Справа № 500/5770/17
Провадження № 3/500/1637/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 жовтня 2017 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Адамов А.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1, що народився 05 листопада 1970 року, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, ідентифікаційний код 259606171, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

23.10.2017 року до суду надійшов від Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 044433 від21.10.2017 року відносно ОСОБА_1, в якому зазначено, що ОСОБА_1, 21 жовтня 2017 року, о 19:45 год., в м. Ізмаїл, Одеської області, по вул. Бендерська, навпроти буд. №31, керував автомобілем марки «Фіат Добло», державний реєстраційний номерний знак ВТ 1449ВС, з явними ознаками алкогольного спяніння (нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини). Від проходження огляду на стан спяніння в установленому порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення притягуваного, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що притягуваний своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення визнав повністю, розкаявся у його вчиненні та пояснив, що від проходження медичного огляду на стан спяніння він відмовився, оскільки не заперечує, що був в стані алкогольного спяніння.

Вина ОСОБА_1 у відмові у присутності двох свідків від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому порядку повністю підтверджуються обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, та матеріалами справи.

Вислухавши пояснення правопорушника, дослідивши матеріали справи, вивчивши положення чинного законодавства, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як було вище наведено, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, повністю доведена матеріалами справи.

При накладенні адміністративного стягнення у відношенні ОСОБА_1, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

Характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення вказує на те, що він вчинив грубе правопорушення.

До обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП помякшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд відносить щире розкаяння винного.

Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, беручи до увагу особу ОСОБА_1, а також безальтернативну санкцію ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд дійшов висновку, що з метою його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень на нього необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік . Суд також вважає, що в даному випадку таке стягнення буде достатнім, та повністю досягне мети його застосування.

Крім того, суд вважає за необхідне в силу ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 р., а саме в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 320 грн.

Керуючись ст. ст. 283 285 КУпАП,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в дохід держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням ОСОБА_1 права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) грн.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_2