П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.05.2017 Справа №607/16113/17

суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливка Л.М., розглянувши матеріали, що надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 17211 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановив:

ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем за контрактом військової частини НОМЕР_1 старшиною з матеріально-технічного забезпечення дивізіону артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_1 в порушення ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, в умовах особливого періоду, умисно, без поважних причин, не з`явився на військову службу о 8 год. 00 хв. з 24 листопада 2017 року (моменту коли це було виявлено командиром дивізіону артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_1 сержантом ОСОБА_2 ) до 08 год. 00 хв. 29 листопада 2017 року.

ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП; свою вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся.
Крім власного визнання, вина ОСОБА_1 у вчиненому доведена матеріалами, дослідженими в судовому засіданні, а саме: даними, які зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЛВТ № 53 від 12 грудня 2017 року; контрактом про проходження ОСОБА_1 військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб сержантського складу від 30 січня 2017 року.
За таких обставин, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 17211 КУпАП, тобто, самовільне залишення військової частини військовослужбовцем за контрактом вчинене в умовах особливого періоду.
При обранні цього стягнення суддя, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника: його негативну характеристику з місця служби, майновий стан, обставину, котра пом`якшує відповідальність щире розкаяння; відсутність обставин, котрі обтяжують відповідальність та приходить до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції статті.
Керуючись ст.ст. 33, 401, ст. 17211 ч. 4, 221, 276, 277, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,
постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 17211 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2'890 (дві тисячі вісімсот дев`яносто) грн.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 320 (триста двадцять) грн. судового збору.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяЛ. М. Сливка