Роздільнянський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 511/1282/17

Номер провадження: 3/511/575/17

"13" липня 2017 р. суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Бобровська І . В., за участю секретаря судового засідання Півоварова В.Г., прокурора Шивцова О.М., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області матеріали, що надійшли з Управління захисту економіки в Одеській області ДЗЕ Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, одруженого, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

В с т а н о в и в :

Згідно протоколу про вчинення адміністративного правопорушення №257 від 30 червня 2017 року ОСОБА_1 будучи особою, звільненою з посади головного лікаря комунального закладу, несвоєчасно подав декларацію особи, яка згідно підпункту "а" пункту 2 частини" першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» прирівнюється до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування «посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті» за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, чим порушив вимоги пункту 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції». Вказані дії містять ознаки адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч.І ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до рішення Роздільнянської районної ради Одеської області від 24.08.1988 року ОСОБА_1 призначено на посаду головного лікаря Роздільнянської ЦРЛ, а 14 червня 2016 року останнього переведено на контрактну форму праці та укладено відповідний контракт між Роздільнянською районною державною адміністрацією в особі голови ОСОБА_2 та головним лікарем комунального закладу «Роздільнянська центральна районна лікарня» ОСОБА_1 від 14 червня 2016 року. Тож, у відповідності до підпункту "а" пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» про осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування «посадових осіб юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті», на ОСОБА_1 поширюється дія цього Закону.

Рішенням Роздільнянської районної ради від 23 вересня 2016 року № 186- VII ОСОБА_1 було звільнено за одноразове грубе порушення трудових обовязків з посади головного лікаря комунального закладу «Роздільнянська центральна районна лікарня».

Рішенням Роздільнянського районного суду від 12 грудня 2016 року №511/2365/16-ц було скасовано рішення Роздільнянської районної ради №186- VII від 23 вересня 2016 року та ОСОБА_1 негайно поновлено на роботі.

Згідно пункту 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. А відповідно до Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 11.08.2016 «Розяснення щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю» - декларація субєкта декларування, який припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування подається не пізніше дня такого припинення.

Проте ОСОБА_1 в порушення вимог ст.45 Закону та Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 11.08.2016, несвоєчасно подав електронну декларацію після звільнення, а саме 11.06.2017.

Своїми діями, на думку уповноваженої особи, що склала протокол, ОСОБА_1, будучи особою, звільненою з посади головного лікаря комунального закладу, несвоєчасно подав декларацію особи, яка згідно підпункту "а" пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» прирівнюється до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування «посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті» за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, вчинив дії, які містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердив факт подання ним електронної декларації особи, що прирівнюється до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після звільнення 23.09.2016р. з посади Головного лікаря КУ Роздільнянська ЦРЛ за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, як вказано в протоколі, тільки 11.06.2017р. Однак пояснив, що адміністративного правопорушення не вчиняв, оскільки Законом України «Про запобігання корупції», зокрема ч.2 абз.1 ст. 45 цього Закону термін подачі такої декларації не визначений взагалі.

Також, він одразу ж оскаржив рішення про своє звільнення до суду. Рішенням суду першої інстанції від 12.12.2016р. його поновлено на посаді негайно з дати звільнення. Вказане рішення набрало законної сили 12.07.2017р. , але відповідачем не виконано, тому на теперішній час він до роботи так і не допущений. Крім того, пояснив, що обовязок головних лікарів комунальних установ заповняти та подавати такі декларації в разі припинення їх діяльності був встановлений Законом України «Про запобігання корупції» тільки в грудні 2016 року, а він на цей момент уже був звільнений з посади, тому він не знав про свій обовязок подати декларацію за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, в разі припинення своєї діяльності на вказаній посаді. А голова районної ради, яка є власником КУ Роздільнянська ЦРЛ, жодним чином не повідомив його про це та не розяснив даного обовязку, хоч, як йому потім стало відомо, збирав та проводив семінар з цього приводу, але його не запросив. Додав, що умислу на несвоєчасну подачу декларації не мав, оскільки перебуває на посаді головного лікаря 1988 року, раніше подавав щорічні декларації в паперовому вигляді и приховувати майно або доходи йому сенсу не було, оскільки воно зазначено в паперових деклараціях. Просив адміністративну справу відносно нього закрити за відсутності складу правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні заявив, що вважає що ОСОБА_1 підлягає адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП, у звязку з чим є всі підстави для накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1, думку прокурора, дослідивши адміністративні матеріали, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності іззакономта інше.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган ( посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інше.

Суть корупційного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП полягає в порушенні вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Як вбачається з протоколу №257 від 30.06.2017р., ОСОБА_1, будучи субєктом відповідальності за ст.172-6 ч.1 КУпАП, в порушення вимог абз.1 (в протоколі пункту) ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» після припинення своєї діяльності на посаді головного лікаря КУ Роздільнянська ЦРЛ 23.09.2016р. внаслідок звільнення його з посади за ініціативою власника, несвоєчасно подав електронну декларацію за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, а саме 11.06.2017.

Згідно ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року, корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

В п.2 роз'яснень Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією» від 22.05.2017 зазначено, що вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування слід враховувати об'єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об'єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації субєктами вказаного правопорушення.

ОСОБА_1 є субєктом відповідальності за ч.1 ст.172-6 КупАП згідно підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» - «посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини1 цієї статті», оскільки на момент звільнення займав посаду Головного лікаря Комунальної установи «Роздільнянська центральна районна лікарня», яка є спільною власністю територіальних громад Роздільнянського району, управління яким здійснює Роздільнянська районна рада.

Для кваліфікації діяння за ч.1 ст. 172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.

В ч.1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено кінцевий термін, коли уповноважені на те особи зобовязані подати декларацію, зокрема вміщено формулювання «Щорічно до 1 квітня» .

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб» від 23.03.2017 року, строк подання щорічної декларації, для осіб, які подають таку декларацію вперше, продовжено до 01.05.2017 року.

У випадках, передбачених абзацом першим ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», тобто в разі припинення здійснення діяльності, цей термін не визначено взагалі. Відсутність законодавчо визначеного терміну подання декларації в разі припинення діяльності унеможливлює безумовну констатацію несвоєчасності такого подання.

В протоколі також не зазначено строк, в якій, на думку особи, що склала протокол, ОСОБА_1 повинен був подати таку декларацію.

За даними з сайту Єдиного державного реєстру декларацій ОСОБА_1 подав декларацію після звільнення 11.06.2017р.

Згідно з пунктом 2 частини 1 розяснення Національного агентства з питань запобігання корупції щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю, затвердженого рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 11.08.2016 №3, декларація субєкта декларування , яки припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави вабо місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли субєкт декларування дізнався чи повинен був дізнаватися про таке припинення.

Таким чином, наявний сумнів щодо строку подачі декларації особи при звільненні, даний сумнів не може бути усуненим розясненням НАЗК №3, враховуючи те, що розяснення мають рекомендаційний характер.

Рішенням ЄСПЛ у справі «Щокін проти України» від 14.10.2010р. визначено концепцію якості закону, зокрема, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обовязків осіб, національні органи зобовязані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід.

Таким чином, даний сумнів, так як і будь-який, має тлумачитися на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності, що передбачає також принцип презумпції невинуватості відповідно до положення ст. 62 Конституції України.

Конструктивною ознакою цього правопорушення є несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин.

Така кваліфікуюча ознака правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП як «без поважних причин» взагалі в протоколі не зазначена, а констатується тільки факт несвоєчасного подання декларації 11.06.2017, при складанні протоколу та зібранні адміністративних матеріалів наявність чи відсутність поважних причин не досліджувалась.

Суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи не прямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 був звільнений з посади головного лікаря за ініціативою власника Роздільнянської районної ради рішенням від 23.09.2016р. Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 12.12.2016р. він поновлений на посаді з дати звільнення з 23.09.2016р. і рішення в цій частині допущено до негайного виконання. Рішення набрало законної сили, але, як пояснив ОСОБА_1, він до теперішнього часу не може приступити до виконання своїх обовязків з вини Роздільнянської районної ради, яка не виконує рішення суду. Таким чином, ОСОБА_1 поновлений на роботі з дати звільнення з 23.09.2016р. Крім того, матеріалами справи не спростовано твердження ОСОБА_1 про те, що йому взагалі ніхто не повідомив і не розяснив норм діючого законодавства стосовно його обовязку подати декларацію в разі його звільнення з посади.

Також матеріалами справи не встановлено, за які періоди ОСОБА_1 раніше подавав декларації. Як він сам стверджує в судовому засіданні, за період перебування на посаді головного лікаря він до 2016 року подавав декларації в паперовому вигляді і все майно та доходи , які він та члени його сімї отримали за звітні періоди, задекларовано. Таким чином, йому нема було що приховувати від держави.

Склад правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП є формальним, оскільки обовязковим елементом обєктивної сторони є умисна дія та умисне несвоєчасне подання електронної декларації. А тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення повинен довести в діях особи умисел на несвоєчасне подання електронної декларації.

Однак органом, що склав протокол, не надано суду доказів про наявність в діях ОСОБА_1 умислу направленого на порушення абзацу першого ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції».

Предметом правопорушення за ч.1 ст.176-2 КУпАП є декларація, подана шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції: а) за минулий рік; б) за період,охоплений раніше поданими деклараціями.

З протоколу вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, предметом якого є декларація за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Таким чином, аналізуючи докази зібрані під час розгляду справи та аналізуючи законодавство щодо запобігання корупції, суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставини відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.172-6, 247, 256, 278, 283, 284 КУпАП, суд,

П о с т а н о в и в :

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

.

Суддя: І. В. Бобровська

Постанова набрала законної сили "______" ____________20___р.

Срок пред'явлення до виконання постанови 3 місяці.