П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" липня 2017 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Бірса О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - особа, що притягається до адміністративної відповідальності) працюючи на посаді генерального директора УСТФ «Укртелефільм» що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Тумаяна, 15, вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП, що виразилось у порушені ч. 1 ст. 116 КЗпП України (заборгованість перед звільненими працівниками), та ч.ч. 1, 2 ст. 115 КЗпП (виплата заробітної плати з порушенням строків), яке виявлене під час перевірки 05.04.2017 року о 11 год. 00 хв. згідно акту № 26-235/389.

У судовому засіданні, особа, що притягається до адміністративної відповідальності, свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення визнав в повному обсязі, надав покази в частині обставин його вчинення, які викладені в установчій частині постанови, щиро розкаявся.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності, який свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав в повному обсязі, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення, який складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та з якого слідує, що особа, що притягається до адміністративної відповідальності особа, що притягається до адміністративної відповідальності працюючи на посаді генерального директора УСТФ «Укртелефільм» що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Тумаяна, 15, вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП, що виразилось у порушені ч. 1 ст. 116 КЗпП України (заборгованість перед звільненими працівниками), та ч.ч. 1, 2 ст. 115 КЗпП (виплата заробітної плати з порушенням строків), яке виявлене під час перевірки 05.04.2017 року о 11 год. 00 хв. згідно акту № 26-235/389.

- відомостями, що містяться у акті від 05 квітня 2017 року № 26-235/389.

При цьому, з матеріалів справи, слідує, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, являється суб'єктом даного адміністративного правопорушення, оскільки з положень КУпАП, випливає, що останніми, при такому роді правопорушень, можуть бути: керівники та інші посадови особи підприємств, установ, організацій (заступники керівників з фінансово-економічних питань, головні бухгалтери тощо).

За таких обставин, враховуючи вище викладене, суд, у відповідності до положень ст. 251 та ст. 252 КУпАП, вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності наявний склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 41 КУпАП.

В той же час суд враховує, що п. 7 ст. 247 КУпАП імперативно визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно положень ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

За таких обставин, суд враховуючи той факт, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, строки, передбачені ст. 38 КУпАП минули, вважає за необхідне на викоання положень п. 7 ст. 247 КУпАП розпочате провадження у справі закрити.

В свою чергу, суд враховує, що Законом України «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями) та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для звернення судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 41, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, та закрити провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені Кодексом України про адміністративне правопорушення, з урахуванням норм статтею 287-291 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред'явлення до виконання три місяці.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" ідентифікаційного номеру боржника, згідно постанови Верховного Суду Україниу від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14, не являється підставою для відмови державного виконавця у відкритті виконавчого провадження.

С у д д я : О.В. Бірса