П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.06.2017 Справа №607/6503/17

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбановський Ю.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у місті Тернополі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, тимчасово непрацюючого,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення від 16.05.2017р. серії БР №212921 ОСОБА_1 13 травня 2017 року в 19 год. 45 хв. в м. Тернополі на перехресті вул. Шевченка з вул. Кульчицької керував автомобілем НОМЕР_1, перебуваючи в стані наркотичного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився в ОСОБА_2. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху та згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 16.05.2017р. №212921 притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому адмінправопорушенні, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнає, мотивуючи тим, що він в стані наркотичного спяніння під керування автомобілем не перебував, що вказав у протоколі про адміністративне правопорушення. Поліцейським не було зафіксовано і не вказано йому, так і в протоколі про адміністративне правопорушення, наявності ознак наркотичного спяніння, через що особа повинна була пройти відповідний огляд, чим порушено вимоги Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», оскільки вимоги вказаної Інструкції чітко вказують, що особа підлягає огляду лише за наявності ознак спяніння, які виписані в Інструкції.

Поліцейський не пропонував пройти огляд на визначення стану спяніння на місці зупинки за допомогою технічних засобів, а відразу сказав їхати в медичний заклад, на що він погодився, оскільки не був в стані наркотичного спяніння та за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на це. Вказані дії поліцейського є порушенням ч. 3 ст. 266 КУпАП, яка встановлює єдиний порядок проведення огляду водій на стан будь-якого спяніння, чи то наркотичного, чи алкогольного, оскільки лише в разі незгоди особи пройти огляд на стан наркотичного спяніння за допомогою технічних засобів, або ж при незгоді із його результатами, така особа направляється на огляд в медичний заклад, чого зроблено поліцейським не було.

Також зазначає, що в порушення ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення медичного огляду та фіксування його результатів не було забезпечено присутність двох свідків, як це також вимагає Інструкція «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Зважаючи на здійсненні поліцейським порушення вимог КУпАП, «Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» під час проведення процедури огляду на стан спяніння, огляд є недійсним, висновки щодо результатів медичного огляду також є недійсними, що виключає склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Тому, ОСОБА_1 просить адміністративну справу відносно нього закрити за відсутності складу адмінправопорушення.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Також, вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Частина 3 статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення чітко вказує, що у разі незгоди водія на проведення огляду на стан наркотичного спяніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Проте, як вбачається із оглянутого запису камери відеореєстратора, поліцейський під час спілкування із водієм ОСОБА_1, не повідомивши йому про наявні, на думку інспектора, в нього ознаки наркотичного спяніння, в порушення вимог ч. 3 ст. 266 КУпАП відразу запропонував водію пройти огляд на визначення стану наркотичного спяніння в медичному закладі, на що ОСОБА_1 погодився без будь-яких заперечень. До матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення не долучено можливих наявних пояснень свідків, які б підтверджували ту обставину, що поліцейським було запропоновано на місці зупинки пройти водію огляд на стан наркотичного спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів і наявність відмови водія в цьому, що би послужило для поліцейського вчинити правові дії на направлення водія для огляду в медичних заклад.

Пункт 2 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015р. №1452/735 передбачає, що огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу НП України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з пункту 4 даної Інструкції ознаки наркотичного спяніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного спяніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота) порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; звуженні чи дуже розширенні зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Тобто, вимоги Інструкції передбачають, що огляду на стан спяніння підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння з ознаками такого стану, які мають бути наявними та очевидними, зафіксованими належним чином, мають бути оцінені поліцейським для здійснення ним висновку про можливе перебування водія в стані спяніння, про які поліцейський повинен повідомити водія та їх зафіксувати, наслідком чого є наявність правової підстави для проведення або ж направлення такого водія транспортного засобу на огляд на стан спяніння.

Із досліджених в судовому засіданні матеріалів справи, протоколу про адміністративне правопорушення, відеозапису камери реєстратора, судом встановлено, що в них відсутні будь-які відомості та посилання на те, яким чином поліцейський виявив у водія ОСОБА_1 ознаки наркотичного спяніння, які саме із вичерпно перелічених в Інструкції ознак наркотичного спяніння були наявні у водія ОСОБА_1, що послужило поліцейському зробити висновок про перебування водія у стані наркотичного спяніння та, відповідно, наявність правової підстави для направлення водія на проведення огляду на визначення такого стану. Із досліджених матеріалів, які додані до протоколу, зокрема відеозапису, ознак наркотичного спяніння у водія ОСОБА_1 не спостерігалося, ознаки не зафіксовані, не виявленні, не були наявними та про що ним було сказано і безперешкодно надано згоду на проходження огляду в медичному закладі на визначення стану спяніння.

Тому, направлення водія, який керує транспортним засобом на огляд для визначення стану спяніння і вимога поліцейського пройти такий огляд в медичному закладі повинна бути правомірна, належно обґрунтована, ґрунтуватися на встановлених та підтверджених наявних ознаках наркотичного спяніння водія, як це передбачено вимогами Інструкції, не формальною, що буде служити правовою підставою, визначеною нормами законодавства, для виникнення у водія, в якого наявні ознаки наркотичного спяніння обовязку пройти огляд на визначення стану такого спяніння, а для поліцейського вимога про необхідність проходження таким водієм огляду на стан наркотичного спяніння, чого в даному випадку поліцейським не дотримано і не зроблено.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушення інакше, як на підставах та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, оцінюючи докази, які містяться в матеріалах справи, враховуючи наданні ОСОБА_1 пояснення, суд прийшов до висновку, що в даному випадку вимоги Інструкції «Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» не дотримані та порушенні положення ст. 266 КУпАП під час здійснення процедури проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан спяніння з метою складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Тому, в силу п. 22 Інструкції «Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» висновки щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 на стан спяніння вважаються недійсними, що в свою чергу виключає наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і висновок щодо результатів медичного огляду не породжує правових наслідків.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 33, ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 251, 252, 266, 283, 284, 285, 288, 289 КУпАП, «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 16.05.2017р. серії БР №212921 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяОСОБА_3