Провадження № 3-6233/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2017 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Агафонов С.А., за участю прокурора Маруненко О.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від Національного агента з питань запобігання корупції про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 41-03/74 від 09.08.2017 року, ОСОБА_1 перебуваючи на посаді директора Державного науково-дослідного інституту з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права та у відповідності до пункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання Корупції» є суб'єктом, на якого поширюється дія цього Закону, 04.09.2017 в приміщення Інституту за адресою: вул. Донецька, 30, м. Київ, 03151, в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» 04.11.2015, 23.12.2015, 27.01.2016, 29.03.2016,25.04.2016 вчиняв дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, а саме видав накази від 04.11.2015 №317-к, від 23.12.2015 № 368-к, від 27.01.2016 № 19-к, від 29.03.2016 №88-к, від 25.04.2016 № 113-к про преміювання підлеглих працівників, в тому числі і близької йому особи, а саме свого сина ОСОБА_2, що відноситься до адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, відповідальність за яке встановлена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення був оповіщений у встановленому законом порядку.

Відповідно до постанов Солом'янського районного суду від 29.08.2017 та 15.09.2017 застосовані приводи до ОСОБА_1 в порядку ч. 2 ст. 268 КУпАП, які не були виконані.

Разом з цим, ОСОБА_1 в приватній телефонній розмові з прокурором Київської місцевої прокуратури №9 м. Києва Маруненком О.А., категорично відмовився приймати участь у судових засідання та отримувати повістки.

Прокурор Маруненко О.А. обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення підтримав, вказавши, що ОСОБА_1 будучи посадовою особою юридичної особи публічного права вчиняв дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Вислухавши доводи прокурора та дослідивши матеріали справи, суддя прийшов до висновків, що мотивує наступним чином.

Як встановлено в судовому засіданні і не заперечується особою, яка бере участь у судовому розгляді, ОСОБА_1 обіймав посаду директора Державного науково-дослідного інституту з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 та 2 статті 172-7 КУпАП визначено, що неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а також вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів, є адміністративними корупційними правопорушеннями.

Згідно з п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини 1 цієї статті.

Зазначене вище свідчить про те, що ОСОБА_1, обіймаючи посаду директора Державного науково-дослідного інституту з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи, тобто будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, є суб'єктом відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

У свою чергу, положенням ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Таким чином, під час підписання наказів від 04.11.2015 № 317-к, від 23.12.2015 № 368-к, від 27.01.2016 № 19-к, від 29.03.2016 № 88-к, від 25.04.2016 № 113-к про преміювання підлеглих працівників, в тому числі і свого сина ОСОБА_2, виник реальний конфлікт інтересів, який полягає у суперечності між його приватним інтересом та службовими повноваженнями, що впливає на об'єктивність та неупередженість прийняття рішення, або вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Крім того, суддя звертає увагу на те, що у разі існування у ОСОБА_1 сумнівів щодо наявності в нього конфлікту інтересів, він зобов'язаний був діяти відповідно до ч. 5 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», тобто звернутися за відповідними роз'ясненнями до територіального органу Національного агентства з питань запобігання корупції.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з цим вина ОСОБА_1 підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення та доданими до нього додатками.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Враховуючи те, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено день виявлення правопорушення 06.07.2017 року, тобто з дня виявлення минуло більш ніж три місяці, суддя приходить до висновку, що на момент розгляду справи, строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності сплинув.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Приймаючи до уваги вищенаведене, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, керуючись ст. ст. 38, 221, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП та на підставі ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП - закрити в зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Агафонов С.А.