АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/647/17 Справа № 202/6420/16-п Головуючий у 1 й інстанції - Ігнатенко В. В. Доповідач - Іванова А.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2017 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Іванова А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Дніпропетровська, студента, що проживає АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закрито провадження по справі про адміністративне правопорушення,

за участю:

потерпілого - ОСОБА_3,

представника потерпілого - ОСОБА_4, -

В с т а н о в и в :

Постановою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закрито провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом першої інстанції встановлено, що 10 вересня 2016 року близько 21 години 10 хвилин ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по пр. Слобожанському у м. Дніпро, в районі е/о№6 не вибрав безпечну швидкість руху транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його та безпечно керувати ним, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Фольксваген Поло д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3, в результаті чого автомобіль Фольксваген Поло д/н НОМЕР_2 продовжив рух, скоїв наїзд на бордюр та перекинувся, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з судовим рішенням, ОСОБА_2 03 липня 2017 року подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити справу про адміністративне правопорушення у відношенні нього за ст.124 КУпАП, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, на підставі ст.247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 посилається на те, що судове рішення винесено з суттєвими порушеннями норм матеріального та процесуального права, що виразилося в неповноті судового розгляду, невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи.

Так ОСОБА_2 в апеляційній скарзі вказує на недотримання співробітниками поліції встановлених Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, вимог щодо оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, зазначення кількості додатків до протоколу, незалучення експерта в передбачені строки та допущено неправильність написання прізвища останнього.

ОСОБА_2 окремо акцентує увагу суду, що експерт ОСОБА_6, який проводив судову автотехнічну та транспортно-трасологічну експертизу від 11 квітня 2017 року, передбачає про можливе розміщення місця зіткнення не даючи технічного обґрунтування, тобто такі висновки, на думку апелянта, є лише припущеннями.

Крім того, експерт ОСОБА_6 посилається на неописані сліди у схемі місця ДТП, які хоч і зафіксовані, але не описані, що, на думку апелянта, зумовлює суперечність у походженні цих слідів на належність до даних автомобілів.

На думку ОСОБА_2, висновки експерта ОСОБА_6 не відповідають вимогам законодавства про судову експертизу, а тому судом не повинні братися до уваги з урахуванням наявних висновків експертного авто технічного дослідження №18/10.1-66 проведеного за заявою ОСОБА_2 Дніпропетровським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник потерпілого ОСОБА_4 просить постанову суду залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

На думку представника потерпілого ОСОБА_4 заява про проведення авто технічного дослідження ОСОБА_2 та висновки авто технічного дослідження, проведені за цією заявою не відповідають дійсності та правильно оцінені судом першої інстанції.

В апеляційній скарзі містяться вирвані фрагменти з контексту висновків судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизу від 11 квітня 2017 року, зокрема відповідь на 5 питання.

Представник потерпілого ОСОБА_4 погоджується з висновками суду, зокрема щодо того, що справа розглядається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно тієї особи, щодо якої він складений.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 не з,явився, будучи завчасно та належним чином повідомленим про час та місце апеляційного розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо нього, не з'явився і захисник ОСОБА_7 в інтересах останнього надав 20 липня 2017 року письмову заяву про відкладення судового засідання, у зв'язку з несвоєчасним повідомленням та перебуванням ОСОБА_2 у відпустці за межами м. Дніпро.

Суд апеляційної інстанції не знаходить поважними причини неявки ОСОБА_2 до суду на визначений час та вважає за можливе продовжити судове засідання з урахуванням наступного.

Відповідно до ч.5 ст.294 КУпАП, апеляційний суд повідомляє про дату, час і місце судового засідання особу, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не пізніше ніж за три дні до початку судового засідання.

Згідно ч.6 ст.294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме довідки про доставку SMS- повідомлення, «повістка про виклик до суду в справі про адміністративне правопорушення» на 21 липня 2017 року о 10 годині 30 хвилин доставлена ОСОБА_2 16 липня 2017 року о 15 годині 09 хвилин на номер телефону НОМЕР_5 відповідно до вимог Порядку надсилання учасникам судового процесу текстів судових повісток у вигляді SMS- повідомлень, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 01 червня 2013 року №73.

Тобто особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 було належним чином та завчасно повідомлено про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, більш ніж за три дні до початку розгляду справи.

Як вбачається з оскаржуваної постанови суду, а саме даних, що характеризують особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 є студентом Дніпропетровського національного університету, а тому твердження заяви про відкладення розгляду справи в частині перебування останнього у відпустці протирічать один одному. Крім цього, до вказаної заяви не додано жодних письмових доказів поважності причин неявки ОСОБА_2 та трьох його захисників, так як договір про надання правової допомоги №20-07/17 між адвокатом ОСОБА_7 та ОСОБА_2 укладено 20 липня 2017 року, що свідчить про поінформованість про перебіг справи та відсутність перешкод у сторони захисту починаючи з 20 липня 2017 року.

В суді апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 заперечували проти задоволення апеляційної скарги, постанову суду вважали законною та обґрунтованою, просили залишити її без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Вислухавши потерпілого ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване, законне рішення.

Дані вимоги судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, - є безпідставними.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, об'єктивність яких у апеляційного суду сумнівів не викликає.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема:

-поясненнями потерпілого ОСОБА_3;

-протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №278195 від 30 вересня 2016 року;

-протоколом огляду місця ДТП від 10 вересня 2016 року з план-схемою та фото-таблицею до нього, підписним учасниками ДТП без будь яких зауважень, в якому зафіксовано місце зіткнення автомобілів, положення транспортних засобів після їх зіткнення, а також пошкодження, які отримали транспортні засоби в результаті дорожньо-транспортної пригоди;

-показами свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 в судовому засіданні, підтверджуючих, що водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом Ауді А4 д/н НОМЕР_3 рухався не обравши безпечну швидкість для даної дорожньої обстановки, що в результаті призвело до того, що при застосуванні гальмування транспортний засіб своєчасно не зупинився, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем Фольксваген Поло д/н НОМЕР_2;

-висновком експерта за результатами проведення судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи №6209/6210-16 від 11 квітня 2017 року в тій частині, що в залежності від того, за яких обставин відбувалось переміщення автомобіля НОМЕР_4, пов'язане з маневруванням, з правої (першої) смуги на другу до зіткнення, дії водія ОСОБА_2 було регламентовано вимогами або п. 10.1 або п. 12.1 Правил дорожнього руху України. В разі, якщо зміна напрямку руху (переміщення, пов'язане з маневруванням, з правої (першої) смуги на другу) відбувалась при здійсненні впливу водія ОСОБА_2 на рульове колесо (маневр ліворуч, який здійснювався в керованому стані), то в діях водія ОСОБА_2 вбачались невідповідності вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходились у причинному зв'язку з ДТП. В разі, якщо зміна напрямку руху (переміщення, пов'язане з маневруванням, з правої (першої) смуги на другу) відбувалась при умові переміщення автомобіля НОМЕР_4 в некерованому стані,) то в діях водія ОСОБА_2 вбачались невідповідності вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходились у причинному зв'язку з ДТП.

Згідно супровідному листу сектора Дніпропетровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 04 жовтня 2016 року, адміністративна справа в кількості 29 аркушах була направлена до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, для прийняття рішення.

Враховуючи викладене, доводи ОСОБА_2 щодо невідповідності кількості додатків до протоколу, що порушує право на захист останнього через не ознайомлення з усіма матеріалами справи про адміністративне правопорушення, не підтверджується матеріалами справи.

Як убачається з матеріалів справи, а саме протоколу про адміністративне правопорушення, прізвище особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 зазначено розбірливими друкованими літерами у відповідності до водійського посвідчення, а тому посилання апелянта на неправильність написання його прізвища не відповідає дійсності.

Висновки суду першої інстанції в частині не взяття до уваги висновку автотехнічного дослідження №18/10.1-66 від 24 жовтня 2016 року є правильними, оскільки на дослідження експертові були надані лише заява ОСОБА_2 з переліком вихідних даних та копія план-схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, а у подальшому судом було призначено судову автотехнічну та транспортно-трасологічну експертизи.

Тому доводи ОСОБА_2, викладені в апеляційній скарзі про необхідність врахування судом висновків автотехнічного дослідження від 24 жовтня 2016 року, проведеного за його заявою, -є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 по висновкам експерта ОСОБА_6 щодо неспроможності пояснень потерпілого ОСОБА_3 в тій частині, що на момент ДТП його автомобіль рухався прямолінійно, не є слушними, оскільки дана обставина вказана з припущенням розташування слідів автомобілів під кутом до краю проїзної частини, що нічим об'єктивно не підтверджено, у зв'язку з чим об'єктивно судом не взята до уваги.

Щодо інших доводів апеляційної ОСОБА_2 відносно дій ОСОБА_3 судом 1 інстанції вірно зазначено, що справа розглядається в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Твердження апелянта щодо наявності вини у виникненні ДТП з боку потерпілого ОСОБА_3 не є слушними, оскільки протокол про вчинення адміністративного правопорушення на іншого учасника ДТП не складався, і відповідна справа щодо ОСОБА_3 судом не розглядалася, тому суд позбавлений можливості розглянути питання наявності або відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, а саме порушенні п.12.1 правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм КУпАП, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і закрито провадження по справі про адміністративне правопорушення у зв'язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області А.П. Іванова