АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2017 року м. Чернівці

Апеляційний суд Чернівецької області у складі головуючого судді Давнього В.П., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, його захисника адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляцією ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07.09.2017 року,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07.09.2017 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, - визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10200 грн. та позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів терміном на один рік.

Згідно постанови суду, Кибич Андрій Вікторович 05.08.2017 року о 11:13 год. керував автомобілем BMW 520і, номерний знак СЕ 7040 BE, по вул. 29 березня, 17, в м. Чернівці, з ознаками наркотичного спяніння, а саме: почервоніння очей, слабка реакція очей на світло, тремтіння пальців рук, від проходження у встановленому законом порядку огляду на визначення стану спяніння відмовився в присутності двох свідків: Чепенко І.А. та Козачук О.С. Своїми діями Кибич А.В. порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На вказану постанову суду надійшла апеляційна скарга разом із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження від ОСОБА_1

В заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт просить поновити йому строк для оскарження у звязку із тим, що при винесені постанови від 07.09.2017р. в суді присутнім він не був, повідомлення про слухання справи не отримував, в матеріалах справи відсутні докази про повідомлення його належним чином про час і місце розгляду справи, постанову суду не отримував, а про неї дізнався лише 18.09.2017р. зі сайту судової влади України.

В своїй апеляції ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що проходити огляд на стан спяніння він не відмовлявся, він сам заявляв про це, однак на місці зупинки транспортного засобу у працівників поліції були відсутні необхідні прилади. Районний суд розглянув справу поверхнево, без виклику в судове засідання свідків правопорушення, дослідження відео з бодікамер працівників поліції, а також ним не було взято до уваги висновок медичного огляду, із якого вбачається, що він 05.08.2017р. в стані наркотичного спяніння не перебував.

Справа №33/794/598/2017 Головуючий у І інстанції: Волошин С.О.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Давній В.П.

ЄУН №727/8026/17

Розглянувши справу, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, переглянувши відеозапис з нагрудної камери інспектора поліції та обговоривши доводи апеляції, суд вважає, що подана апеляція підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 під час судового розгляду справи присутнім не був, будь-яких відомостей про надіслання йому копії постанови від 07.09.2017р. в строки і в порядок, передбачений ст.285 КУпАП, в матеріалах справи не має. За таких обставин апелянт пропустив строк на апеляційне оскарження постанови суду з поважний причин, а тому його слід поновити.

У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 судом першої інстанції дотримані не були.

Вирішуючи питання про обґрунтованість апеляційної скарги по суті та аналізуючи покладений в основу оскаржуваної постанови висновок суду першої інстанції про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає доводи апеляційної скарги слушними та такими, що заслуговують на увагу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На думку суду, викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не відповідає фактичним обставинам справи та не узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 05.09.2017 року вбачається, що ОСОБА_1 05.08.2017 року о 11.13 год. керував автомобілем BMW 520і, номерний знак СЕ 7040 BE, по вул. 29 березня, 17, в м. Чернівці, з ознаками наркотичного спяніння, а саме: почервоніння очей, слабка реакція очей на світло, тремтіння пальців рук, від проходження у встановленому законом порядку огляду на визначення стану спяніння відмовився в присутності двох свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. (а.с.1)

Як на доказ винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які підтвердили факт відмови 05.08.2017 року ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння.

Але, на думку апеляційного суду пояснення даних свідків не можна вважати належним доказом вини ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки пояснення цих свідків викладені на заздалегідь виготовлених бланках, є ідентичними між собою за змістом, заповнені одним почерком і різняться між собою лише в підписах цих свідків, у зв'язку із чим на думку апеляційного суду доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в цій частині слів вважати обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

До того ж, достовірність показань даних свідків не було перевірено судом 1 інстанції шляхом їх виклику та допиту в суді, що також на думку апеляційного суду унеможливлює використання цих доказів для підтвердження винуватості ОСОБА_1

Для усунення даних недоліків, апеляційним судом завчасно та неодноразово повістками (в тому числі надсилалися смс повідомлення на мобільні телефони свідків, які було доставлено) було викликано вищевказаних свідків, а також інспектора поліції, який складав протокол, для їх допиту в суді апеляційної інстанції, однак останні до суду не зявились, про причину неявки суд не повідомили.

Крім того, вимогами ст. 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.

При цьому матеріали справи та сам протокол про адміністративне правопорушення не містять будь-яких доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування автомобілем марки BMW 520і, номерний знак СЕ 7040 BE, 05.08.2017 року та передачі цього автомобіля для керування іншій особі.

В той же час, ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційного суду показав, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння у встановленому законом порядку, даний екіпаж поліції постійно безпідставно зупиняє його автомобіль та не вперше складає відносно нього протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, однак кожного разу суд закриває провадження за результатом розгляду цих протоколів. Відразу після зупинки його працівниками поліції, він поїхав в Чернівецький ОНД, де його освідчив лікар нарколог, встановивши, що він не перебуває у стані наркотичного спяніння.

Із долученого висновку №2008 вбачається, що 05.08.2017р. о 13год. 43 хв. ОСОБА_1 з власної ініціативи звернувся до Чернівецького ОНД, де лікар ОСОБА_5 за результатом медичного огляду встановив, що у ОСОБА_1 ознак наркотичного спяніння не виявлено. Однак районний суд даному доказу ніякої оцінки не надав, чим допустив однобічність та неповноту судового розгляду.

Більше того, із дослідженого в суді апеляційної інстанції відеозапису з бодікамер працівників поліції, що складали протокол відносно ОСОБА_1 вбачається, що свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не були очевидцями безпосередньої відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан спяніння, а свої підписи вони залишили у незаповненому бланку протоколу про адміністративне правопорушення.

З урахуванням викладеного апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП є необґрунтованою, невмотивованою, та постановленою з порушенням вимог ст.245 КУпАП, у зв'язку з чим підлягає скасуванню.

Зважаючи на те, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а справа про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07.09.2017 року.

Постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07.09.2017 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати.

На підставі п.1.ч.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Чернівецької області ОСОБА_6