АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/765/17 Справа № 185/5221/17 Головуючий у 1 й інстанції - Щербина О.О. Доповідач - Джерелейко О.Є.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2017 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Джерелейко О.Є., за участю: захисника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2017 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 19 червня 2017 року о 00 годині 45 хвилин по вул. Дніпровській,412, у м. Павлограді Дніпропетровської області ОСОБА_3, керував транспортним засобом марки «Viking», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного сп'яніння (сухість порожнини рота, зіниці ока не реагують на світло), на законну вимогу працівників поліції в присутності двох свідків відмовився пройти медичне обстеження у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто з останнього на користь держави судовий збір у розмірі 320 гривень.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник ОСОБА_2 в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу, в який просить постанову скасувати як незаконну, а провадження по адміністративній справі щодо ОСОБА_3 закрити відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що висновки суду суперечать фактичним обставинам справи, а постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вважає, що в матеріалах справи відсутні докази порушення неповнолітнім водієм мотоциклу п. 2.5 Правил дорожнього руху України, оскільки не був дотриманий встановлений порядок проведення огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Посилається на те, що суд не прийняв до уваги, що поняті запрошувалися працівниками поліції почергово, а не разом, та знаходились поблизу службового автомобілю, в той час як ОСОБА_3 знаходився в середині автомобілю, крім того, працівниками поліції не було роз'яснено ОСОБА_3 його прав.

Також суд не врахував, що у протоколі про адміністративне правопорушення маються недоліки, а саме те, що виявлені ознаки наркотичного сп'яніння у ОСОБА_3 - це запах алкоголю з рота, сухість порожнини рота, зіниці ока не реагують на світло, однак загальновідомо, що наркотичне сп'яніння не супроводжується запахом алкоголю з порожнини рота, не зрозуміло як інспектор поліції помітив під час зупинки мотоциклу у водія сухість в роті, а також відсутність реакції зіниць ока на світло в темну пору доби.

В суді апеляційної інстанції захисник підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.

Частиною 6 статті 266 КУпАП передбачено, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно із п.2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» за № 1103 від 17 грудня 2008 року, визначено процедуру огляду на стан сп'яніння водіїв, відповідно до якої огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп'яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Пунктом 12 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 №1452/735 , передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Вказані положення Інструкції відповідають ст. ст.12,13 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», відповідно до яких встановлення наявності стану наркотичного сп'яніння внаслідок незаконного вживання наркотичних засобів або психотропних речовин є компетенцією лише лікаря, на якого покладено обов'язки щодо проведення медичного огляду (обстеження), а медичний огляд проводиться за направленням поліцейських.

Отже, зазначеними нормативно-правовими актами регламентований порядок проведення огляду у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під час апеляційного перегляду не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги захисника.

В постанові суду зазначені докази, на підставі яких суд дійшов висновку про винність ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, які також були досліджені у суді апеляційної інстанції та дійсно підтверджують відмову ОСОБА_3 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. Так, відповідно до письмових пояснень ОСОБА_3 він вживав слабкі наркотичні таблетки, від проходження медичного огляду відмовляється. Доказів, які б свідчили про те, що зазначені пояснення були надані під тиском, суду апеляційної інстанції не надано. Факт відмови від проходження медичного огляду ОСОБА_3 зафіксований в присутності двох свідків, крім того, в суді першої інстанції ОСОБА_3 також підтвердив факт відмови від проходження медичного огляду та вживання таблеток, тому підстав для допиту свідків в суді апеляційної інстанції відповідно до вимог ст.294 КУпАП не встановлено, оскільки ОСОБА_3 не заперечував факту відмови від проходження медичного огляду та вживання ним таблеток. З цієї ж підстави обґрунтовано було відхилено заявлене клопотання про допит свідків судом першої інстанції. Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги захисника щодо не роз'яснення прав та обов'язків ОСОБА_3 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки зазначений протокол містить відомості про роз'яснення прав та обов'язків та був підписаний ОСОБА_3 без зауважень. Твердження захисника про те, що поняті запрошувались почергово, та не чули, що пояснював водій, не підтверджується наданими матеріалами, крім того, їх письмові пояснення не суперечать письмовим поясненням ОСОБА_3, який визнав у письмових поясненнях факт вживання слабких наркотичних таблеток та від проходження медичного огляду відмовивсь, а тому порушення його прав не встановлено. Складання письмових пояснень понятих на бланках не свідчить про недостовірність вказаних у них фактів, оскільки зафіксований у них зміст не суперечить письмовим поясненням водія ОСОБА_3

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що у ньому зазначено як одну із ознак наркотичного сп'яніння водія - запах алкоголю з рота. Разом з тим, судом першої інстанції зазначена ознака не вказана у встановлених обставинах, а правомірно виключена судом, оскільки не відноситься до ознак наркотичного сп'яніння та наявність вказаної ознаки не підтверджується письмовими поясненнями свідків та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Тому порушень, які б були допущені судом, під час розгляду справи, не встановлено.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначені ознаки наркотичного сп'яніння водія-сухість порожнини рота, зіниці ока не реагують на світло. В п.4 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 №1452/735 , зазначено, що однією із ознак наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло. Оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено як ознаку сп'яніння, що зіниці ока не реагують на світло, то не підтверджуються доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності ознак стану сп'яніння.

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не є підставами для закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Судом обґрунтовано накладення стягнення на ОСОБА_3 на загальних підставах за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, а тому порушень вимог закону при накладенні стягнення не вбачається.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2017 року - залишити без задоволення.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.Є. Джерелейко