на початку квітня 2017 року її чоловік ОСОБА_2 займався перевезенням своїх батьків на постійне місце мешкання до м. Миколаєва. Наприкінці квітня поїхав до селища Тарутино Одеської області за речами батьків. Перед цим попрохав її зібрати інформацію для заповнення декларації. Надалі під час перевезення важких меблів ОСОБА_2 травмувався, не міг вільно пересуватись та залишився на декілька днів у с. Тарутино. 27 квітня 2017р. ОСОБА_2 привіз до м. Миколаєва його знайомий. На той момент усі необхідні документи для заповнення декларації були зібрані. Того ж дня ОСОБА_2 та ОСОБА_3 приступили до заповнення декларації. Оскільки ОСОБА_3 не володіла достатніми навичками для роботи з комп'ютерною технікою, а ОСОБА_2 все ще мав проблеми зі спиною та не міг пересуватись, було вирішено запросити їх майбутнього зятя, ОСОБА_4. Таким чином 27 квітня ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 приступили до заповнення декларації. Однак ані 27, ані 28 квітня веб-сайт Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування не працював, за такого хоча б заповнити електронну форму декларації не вдалося. Окрім того ОСОБА_3 виявила, що не вистачає інформації з приводу здійснення ОСОБА_2 підприємницької діяльності за 2016 рік. Спробувала зателефонувати їх знайомому бухгалтеру, однак остання на виклики не відповідала. За такого було прийнято рішення першого робочого дня звернутися до податкової Центрального району. Таким чином 03.05.2017р. у проміж часу приблизно з 18:00 до 19:00 год. ОСОБА_3 разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 приїхали до податкової Центрального району. Де ОСОБА_2 разом з ОСОБА_4 зайшли в середину та впродовж тривалого часу займались заповненням декларації. Оскільки ОСОБА_3 увесь цей час сиділа у салоні автомобіля, то обставини подання декларації дізналась вже вдома від ОСОБА_2

Допитаний у якості свідка ОСОБА_4, у судовому засіданні пояснив, що 27 квітня йому зателефонували хтось з родини ОСОБА_2 (у зв'язку із давністю подій не пам'ятав хто саме) та попрохали приїхати та допомогти заповнити електронну декларацію. Того ж дня ОСОБА_4 разом з ОСОБА_3 намагались увійти до електронного ресурсу Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. однак вказаний веб-сайт навіть на

завантажувався. При цьому ОСОБА_4 перевіряв справність підключення до Інтернет мережі та технічну справність комп'ютера. ОСОБА_2 в цей час у зв'язку із хворобою лежав на ліжку поряд. Окрім того ОСОБА_3 виявила недостатність даних щодо здійснення ОСОБА_2 підприємницької діяльності. 28 та 29 квітня веб-сайт також не працював. 03.05.2017р. ОСОБА_4 зателефонували з родини ОСОБА_2 та попрохали під'їхати до податкової Центрального району. Близько 18-19 год. того ж дня ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 приїхали до податкової. ОСОБА_3 залишилась сидіти в автомобілі, а ОСОБА_2 разом з ОСОБА_4 увійшли всередину. Надалі ОСОБА_2 отримав необхідні відомості. яких йому не вистачало для заповнення декларації та разом із ОСОБА_4 звернулись за допомогою до однієї із співробітниць податкової. Остання погодилась допомогти, надала свій комп'ютер для роботи. В цей час сайт для подання декларацій вже працював добре та ОСОБА_2, ОСОБА_4 займались заповненням декларації приблизно до 22:00 год. В результаті декларацію було подано, однак у зв'язку із помилкою (неправильна дата в одному з полів), декларацію було виправлено та подано заново. Про успішне подання прийшло відповідне електронне повідомлення.

Заслухавши наведені пояснення, вивчивши матеріали додані до адміністративного протоколу, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 у справі "Щокін проти України"), визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу "якості закону". В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов'язків осіб, національні органи зобов'язані застосовувати найбільш сприятливий для особи підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Так, диспозиція ч. 1 ст. 172-6 КУпАП передбачає відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. За своєю конструкцією дана диспозиція наводить необережну форму вини. Між тим згідно до Інформаційного листа ВССУ України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вбачається що вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, слід враховувати що суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно із поясненнями ОСОБА_2, наданих у судовому засіданні, вбачається, що останній дійсно доклав усіх зусиль, направлених на пошук відомостей, необхідних для заповнення електронної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Приступив до заповнення декларації вчасно (27.04.2017р.), незважаючи на тимчасовий розлад здоров'я. Однак у зв'язку із технічною несправністю веб-сайту Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, подати декларацію, чи хоча б увійти до електронного ресурсу, не зміг. Вказані обставини знайшли своє підтвердження у поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Будь яких доказів на спростування пояснень ОСОБА_2 щодо намагання вчасно заповнити декларацію не міститься а ні в протоколі, а ні надано прокурором в судовому засіданні. Більше того, прокурором не з'ясовано даних про кількість та характер майна, викладеного ОСОБА_2 у його декларації, з чого не зрозуміло який час був достатній для належного заповнення та подання декларації, які відбулися зміни майнового характеру, що могли бути передумовою несвоєчасного подання декларації.

У зв'язку із викладеним, оскільки жодним матеріалом справи наявність у діях ОСОБА_2 умислу (прямого чи непрямого) не доведена, та згідно з положеннями ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку, за такого приходжу до висновку про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а провадження щодо нього підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 172-6 ч. 1, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Апеляційного суду Миколаївської області протягом 10 днів.

Суддя Дірко І.І.