Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2017 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Крегула М.М., з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, його захисника - адвоката Зеленяка С.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 вересня 2017 року якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1, громадянин України, не працюючий,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн.. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн.,

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що він 29.06.2017 року о 02 год. 50 хв. в м.Ужгороді по вул.Швабська, 14, керував транспортним засобом марки «Daevoo Lanos» д/н «НОМЕР_1» в стані алкогольного сп»яніння, чим порушив вимоги п.2.9»а» Правил дорожнього руху України. Стан алкогольного сп»яніння підтверджується Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №217 від 29.06.2017 року Закарпатського обласного наркологічного диспансера.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 15.09.2017 року та закрити провадження у справі у зв»язку з відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення. Вважає постанову суду першої інстанції необґрунтованою та незаконною, а висновки суду про його винуватість такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. Стверджує, що суд першої інстанції необґрунтовано не взяв до уваги дані ним в судовому засіданні покази про те, що він не керував автомобілем за встановлених в протоколі обставин, про що, на його думку, свідчать і покази свідка ОСОБА_3, який і перебував за кермом автомобіля марки «Daevoo Lanos» д/н «НОМЕР_1», відвозячи його із с.Холмок на вул.Швабську в м.Ужгород. Також зазначає, що наявний в матеріалах справи диск із записом відео реєстратора співробітника поліції не являється належним доказом його винуватості, оскільки не містить зафіксованої інформації про те, що саме він перебував за кермом. Крім того, на думку апелянта, постанова суду першої інстанції не містить зазначення доказів, які доводять його винуватість.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника -адвоката Зеленяка С.П., які підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи та наведені доводи, викладені в апеляційній скарзі, відтворивши відеозапис з нагрудного відеореєстратора працівника поліції, апеляційний суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з таких підстав.

Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються наявними і дослідженими судом доказами.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №215185 від 29.06.2017 року, зміст якого відповідає вимогам ст.256 КУпАП, згідно якого ОСОБА_1 29.06.2016 року о 02 год. 50 хв. в м.Ужгороді по вул.Швабська, 14, керував транспортним засобом марки «Daevoo Lanos» д/н «НОМЕР_1» в стані алкогольного сп»яніння. Стан алкогольного сп»яніння підтверджується Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №217 від 29.06.2017 року Закарпатського обласного наркологічного диспансера.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, стверджується доданим до матеріалів справи, адвокатом Зеленяком С.П., Актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння від 29.06.2017 року за №217 Закарпатського обласного наркологічного диспансеру, згідно з яким ОСОБА_1 у встановлений в протоколі час перебував у стані алкогольного сп»яніння - 1.8% .

Наведені докази є допустимими, належними і достатніми для підтвердження висновків суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Судом першої інстанції цим обставинам та наявним у справі доказам дано всебічну оцінку та з урахуванням вимог ст.33 КУпАП, зокрема, характеру вчиненного правопорушення, особи порушника та обставин справи, правильно вирішено питання про кваліфікацію діянь ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП і накладено стягнення у відповідності до санкції, зазначеного закону, а тому твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а також невмотивованість постанови суду, є необгрунтованими.

Посилання ОСОБА_1 в поясненнях та апеляційній скарзі як на доказ своєї невинуватості на покази свідка ОСОБА_3 апеляційний суд вважає непереконливими, оскільки такі покази не спростовують факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп»яніння за вказаних у протоколі місці та часі, а тільки свідчать про те, що ОСОБА_3 залишив ОСОБА_1 з автомобілем марки «Daevoo Lanos» д/н «НОМЕР_1» на вул..Швабській в м.Ужгород. На місці події ОСОБА_3 не перебував і пояснень з приводу правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1, не давав.

Крім того, із переглянутого в судовому засіданні апеляційного суду відеозапису з нагрудного відео-реєстратора від 29.06.2017 року також вбачається, що ОСОБА_1 визнав, що перебував за кермом автомобіля у момент, коли його зупинили працівники поліції. Цими визнаннями ОСОБА_1, які він дав довільно у розмові з працівниками поліції, спростовуються твердження, що він не керував автомобілем, а стояв коли до нього підійшли працівники поліції.

Таким чином, обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення місцевим судом законодавства при винесенні постанови, яке полягало у нез»ясуванні районним судом всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 вересня 2017 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя М.М.Крегул