АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №640/478/17 Суддя 1-ї інстанції: Сенаторв В.М.
Провадження № 33/790/358/17
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.06.2017 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, за участю особи, у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_2, його захисника адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 17.02.2017 року у відношенні ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Київського районного суду м. Харкова від 17.02.2017 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що 28.12.2016 року о 00.50 водій ОСОБА_2, керував автомобілем НОМЕР_1 у м. Харкові по вул. Пушкінській, буд. 40, з ознаками алкогольного спяніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів, почервоніння шкіри обличчя. Огляд на стан спяніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився у Харківському обласному наркологічному диспансері за адресою вул. Шевченка, буд. 26. Таким чином водій ОСОБА_2 порушив п. 2.9 «а» Правил Дорожнього Руху України, тобто скоїв правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу та просить скасувати постанову від 17.02.2017 року та закрити провадження по справі у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказує, огляд на стан спяніння було проведено у присутності двох свідків, анкетні данні яких відсутні у протоколі.

Вказує, що судом першої інстанції не було перевірено відомості, чи було ОСОБА_2 запропоновано пройти огляд за допомогою технічного засобу, і звертає увагу, що він не відмовлявся від проведення огляду на стан спяніння за допомогою технічних заходів, але був одразу доставлений працівниками поліції до закладу охорони здоровя, при цьому працівниками поліції не було проведено огляд на місці зупинки, тим самим порушуючи ст. 266 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 не спростував факт вживання ним алкогольного напою, та пояснив, що 27.12.2016 року ввечері близько 21.00 години дійсно випив 0,5 літра пива та не збирався нікуди їхати, проте, пізніше вже вночі 27.12.2016 року йому зателефонувала дружина, яка на той час перебувала на третьому місяці вагітності та знаходилася у його матері в с. Геніївка Зміївського району, та повідомила, що їй стало зле. ОСОБА_2 був занепокоєний станом здоровя дружини, та сів за кермо автомобіля, і вимушений був поїхати до аптеки за ліками та перебуваючи на вул. Пушкінській був зупинений працівниками поліції. Вважає, що на момент його зупинки працівниками поліції він був вже тверезий.

Зазначені обставини підтвердила у судовому засіданні мати ОСОБА_2 ОСОБА_4, яка пояснила, що її невістка ОСОБА_5 перебувала у них в гостях в с. Геніївка Зміївського району, де планували святкувати Новий рік. Цього дня 27.12.2016 року її син ОСОБА_2 знаходився в м. Харкові по своїх справах. Приблизно після 23.00 години 27.12.2016 року невістці стало погано, та вона з невісткою зателефонували ОСОБА_2 та знайомій ОСОБА_6, яка працює сімейним лікарем і в телефонному режимі надала необхідні консультації щодо того, які треба вжити ліки. Через кілька годин після цього біль минув.

ОСОБА_2 також пояснив апеляційному суду, що його хвилювання станом дружини було також викликано певними проблемами під час вагітності у її родичів, а саме значною кількість переривання вагітності.

Апеляційний суд вважає, що посилання апелянта не спростовуються змістом фотокопії обмінної карти вагітної ОСОБА_7, де встановлено низьке положення плоду. Відповідно до фотокопії щоденнику її самопочуття на 12-13 тижні відмічався біль у животі. Вказаний термін вагітності відповідає обставинам, за яких ОСОБА_2 був зупинений працівниками поліції.

Допитаний у судовому засіданні лікар-нарколог Харківського обласного наркологічного центру ОСОБА_8 підтвердив, що виявлена у крові ОСОБА_2 кількість етанолу, що відповідно до результатів токсикологічного дослідження № 4279 від 28.12.2016 року становила 0,38 промілле, з урахуванням часу, що минув, відповідає поясненням ОСОБА_2 щодо кількості випитого алкоголю, та часу вживання. Крім того, ОСОБА_8 пояснив, що 28.12.2016 року під час огляду ОСОБА_2 поводив себе нормально, зовнішніх видимих ознак спяніння у нього не було, реакція у нього була в нормі, зовнішнє він був в адекватному тверезому стані.

Відповідно до п. 7 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - установлення стану алкогольного спяніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Таким чином, допустимий показник алкоголю в крові становить 0,2 проміле.

Враховуючи вищевикладені обставини, приходжу до висновку про можливість застосування в даному випадку вимог ст. 22 КУпАП. Приймаючи таке рішення суд має розглянути всі сторони адміністративного правопорушення, оцінити його наслідки, переконатися, що внаслідок його вчинення не завдана значна шкода окремим громадянам або суспільству, дослідити обстановку, в якій вчинене порушення, особистість порушника, обставини, що зм'якшують і обтяжують відповідальність тощо. Судом першої інстанції вказані обставини не були досліджені та судове засідання було проведено без участі апелянта, внаслідок чого не було надано оцінки його поясненням.

Суд приймає до уваги, що різниця між допустимою нормою алкоголю в крові та показником, виявленим у ОСОБА_2 0,38 проміле, є незначною, та підтверджено експертом у судовому засіданні, обставини, внаслідок яких ОСОБА_2 сів за кермо автомобіля, були викликані станом здоровя вагітної дружини, що підтверджено поясненнями свідка, та медичною документацією, а також змістом свідоцтва про народження 10.06.2017 року у ОСОБА_2 син ОСОБА_9. З огляду на вказані обставини вважаю за можливе обмежитися в даному конкретному випадку усним зауваженням, звільнивши ОСОБА_10 від адміністративного стягнення.

Разом з цим, підстави для задоволення апеляційних вимог ОСОБА_2 щодо закриття провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення відсутні, оскільки останній визнав, що вживав 27.12.2016 року алкогольний напій та перебував за кермом транспортного засобу після його вживання.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 17.02.2017 року у у відношенні ОСОБА_2 змінити.

Пункт 1 резолютивної частини вказаної вище постанови викласти в такій редакції: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі ст. 22 КУпАП звільнити від адміністративної відповідальності у звязку із малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, обмежившись усним зауваженням в залі суду.

В решті вказану постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_1