Справа № 309/2440/17
Провадження № 3/309/753/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2017 року м. Хуст

Суддя Хустського районного суду Закарпатської області Лукянова О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ст.130 ч.1 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії БР №059083, від 2серпня 2017 року: «ОСОБА_1 2 серпня 2017 року, о 20 годині 59 хвилин, на автодорозі Долина-Хуст, між с.Іза та с.Липча, керуючи в стані алкогольного спяніння, від підпису відмовився в присутності свідків, чим порушив п.2.9 «а» ПДР України .

В судове засідання правопорушник ОСОБА_1 не зявився, але зявився його представник - ОСОБА_2, який подав заперечення про справі про адміністративне правопорушення, в якому ОСОБА_1 пояснив, що:

-2 серпня 2017 року, о 20 годині 55 хвилин, на автодорозі Долина-Хуст, він, рухаючись на своєму автомобілі марки «Мазда», номерний знак KBR08KV, був зупинений працівниками поліції, які повідомили про те, що у них є підозра, що він керує автомобілем в стані алкогольного спяніння, оскільки у нього червоні очі, хоча насправді цього не було;

-у відповідності до п.2.8 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння» /далі Інструкція/ працівники поліції мали скласти акт про огляд водія на стан спяніння, де мають бути перераховані всі виявлені у водія ознаки спяніння, але вони цього не зробили;

-між ним та працівниками поліції виник спір, під час якого у нього відібрали водійські права та почали складати протокол про адміністративне правопорушення;

-жодних перевірок на стан спяніння йому пройти не пропонували, на місці зупинки не було жодних людей, окрім нього та працівників поліції, а тому звідки зявились двоє свідків у протоколі йому невідомо, ніяких своїх підписів на документах він не ставив, оскільки працівники поліції, незважаючи на його зауваження, не надали йому протокол для ознайомлення та підпису;

-після складання на нього адміністративного протоколу по ст.130 КУпАП працівники поліції запропонували йому пройти медичне обстеження у медичному закладі, на що він погодився;

-коли він був у Хустській районній лікарні на обстеженні на стан алкогольного спяніння, у нього не брались жодних біологічних речовин для дослідження, та жодних висновків або досліджень на підпис йому не надавали;

-крім цього, до офіційного переліку закладів охорони здоровя, яким надано право створювати медичні комісії з огляду кандидатів у водії та водіїв транспортних засобів МОЗ від 2015 року Хустська районна лікарня не входить;

-він вважає висновок, що видала Хустська районна лікарня, недійсним на підставі ст.22 Інструкції, а тому він не може братись до уваги, як належний та допустимий доказ по справі.

Вислухавши пояснення представника правопорушника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, суддя приходить до висновку про необхідність закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з таких підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП: завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства в справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вказується на таке:

1)звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників;

2)при розгляді справ зазначеної категорії необхідно зясовувати всі обставини, перелічені в статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз;

3)зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що вказані вимоги закону не були дотримані інспектором Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 при проведенні перевірки та складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, пунктом 16 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 року №1452/735 /далі Інструкція/ передбачено, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції /далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння/, видається на підставі акта медичного огляду; пунктом 9 Інструкції передбачено, що використання в закладах охорони здоровя для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки; пунктом 12 Інструкції передбачено, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук; пунктом 13 Інструкції передбачено, що для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу; пунктом 15 Інструкції передбачено, що за результатами огляду на стан спяніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи висновку, такий не відповідає вищенаведеним вимогам Інструкції. Зокрема, в матеріалах справи відсутній акт медичного огляду; з висновку не вбачається, на підставі дослідження яких саме предметів біологічного середовища /слина, сеча, кров, тощо/ лікар ОСОБА_4 прийшов до висновку про те, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного спяніння; не зазначено у висновку й про кількість проміле, виявлених в крові ОСОБА_1, а тому, у відповідності до п.22 розділу 3 Інструкції, цей висновок вважається недійсним.

Крім цього, висновок щодо результатів медичного огляду зроблено на офіційному бланку, затвердженому наказом МВС та МОЗ України від 9 вересня 2009 року №400/666, який втратив чинність 13 листопада 2015 року у звязку з внесенням Наказу МВС та МОЗ України від 9 листопада 2015 року №1452/735, а тому не може братись до уваги, як належний та допустимий доказ.

Беручи до уваги встановлені в судовому засіданні обставини, а також те, що в матеріалах адміністративного протоколу немає ніяких належних доказів скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя дійшла висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП: провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку про необхідність закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При прийнятті рішення про закриття провадження у справі враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суддя, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази; те, що учасники процесу не заявляли клопотань про приєднання або витребування доказів по справі.

Керуючись ст.ст.245, 247 п.1, 283-285 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ознаками правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, - закрити за відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Апеляційного суду Закарпатської області.

Суддя Хустського

районного суду: підпис: ОСОБА_5

З оригіналом вірно

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_5

Постанова набрала законної сили 19 жовтня 2017 року.

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_5