Справа № 462/1149/17 Головуючий у 1 інстанції: Постигач О.Б.
Провадження № 33/783/841/17 Доповідач в 2-й інстанції: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2017 року апеляційний суд Львівської області в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_2 на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 16 травня 2017 року, -

з участю правопорушника ОСОБА_2,

встановив:

цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 320 грн. судового збору.

Згідно постанови судді ОСОБА_2. 05 березня 2017 року о 20:15 год. на автодорозі Київ-Чоп (06) 604 км керував автомобілем марки «МСС SMART MC01» з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння шкірного покриву обличчя, нестійка хода. Від проходження в установленому законом порядку медичного огляду відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, тобто вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, правопорушник ОСОБА_2, не оспорює факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, однак вважає постанову суду першої інстанції незаконною та такою, що суперечить вимогам законодавства.

Зазначає, що 15 травня 2017 року подавав до місцевого суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв'язку із травмою ноги, однак суд розглянув справу 16 травня 2017 року без його участі.

Просить поновити строк апеляційного оскарження постанови Залізничного районного суду м. Львова від 16 травня 2017 року, скасувати таку та надіслати справу на новий розгляд.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що слід поновити строк апеляційного оскарження постанови судді місцевого суду, оскільки такий пропущений з поважних причин та приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, яким судом першої інстанції дана належна правова оцінка.

Крім цього, правопорушник ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції визнав, що 05 березня 2017 року керував транспортним засобом марки «МСС SMART MC01» та не заперечив щодо своєї відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Згідно ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 неодноразово належним чином був повідомлений про місце і час судового засідання, однак, зловживаючи правом подавати клопотання про відкладення розгляду справи, чотири рази заявляв таке, що, на думку апеляційного суду, вірно розцінено судом першої інстанції як спосіб затягування судового процесу та уникнення відповідальності, а тому покликання апелянта на порушення його прав при розгляді справи в суді першої інстанції за його відсутності є безпідставними. Крім цього, зазначене усунено під час апеляційного розгляду справи де ОСОБА_2 мав можливість надати пояснення з приводу обставин згаданого правопорушення.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що суддя районного суду підставно притягнув ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, обравши стягнення в межах санкції статті та не вбачає підстав для скасування постанови суду.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

поновити правопорушнику ОСОБА_2 строк апеляційного оскарження постанови Залізничного районного суду м. Львова від 16 травня 2017 року.

Апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 16 травня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік - без зміни.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати

у кримінальних справах Галапац І.І.

апеляційного суду

Львівської області