АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/1576/17Суддя 1 інстанції Пустовіт О. Г.
Номер провадження 33/774/68/К/17Суддя- доповідач Пістун А. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2017 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, за участю: захисника ОСОБА_2, апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_3 на постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 червня 2017 року, з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 червня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, інн НОМЕР_1, громадянина України, не працює, мешкає за адресою (згідно протоколу): АДРЕСА_1, мешкає за адресою (згідно матеріалів справи): АДРЕСА_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200,00 (десять тисяч двісті) в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, та стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн.,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 червня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в 10 200 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, водій ОСОБА_3 05 березня 2017 року, приблизно об 01-20 годині, керував транспортним засобом - автомобілем «ГАЗ 32283», реєстраційний номер НОМЕР_2, по вулиці Миколи Світальського в Покровському районі м. Кривого Рогу, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (почервоніння очей, різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук), на вимогу працівника поліції в присутності двох свідків відмовився від проходження медичного огляду для встановлення стану сп'яніння, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України, та вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_3 22 червня 2017 року подав апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення.

Обґрунтовуючи вимоги клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження зазначеної постанови ОСОБА_3 посилається на те, що строк на апеляційне оскарження постанови суду ним пропущений з поважної причини, а саме, у зв'язку з тим, що він не був належним чином сповіщеним про день та час судових засідань і з цих причин не був присутнім в судовому засіданні 02 червня 2017 року під час винесення та проголошення оскаржуваної постанови суду, повний текст оскаржуваного судового рішення ним був отриманий лише 12 червня 2017 року.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 152754 від 05 березня 2017 року в його присутності не складалося, а також йому була вручена копія протоколу для ознайомлення лише 11 березня 2017 року.

Крім того, під час огляду працівниками поліції були допущені порушення вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 ( далі - Інструкція).

Не взято до уваги те, що йому співробітниками поліції не було роз'яснено право на оскарження дій щодо його огляду на стан сп'яніння.

Також вказує на те, що у співробітників поліції не було жодних законних підстав для зупинки 05 березня 2017 року транспортного засобу під його керуванням.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає про те, що він не був належним чином сповіщеним про день та час усіх судових засідань, у зв'язку з чим не зміг надати пояснення, заявити клопотання та реалізувати інші свої права.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Так, ст. ст. 289, 294 КУпАП встановлено десятиденний строк оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, який у разі його пропущення з поважних причин може бути поновлено органом, що розглядає справу.

Вирішуючи по суті клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції зважає на те, що апелянт не був присутнім при розгляді справи судом першої інстанції, заявив відповідне клопотання про поновлення пропущеного строку, а в матеріалах справи відсутні відомості як про його належне повідомлення про день та час судового засідання, в якому було винесено оскаржувану постанову,повний текст постанови суду отримав в останній день збігу зазначеного строку 12.06.2017 р. (а.с. 44), тому строк на апеляційне оскарження зазначеної постанови ОСОБА_3 слід поновити та розглянути справу по суті.

В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник ОСОБА_2, вимоги та доводи апеляційної скарги, підтримав у повному обсязі й наполягав на її задоволенні.

Вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 судом першої інстанції були дотримані

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 152754 від 05 березня 2017 року, відповідно до якого ОСОБА_3 у присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку із застосуванням приладу газоаналізатору Драгер; поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, кожен з яких підтвердили те, що 05.03.2017 року близько 01 год. 45 хв. в їх присутності ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу; відеозаписом із бодікамери, на якому відображено що ОСОБА_3 пояснив працівникам поліції, що він випив бокал пива, а також факт відмови ОСОБА_3 в присутності двох свідків від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням газоаналізатора, а також обставини складення протоколу про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_3 в апеляційному суді не заперечував того факту, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на вимогу працівників поліції в законом встановленому порядку.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, вважаю, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_3 та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, обставини якого зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 152754 від 05 березня 2017 року.

Провина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджуєтьсяматеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення БР № 152754 від 05 березня 2017 року відповідно до якого водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом - автомобілем «ГАЗ 32283», реєстраційний номер НОМЕР_2, по вулиці Миколи Світальського в Покровському районі м. Кривого Рогу, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (почервоніння очей, різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук), на вимогу працівника поліції в присутності двох свідків відмовився від проходження медичного огляду для встановлення стану сп'яніння.

Також, судом апеляційної інстанції встановлено, що зазначений протокол про адміністративне правопорушення складено інспектором роти № 2 батальйону № 2 УПП в м. Кривий Ріг Собулевським В.Ю. з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254-256 КУпАП, й жодних підстав вважати його не допустимим доказом з підстав складення останнього неповажною особою відповідно до доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Також провина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджуєтьсярапортом інспектора поліцій, відповідно до якого водій ОСОБА_3 05 березня 2017 року о 01-45 год. відмовився від проходження медичного огляду на встановлення стану сп'яніння на місці за допомогою газоаналізатора Алкотенстера «Драгер» так і в медичному закладі в присутності двох свідків.

Зі змісту ст. 251 КУпАП вбачається, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в іх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В той же час, як зазначено у п. 6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_3, адміністративного правопорушення, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього уповноваженою особою органів поліції, яке полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, та погоджується з кваліфікацією цих дій правопорушника за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним судом не встановлено допущених під час складання протоколу порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735.

При апеляційному перегляді порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, не встановлено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Накладаючи на ОСОБА_3 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, суд першої інстанції дотримався вимог ст. ст. 30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 7, п. 1 ч.1 ст. 247 ст. 252, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 червня 2017 року - задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Жотвневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 червня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області А.О. Пістун