Справа № 466/943/17 Головуючий у 1 інстанції- Мартинишин Я.М.
Провадження № 33/783/556/17 Доповідач -Калиняк О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2017 року м. Львів

Апеляційний суд Львівської області в складі:

судді - Калиняк О.М.

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1

захисника - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 10 квітня 2017 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Жовківського районного суду Львівської області від 10 квітня 2017 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення - штраф у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 320 грн. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 11 січня 2017 року о 02.00 год. на вул. Мазепи, 1 у м. Львові керував автомобілем "Мерседес Віто" номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить судове рішення скасувати та закрити провадження у справі в зв'язку з відсутністю складу правопорушення. Постанову суду вважає незаконною, необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: висновки суду про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи. Транспортним засобом він керував тверезим. Він їхав по вул. Мазепи у м. Львові, його зупинили поліцейські та попросили пред'явити документи на автомобіль та посвідчення водія. Він виконав їхні вимоги, після чого йому висунули підозру у керуванні автомобілем у стані алкогольного сп'яніння. Він заперечив даний факт та почав вимагати, щоб поліцейський провів огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, як це встановлено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Йому було надане таке право, проте ні документу про повірку, ні сертифіката відповідності на даний технічний засіб у поліцейських не було. Він чітко виконав інструкції поліцейського при проходженні огляду, після чого засіб вимірювання показав відсутність вмісту алкоголю в його організмі, що означало повну тверезість. Після цього він ще двічі на вимогу поліцейського продував трубку приладу й на дисплеї висвітлювало 0.00%о. Тоді поліцейський наказав їхати разом з ним для огляду у лікарню. Суд першої інстанції всупереч ст. 252 КУпАП не забезпечив всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності. У протоколі він зазначив, що випив 100 грам вина, проте це було написано у момент морального тиску та погроз з боку правоохоронців, і він оговорив себе. Йому не було надано висновок про результати медичного огляду, посвідчення водія у нього не вилучали. Судом не було встановлено, що він перебуває у шлюбі та виховує двох малолітніх дітей, відсутнє постійне працевлаштування, як у нього так і у дружини, а транспортний засіб є єдиним джерелом доходу, за допомогою якого він забезпечує сім'ю; він не може повноцінно працювати на іншій роботі, оскільки є інвалідом ІІ групи.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник - адвокат ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали, покликаючись на викладені в ній мотиви. Просять постанову судді скасувати, а справу закрити у зв'язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши сторону захисту, допитавши свідків працівників поліції ОСОБА_4, ОСОБА_5, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що постанову судді слід скасувати, а справу закрити з таких підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя всупереч вимогам ст. 280 КУпАП допустив істотну неповноту з'ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.3, п.4, п.15, п.16, п.20 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) та п. 13 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженої постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 (далі Порядок) огляд у закладах охорони здоров'я щодо виявлення стану сп'яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров'я, який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством; метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп'яніння в обстежуваної особи; за результатами огляду на стан сп'яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду; висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду; лікар, що проводив у закладі охорони здоров'я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ.

Між тим висновок про керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння зроблений суддею за відсутності в матеріалах справи висновку щодо результатів медичного огляду та відсутності діагнозу про перебування особи у стані сп'яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 161161 від 22.01.2017, результат токсилогічного дослідження № 295 від 11.01.2017, пояснення ОСОБА_1, на які як на докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення покликався суддя, у своїй сукупності (з врахуванням відсутності обов'язкового висновку щодо результатів медичного огляду та відсутності діагнозу про перебування особи у стані сп'яніння) не відповідали критерію достатності для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_1

З огляду на викладене апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що постанова судді винесена без всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи у їх сукупності, є необґрунтованою та невмотивованою, а тому не може залишатися в силі й підлягає скасуванню.

Допущена судом першої інстанції неповнота з'ясування обставин усунута при розгляді справи апеляційним судом шляхом дослідження доказів в порядку ч.7 ст. 294 КУпАП.

Разом з тим відповідно до п.7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно з ч.2 ст. 38 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, які підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Як вбачається з матеріалів справи, подія мала місце 11 січня 2017 року і правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, не є триваючим.

Оскільки на момент перегляду справи судом апеляційної інстанції закінчилися передбачені ч.2 ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення, а постанова судді підлягає скасуванню, на ОСОБА_1 не може бути накладене стягнення й провадження у справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

З огляду на викладене апеляційну скаргу слід задоволити частково, постанову судді скасувати, а справу закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП в зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 38, п.7 ст. 247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 10 квітня 2017 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Калиняк