Справа № 185/7714/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 року. Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Тимченко С.О., розглянувши матеріали, що надійшли з Головного управління держпраці у Дніпропетрвоській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, директора КП «Павлоградтеплоенерго» проживаючого та зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

встановив:

До Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП ОСОБА_1 для розгляду.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення протокол № 41/4.5-4 від 25.09.2017 року вбачається, при перевірці інспектуванням наказів з кадрової діяльності, встановлено, що накази про відпустку видаються меньше, ніж за два тижні до початку відпустки, що суперечить вимогам ч. 5 ст. 79 КЗпП України «Власник або уповноважений ним орган письмово повідомляє працівників про дату початку відпустки не пізніш як за два тижні», наприклад:

-згідно наказу № 5/1 ОСОБА_2 надано щорічну відпустку з 03.04.2017 р., наказ виданий 30.03.2017 р., тобто за 3 дні до початку відпустки;

-згідно наказу № 6/1 ОСОБА_3 надано щорічну відпустку з 07.04.2017 р., наказ виданий 30.03.2017 р., тобто за 8 днів до початку відпустки. При вибірковому інспектуванні питання строків виплати заробітної плати за час відпустки, встановлено порушення вимог ч. 4 ст 115 КЗпП України та вимог1 ст. 21 Закону України «Про відпустки», якими передбачено виплату заробітної плати за час відпустки за 3 дні до її початку, а саме: апаратник ПВО : калювальний період ОСОБА_4 щорічна відпустка розпочата 07.04.2017 року, а заробітна плата за час відпустки згідно відомості № 210 . плачена після початку відпустки 19.04.2017 р.

Згідно ч.1 та 2 ст. 115 КЗпП України виплата заробітної плати повинна проводиться не менше двох разів на місяць через проміжок часу, що не переевищує 16 календарних днів, не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Також в ч. 1. ст. 24 ЗУ "Про оплату праці" зазначено, що заробітна плата виплачуватися працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі 5 відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, тю не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після : закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

В колективному договорі КП "Павлоградтеплоенерго" в розділі IV п. 4.2. . обумовлені строки виплати заробітної плати працівникам, а саме: зарплата за 2 половину місяця 7-10 числа, зарплата за 1 половину місяця 22-25 числа.

Згідно довідки про строки виплати заробітної плати в КП Павлоградтеплоенерго", наданої підприємством за період січень-серпень 2017 року, встановлено що строки виплати заробітної плати систематично .тушуються, що суперечить вимогам вищезазначених статей, а саме:

січень: зарплата за 2 половину місяця - 11.01-19.01

зарплата за 1 половину місяця - 24.01 -31.01

лютий: зарплата за 2 половину місяця - 08.02- 14.02

зарплата за 1 половину місяця - 15.02-27.02

березень: зарплата за 2 половину місяця - 02.03-06.03

зарплата за 1 половину місяця - 17.03 -28.03

квітень: зарплата за 2 половину місяця - 11.04 - 13.04

зарплата за 1 половину місяця - 18.04-21.04

травень: зарплата за 2 половину місяця - 04.05 - 05.05

зарплата за 1 половину місяця - 17.05 - 24.05

червень: зарплата за 2 половину місяця - 01.06-07.06

зарплата за 1 половину місяця - 16.06-21.06

липень: зарплата за 2 половину місяця - 03.07 - 11.07

зарплата за 1 половину місяця - 14.07-20.07

серпень: зарплата за 2 половину місяця - 01.08 - 07.08

зарплата за 1 половину місяця - 15.08-22.08

В ході вибіркового інспектування питання проведення розрахунку зі звільненими працівниками встановлено, що виплата належних сум при звільненні проводиться не в день звільнення, що є порушення вимог ч. 1 ст. 116. .ч. 1 ст. 47 КЗпП України, наприклад: ОСОБА_5 03.08.2017 р. написав заяву на звільнення за власним бажанням з 17.08.2017 р. (наказ № 292/к від 17.08.2017 p.), а розрахункові кошти отримав 18.08.2017 р. згідно відомості про зарахування заробітної плати працівникам підприємства, тобто наступного дня після звільнення, що призвело до порушення ч.1 ст. 117 КЗпП України. Письмове пояснення бухгалтера ОСОБА_6 з цього приводу додаються.

Аналізуючи порядок розрахунку при звільненні ОСОБА_7, встановлено, пз відповідно до наказу № 30/1 від 13.06.2017 вищезазначеномупрацівнику надано щорічну відпусту тривалістю 28 календарних днів (за період роботи з 01.11.2016 р. по 31.11.2017 р. ) з 03.07.2017 р. по 30.07.2017 p., тобто авансом за 4 невідпрацьовані місяці. Заробітну плату за час щорічної відпустки : гідно відомостей зарахування заробітної плати працівникам підприємства сплачено частинами, а саме 14 та 28 липня 2017 p., що є порушенням ч. 4 ст. і 15 КЗпП України.

З 31.07.2017 р. по 14.08.2017 р. на підставі заяви ОСОБА_7 від 17.07.2017 р та наказу № 273/к від 17.07.2017 p., йому надано відпустку без збереження заробітної плати на 15 календарних днів.

З 15.08.2017 р. ОСОБА_7 звільнився за власним бажанням (заява на звільнення від 01.08.2017 p., наказ № 289/к від 15.08.2017 р. Тобто в серпні 2017 року зазначений працівник працював один день 15 серпня 2017 р. Відповідно до розрахункової відомості за серпень 2017 року йому була нарахована заробітна плата за 1 робочий день в сумі 229,43 грн.

Оскільки ОСОБА_7 отримав заробітну плату за час щорічної відпустки в повному обсязі, а фактично не відпрацював період, за який була надана відпустка, то при звільнені, йому було зроблено перерахунок зайво виплачених коштів (згідно прибуткового ордеру № 2 від 14.08.2017 р. прийнято від ОСОБА_7 зайво сплачену заробітну плату в сумі 691,58 грн.) відповідно до ст. 22 Закону України "Про відпустки", в якій зазначено, що у разі звільнення працівника до закінчення робочого року, за який він уже одержав відпустку повної тривалості, для покриття його заборгованості власник або повноважений ним орган провадить відрахування із заробітної плати за дні відпустки, що були надані в рахунок невідпрацьованої частини робочого року. Але, при цьому, встановлено, що відрахування зайво сплачених коштів здійснено за 7 календарних днів замість належних 6, що призвело до порушення ст.ст. 116 ч. 1 ст. 47 КЗпП України.

Згідно письмового пояснення начальника віддулу кадрів ОСОБА_8 нею була здійснена аріфметична помилка.

В судовому засіданні ОСОБА_1, вину визнав, додав, що вчинив зазначене правопорушення з необережності.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення передбаченного ч. 1 ст.44 КУпАП, а саме порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини.

Суд вважає необхідним та достатнім для виховання притягуваного та запобігання вчиненню ним нових правопорушень накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, у відповідності зі ст. 40-1 КУпАП з правопорушника слід стягнути судовий збір у дохід держави.

Керуючись ст. 283, 284, 40-1 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44 КУпАП.

Притягти ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 510 (пятсот десять) гр.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) гривень на користь держави.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту її винесення в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд.

Суддя С.О. Тимченко

Постанова набрала чинности ________________ року.

Строк предявлення постанови до виконання три місяця