Єдиний унікальний номер 265/6458/17 Головуюча суддя в суді 1-ої інст.: Міхєєва І.М.
Номер провадження 33/775/306/2017(м) Суддя-доповідач: Демяносов О.В.
Категорія: ч.6 ст.121, ч.2 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року м. Маріуполь

Суддя судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області (м. Маріуполь) Демяносов О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Папакіної К.Ю.,

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_3,

законного представника ОСОБА_4,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 жовтня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.6 ст.121, ч.2 ст. 126, ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 10200 (десять тисяч двісті) грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави 320 грн. судового збору.

В с т а н о в и в:

відповідно до постанови суду першої інстанції 24 серпня 2017 року о 20.50 год. ОСОБА_3 в районі будинку №1 по вул. Кошового с. Донське Волноваського району Донецької області керував мопедом «ALPHA ZS50 F», реєстраційний номер відсутній, з явними ознаками алкогольного сп'яніння. На вимогу працівників поліції від проходження огляду для визначення стану сп'яніння за допомогою алкотестеру «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу, а також від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров'я на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Також 24 серпня 2017 року о 20.50 год. ОСОБА_3 в районі будинку №1 по вул. Кошового с. Донське Волноваського району Донецької області керував мопедом «ALPHA ZS50 F», без реєстраційного номеру, оскільки він не зареєстрований у встановленому законом порядку, та без посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи право керування таким транспортним засобом.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 жовтня 2017 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.6 ст.121, ч.2 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. Стягнуто судовий збір в розмірі 320 грн.

Не погодившись із судовим рішенням, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 подана апеляційна скарга, в якій він просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови; постанову місцевого суду - скасувати, постановити нову, якою накласти адміністративне стягнення у виді попередження. Зазначив, що справа про адміністративне правопорушення розглянута судом у його відсутність, копію постанови він отримав 27 жовтня 2017 року, у зв'язку із чим вважає, що строк апеляційного оскарження пропустив з поважних причин. В апеляційній скарзі просить з урахування усіх обставин справи, що характеризують його особу, накласти на нього адміністративне стягнення у виді попередження.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 та його законного представника - ОСОБА_4, на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративні правопорушення, ознайомившись із доводами апеляційної скарги ОСОБА_3 в її межах, вважаю, що строк апеляційного оскарження постанови підлягає поновленню, апеляційна скарга - частковому задоволенню, а постанова - зміні, з огляду на наступне.

Відповідно до чинного законодавства строк на оскарження слід рахувати з моменту, коли особа дізналася про порушення своїх прав, а не з моменту прийняття процесуального рішення.

Як встановлено в процесі апеляційного розгляду, про прийняття рішення суддею апелянту стало відомо лише 27 жовтня 2017 року після отримання ним копії оскаржуваного судового рішення.

Внаслідок цих обставин, враховуючи те, що рішення суддею прийняте без участі апелянта, а останньому про прийняте рішення стало відомо лише 27 жовтня 2017 року, вважаю, що саме з цього періоду слід рахувати строк на оскарження постанови суду першої інстанції, у зв'язку із чим такий строк підлягає поновленню.

За змістом вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний, серед іншого, з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.6 ст.121, ч.2 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгоджується із доказами, наявними в матеріалах справи, та в апеляційній скарзі не оспорюється.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо необґрунтованого застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу за наявних в справі обставин заслуговують на увагу.

Відповідно до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення, відповідно до ст.33 КУпАП, враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, а також обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Проте, зазначені вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за ч.6 ст.121, ч.2 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП не були дотримані в повному обсязі.

Враховуючи, що судом першої інстанції вказане провадження було розглянуто за відсутності неповнолітнього правопорушника, залишились не з'ясованими, та як наслідок, не врахованими всі обставини справи у їх сукупності, серед яких те, що ОСОБА_3 вперше притягується до адміністративної відповідальності, є неповнолітньою особою, навчається в Маріупольському професійному ліцеї автотранспорту, де характеризується позитивно, будь-яких наслідків від скоєних адміністративних правопорушень не настало, він не має жодного джерела доходу та знаходиться на утриманні у матері, у вчиненому щиро розкаюється. Вказані обставини, на думку суду, відповідно до ст.34 КУпАП можна вважати такими, що пом`якшують відповідальність останнього за вчинене правопорушення.

Крім того, під час апеляційного розгляду законний представник правопорушника ОСОБА_3 - його мати ОСОБА_4 просила застосувати до її сина вимоги ст.24-1 КУпАП.

Відповідно до ст.13 КУпАП до осіб які вчинили правопорушення у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років застосовуються заходи впливу передбачені ст.24-1 КУпАП. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою згаданої статті цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені ст.24-1 цього Кодексу.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_3 на момент вчинення правопорушення - станом на 24 серпня 2017 року не досяг 18-річного віку, тобто є неповнолітнім.

А як вбачається зі ст.24-1 КУпАП за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: зобов'язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; попередження; догана або сувора догана; передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

За вказаних обставин, апеляційний суд вважає адміністративне стягнення, призначене судом першої інстанції у виді штрафу в розмірі 10200 грн., занадто суворим та таким, що не відповідає особі правопорушника.

Враховуючи викладене, з метою виховання ОСОБА_3 та запобігання вчинення ним нових правопорушень, з врахуванням обставин вчиненого адміністративного правопорушення, обставин, що пом'якшують відповідальність останнього, сімейного та матеріального стану, відповідно до ст.24-1 КУпАП вважаю, що до нього слід застосувати захід впливу у виді суворої догани.

На підставі п.4 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.13, 24-1, 33, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_3 строк апеляційного оскарження постанови Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 жовтня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_3 змінити в частині накладення стягнення.

У відповідності до ст.24-1 КУпАП застосувати до ОСОБА_3 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.6 ст.121, ч.2 ст. 126, ч.1 ст. 130 КУпАП, захід впливу у виді суворої догани.

В іншій частині постанову суду залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Донецької області О.В.Демяносов