Справа №484/603/17 03.05.2017
Провадження №33/784/179/17
П О С Т А Н О В А

І М Е НЕ М У К Р А Ї Н И

3 травня 2017 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Куценко О.В.

за участю секретаря Алексишинця М.П.

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Вдовиченка М.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 березня 2017 року, відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця м. Первомайськ, Миколаївської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

- якою, його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 320 грн.

встановив:

Згідно постанови суду та протоколу про адміністративне правопорушення 21.02.2017 року о 21 годині 30 хвилині в місті Первомайську по вул. Петровського водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння , а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння кінцівок рук, на вимогу працівників поліції пройти медогляд на стан сп'яніння в установленому законом порядку - відмовився в нарко -психіатричному диспансерному відділенні ПЦМБЛ та в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил Дорожнього руху України.

Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 березня 2017 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду зі скаргою в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження по справі закрити.

Вважає, винесену постанову суду незаконною та необґрунтованою, оскільки під час прийняття рішення судом було порушено норми матеріального та процесуального права.

Зазначає, що відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння, так як і не повинен був це робити тому, що на той час він не керував транспортним засобом, за кермом його автомобіля знаходилась інша особа.

Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення №000705 від 21.02.2017р. на який суд посилається як на доказ його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, було складено за скоєння ним зовсім іншого адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Вважає, що рапорти поліцейських ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не можуть слугувати доказом його провини у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, т. я. в них лише відображена обстановка на місці події та поведінка апелянта. В них відсутні докази, які б свідчили що саме він, будучи в стані алкогольного сп'яніння, керував автомобілем.

Зауважує, що судом прийнято як основний доказ його провини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. ст. 130 КУпАП письмові пояснення свідка ОСОБА_5, які складені невідомою особою та не підписані нею.

Заслухавши пояснення ОСОБА_6 та його захисника Вдовиченка М.Ю. на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення та постанови суду 21.02.2017 року о 21 годині 30 хвилині в місті Первомайську по вул. Петровського водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння , а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння кінцівок рук, на вимогу працівників поліції пройти медогляд на стан сп'яніння в установленому законом порядку - відмовився в нарко -психіатричному диспансерному відділенні ПЦМБЛ та в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил Дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні суду першої інстанції та апеляційного суду ОСОБА_1 підтвердив, що дійсно 21.02.2017 року він відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння. Пояснив це тим, що він не керував автомобілем в той день, а тому у співробітників поліції не було підстав вимагати у нього проходження медичного огляду. Зазначив, що автомобілем керувала інша особа, яка залишила автомобіль до приїзду інспекторів поліції.

Суд першої інстанції обґрунтовано послався на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП на пояснення свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_5, які ті надавали працівникам поліції , із яких вбачається, що 21.02.2017 року близько 21 години 40 хвилин до будинку АДРЕСА_2 на автомобілі НОМЕР_1 під'їхав ОСОБА_1, який знаходився в стані алкогольного сп'яніння, вів себе агресивно, в зв'язку з чим вони викликали наряд поліції.

Із пояснень свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вбачається, що 21.02.2017 року близько 23-00 години вони були свідками того, як ОСОБА_1, який знаходився в стані алкогольного сп'яніння, вів себе агресивно по відношенню до працівників поліції, відмовився підписати протокол про адміністративне правопорушення.

Дані,обставини також підтверджуються даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №272331.

Із дослідженого судом та наведеного в постанові висновку медичного огляду № 20 від 21.02.2017р., вбачається, що 21.02.2017 року о 22годині 40 хвилин в присутності уповноваженої особи, водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння в медичному закладі.

Суд дослідив обставини справи, дав належну оцінку всім наявним в матеріалах провадження доказам і дійшов вірного висновку, що ОСОБА_10 в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України відмовився пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суд першої інстанції вірно взяв до уваги на підтвердження винуватості ОСОБА_1 , наявний в матеріалах провадження висновок медичного закладу. Оскільки, даний висновок складений відповідно до вимог п. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 р. №1452/27858, згідно якого у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я. Згідно положень п.9 зазначеної Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Таким чином, з метою проведення медичного огляду водій ОСОБА_6 був доставлений уповноваженою особою, а саме інспектором поліції до найближчого медичного закладу у визначений законом строк, проте відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння про що і зазначено у висновку медичного закладу.

Суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, та прийшов до вірного висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративно правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, а тому не було підстав для проведення йому медичного огляду є непереконливими та спростовуються дослідженими судом та наведеними у постанові доказами, а саме поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_5 із яких вбачається, що саме ОСОБА_1 21.02.2017 року керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння.

Апеляційний суд критично відноситься до показів свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , які ті надавали в судовому засіданні апеляційного суду, про те, що автомобілем 21.02.2017 року керував саме ОСОБА_11 Оскільки, вказані свідки є заінтересованими особами, так як знаходяться в дружніх стосунках з ОСОБА_10 Крім того, свідок ОСОБА_5 сама добровільно повідомила працівників поліції, що 21.02.2017 року саме ОСОБА_1 знаходився за кермом автомобіля та керував ним, був в стані алкогольного сп'яніння, вів себе агресивно, бив її та погрожував, в зв'язку з чим вона викликала наряд поліції. Свої пояснення працівникам поліції зазначений свідок надавала добровільно та підписала їх без заперечень.

А тому суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про порушення водієм ОСОБА_1 п.2.5 ПДР України, та обґрунтовано визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, правопорушником апеляційному суду не надано.

За таких обставин, постанова суду прийнята з дотриманням вимог закону на підставі наявних у справі доказів і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 березня 2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік - залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області Куценко О.В.