П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2017 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 22 червня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122 - 4 КУпАП,-

за участю особи, яка притягнута до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

захисника БогатиренкаО.І. .

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 22 червня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122 - 4 КУпАП та відповідно до ст. 36 КУпАП на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.

Відповідно до постанови, ОСОБА_2 25 березня 2017 року в 16 год. 20 хв., керуючи транспортним засобом «Пежо», номерний знак НОМЕР_1, рухався по вул. Голосіївській в м. Києві, в порушення п.п. 2.10, 13.1 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «ВАЗ», номерний НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Після чого залишив місце ДТП. Крім того, ОСОБА_2 в порушення п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), керував автомобілем «Пежо», номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння та в порушення п. 2.5 ПДР України відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що постанова суду прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, зокрема суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення справи.

Апелянт звертає увагу на те, що в матеріалах провадження відсутні докази щодо факту керуванням ним транспортного засобу, оскільки коли працівники поліції підійшли до нього, то автомобіль був припаркований, а двигун вимкнутий. Він стверджує, що не керував автомобілем, тобто не був водієм, відтак не може нести відповідальність за відмову від проходження огляду на стан сп'яніння.

ОСОБА_2 зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення вказані як ознаки алкогольного сп'яніння: різка зміна настрою, запах алкоголю з ротової порожнини та почервоніння очей. Він стверджує, що в той день хворів, а тому почервоніння очей могло бути саме у зв'язку з цим. Щодо настрою, то апелянт пояснює е неправомірними діями працівників поліції, оскільки мав сумніви щодо намірів їх.

Апелянт звертає увагу на те, що незрозумілим є той факт, що і протоколи, і пропозиція щодо проходження огляду на стан сп'яніння були зроблені лише у відділенні поліції, а не на місці зупинки, як того вимагає Інструкції «Про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів» (далі - Інструкція).

Крім того, ОСОБА_2 зазначає, що звинувачення його у вчиненні адміністративних правопорушень ґрунтується на показаннях учасника ДТП - ОСОБА_4, а саме схеми ДТП, яка зафіксована з його слів. Апелянт стверджує, що не був учасником ДТП, а схема ДТП не відповідає дійсності. В суд першої інстанції він долучив письмові показання свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, відповідно до яких ДТП взагалі не було.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника Богатиренка О.І., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, свідка ОСОБА_5, переглянувши відеозапис з нагрудної камери інспектора поліції, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх доказів в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ухвалюючи рішення про визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122 - 4, ст. 130 ч. 1 КУпАП, суд взяв до уваги:

- пояснення свідка ОСОБА_4, який показав, що між ним та ОСОБА_2 виник конфлікт із - за першочерговості проїзду по прибудинковій території, в процесі якого ОСОБА_2 направив керований ним автомобіль «Пежо» на його автомобіль, в результаті чого автомобіль отримав пошкодження. ОСОБА_2 з місця ДТП зник. В подальшому поліцейські виявили автомобіль припаркованим у дворі будинку;

- пояснення свідка ОСОБА_7 - пасажира автомобіля «ВАЗ», яким керував ОСОБА_4, відповідно до яких між водіями автомобілів «ВАЗ» та «Пежо» відбувся конфлікт із - за того, що вони не могли розминутись. Водій «Пежо» все ж таки поїхав вперед, пошкодивши автомобіль «ВАЗ», після чого заїхав у двір;

- пояснення свідка ОСОБА_5, відповідно до яких він був очевидцем конфлікту між водіями автомобілів «ВАЗ» та «Пежо». Через деякий час водій автомобіля «ВАЗ» від'їхав назад, а водій автомобіля «Пежо» проїхав вперед і припаркувався у дворі.

В той же час, судом першої інстанції не оцінені протоколи про адміністративні правопорушення, схема місця ДТП, а також відеозапис з нагрудної камери поліцейського, які відповідно до ст. 251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд зазначає, що будь - який доказ не має наперед встановленої сили.

Так, відповідно до матеріалів справи, в ній наявні протоколи про адміністративні правопорушення, складені стосовно ОСОБА_2, де вказано, що він 25 березня 2017 року, керуючи автомобілем «Пежо», номерний знак НОМЕР_1, в порушення п. 13.1 ПДР України, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «ВАЗ», номерний НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів, після чого залишив місце ДТП., до якої причетний та керуючи автомобілем «Пежо», номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, в порушення п. 2.5 ПДР України відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння в присутності двох свідків.

Відповідно до схеми місця ДТП, підписаної лише ОСОБА_4, зазначено пошкодження бамперу з лівого боку на автомобілі «ВАЗ» та пошкодження задньої частини лівого крила на автомобілі «Пежо».

Судом апеляційної інстанції досліджений відеозапис з нагрудної камери інспектора поліції, де зафіксований весь перебіг подій від прибуття поліцейського патруля на виклик, здійснений ОСОБА_4 до завершення складання протоколів про адміністративні правопорушення в Голосіївському УП ГУ НП в м. Києві.

Відповідно до відеозапису, ОСОБА_4 повідомляє поліцейським про конфлікт з водієм автомобіля «Пежо» червоного кольору, в процесі якого останній облив його автомобіль пивом, потім спрямував автомобіль на його автомобіль, пошкодивши його.

На записі зафіксовані на автомобілі «ВАЗ» сліди рідини, можливо від пива, проте не зафіксовано, щоб поліцейський оглядав автомобіль і виявив на ньому пошкодження. На його запитання ОСОБА_4 пояснив, що зіткнення відбулося задньою лівою частиною його автомобіля та передньою лівою частиною автомобіля «Пежо», показавши при цьому на передню ліву частину припаркованого поряд автомобіля.

Проте, відповідно до схеми місця ДТП, у автомобіля «Пежо» зафіксовано пошкодження задньої частини лівого крила.

В подальшому, коли поліцейським був виявлений в іншому місці автомобіль «Пежо», в якому перебував ОСОБА_2, на відеозапису не зафіксовано огляд поліцейським автомобіля на предмет виявлення пошкодження. В той же час, ОСОБА_2 неодноразово заявляв, що до ДТП він не причетний, на автомобілі відсутні пошкодження, просив поліцейських показати пошкодження його автомобіля і звертає увагу на однакове нашарування бруду по всьому кузову його автомобіля.

З огляду на те, що пояснення ОСОБА_4 щодо механізму заподіяння пошкоджень автомобілів суперечить зафіксованим у схемі місця ДТП пошкодженням транспортних засобів, крім того, ці пошкодження в схемі не деталізовані, а також за відсутності на відеозапису даних про огляд поліцейськими транспортних засобів «ВАЗ» та «Пежо» на предмет наявності на них пошкоджень, апеляційний суд вважає, що лише показань ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_7 не достатньо для визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а як наслідок і у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 - 4 КУпАП.

За відсутності достатніх доказів у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень, апеляційний суд вважає за необхідне в цій частині закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративних правопорушень.

В той же час, апеляційний суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Так, відповідно до дослідженого відеозапису, поліцейськими, які прибули за викликом ОСОБА_4 у зв'язку з ДТП, було з'ясовано, що інший часник ДТП з місця пригоди зник. Після огляду прибудинкової території був виявлений припаркований автомобіль «Пежо» червоного кольору, який розпочав рух, на що поліцейський повідомив по рації іншого поліцейського, що в його бік рухається вказаний автомобіль. Через невеликий проміжок часу в іншому місці прибудинкової території був виявлений автомобіль «Пежо», в якому на місці водія перебував ОСОБА_2

Оскільки у поліцейських була підозра причетності ОСОБА_2 до ДТП, вони на законних підставах вимагали від нього посвідчення водія. ОСОБА_2 був наданий паспорт, оскільки він не вважав себе водієм і необхідні документи поліцейському не надав. У зв'язку з чим він з поліцейськими пройшли в управління поліції.

Апеляційний суд вважає, що відеозапис з камери поліцейського підтверджує те, що ОСОБА_2 був водієм, а тому вимоги поліцейського про проходження огляду на стан сп'яніння є законними.

Як видно з відеозапису, поліцейським запропоновано ОСОБА_2 пройти огляд, проте він відмовився. Йому були роз'яснені наслідки такої відмови. Ним не було заявлено, що він бажає пройти огляд на стан сп'яніння в медичному закладі.

З огляду на це, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_2, порушуючи вимоги п. 2.5 ПДР України, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що судом першої інстанції прийняте законне рішення.

Апеляційний суд не вбачає порушення ч. 3 ст. 266 КУпАП, оскільки вказана норма закону передбачає проведення огляду на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків.

Оскільки ОСОБА_2 категорично відмовився від проходження огляду, тобто його фактично не було, тому доводи про порушення процедури огляду є необґрунтованими.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_8 своїми підписами в протоколі про адміністративне правопорушення підтвердили відмову водія від проходження огляду і ця подія також була зафіксована за допомогою нагрудної камери поліцейського.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування постанови суду в цій частині немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 22 червня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122 - 4 КУпАП, скасувати в частині визнання його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн., в частині визнання його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 - 4 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. та провадження закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122 - 4 КУпАП.

Виключити з постанови суду рішення про накладення стягнення на підставі ст. 36 КУпАП.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун