АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/382/17 Головуючий у І-й інстанції - Ковтун Н.Г.
Справа № 214/1188/17-п Головуючий в ІІ інстанції - Мазниця А.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2017 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянку України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 153 гривні на користь держави та стягнуто судовий збір в сумі 320 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення за те, що остання 12 лютого 2017 року о 22.00 год. в м. Кривий Ріг по вул. Об'їзна дорога, керуючи автомобілем «Фольксваген», д.н. НОМЕР_1, на вимогу працівника поліції про зупинку, завчасно неодноразово подану за допомогою спеціального звукового сигналу та за допомогою гучномовного пристрою, не зупинилась, чим порушила вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху, та була затримана шляхом переслідування на патрульному автомобілі біля вул. Вечірній Бульвар, 18.

Вапеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження в справі закрити на підставі ст. 247 КУпАП - у зв'язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП,

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає, що оскаржувана постанова винесена з грубим порушення норм матеріального та процесуального права. Судом не було надано належної оцінки доказам та обставинам справи, що потягло за собою необґрунтоване визнання її вини. Крім того зазначає, що судом було взято до уваги тільки пояснення поліцейських ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які підтвердили, що рухали на патрульному автомобілі з ввімкнутими проблисковими маячками лише синього кольору. Пояснення свідка ОСОБА_4, яка перебувала з нею з нею в автомобілі та підтвердила відсутність вимог поліцейських про зупинку і той факт, що ОСОБА_1 не намагалася скритися, судом не було взято до уваги.

Так само не було враховано її особисті пояснення, в яких вона чітко зазначила, що 12.02.2017 року близько 22.00 год, керуючи автомобілем «Фольксваген», зробила вимушену зупинку по вул. Лісового в м. Кривому Розі, і в цей момент до неї підійшов інспектор поліції та вказала на порушення нею п.15.9 ПДД. Протокол про адміністративне правопорушення при цьому не було складено та вона поїхала далі, але через 2 км. її автомобіль було заблоковано та примусово зупинено без будь - яких попередніх вимог про зупинку.

У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та захисник - адвокат ОСОБА_5, що представляв її інтереси, апеляційну скаргу підтримали з викладених у ній підстав.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_5, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до ст. 122-2 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за невиконання водієм вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Згідно п. 2.4. Правил дорожнього руху України, на вимогу працівника поліції водій зобов'язаний зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Відповідно до п. 8.9. Правил дорожнього руху, вимога про зупинку транспортного засобу може бути подана зокрема за допомогою гучномовного пристрою.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, які підтверджуються доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; відеозаписом з камери співробітника патрульної поліції.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно неї уповноваженою особою органів поліції, та доведеність вини правопорушниці поза розумним сумнівом.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1, які полягають у тому, що фактично їй не було пред'явлено будь-яких вимог щодо зупинки транспортного засобу, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки спростовуються змістом наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери співробітника поліції, згідно якому останній підійшов до автомобіля під керуванням ОСОБА_1, який стояв без руху, та після нетривалої бесіди запропонував їй переїхати на узбіччя, втім ОСОБА_1, почавши рух автомобіля, поїхала далі та була заблокована під час зупинки на перехресті на значній відстані від місця попередньої зупинки, після переслідування її патрульним автомобілем, під час якого ОСОБА_1 співробітниками поліції неодноразово висувалися вимоги про зупинку шляхом включення спеціального звукового сигналу та за допомогою гучномовця.

Суд апеляційної інстанції, погоджуючись з оскаржуваною постановою, вважає, що ОСОБА_1, яка замість виконання вказівки працівника поліції щодо переїзду на інше місце почала рух автомобіля та поїхала далі по дорозі, не могла не розуміти, що патрульний автомобіль, який після цього почав рух та поїхав за нею, переслідує автомобіль під її керуванням, та не могла не чути звукові сигнали, що ним подавалися. Таким чином, доводи правопорушниці, як і показання пасажира її автомобіля ОСОБА_4, не відповідають фактичним обставинам подій, та їх належить розцінити як форму захисту, спрямовану на уникнення адміністративної відповідальності.

При розгляді справи судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_6 за ст. 122-2 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області А.А. Мазниця