Справа № 275/913/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2017 року смт Брусилів

Суддя Брусилівського районного суду Житомирської області Лівочка Л. І. , при секретарі Дубчак Н.В., за участю прокурора Немчанінова С.М., захисника ОСОБА_1, розглянувши матеріали стосовно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючої головним спеціалістом відділу представництва інтересів Комісії в судах та інших органах влади юридичного управління секретаріату Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, зареєстрованої та мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1,

про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

15.11.2017 року до суду з управління захисту економіки в Житомирській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України поступив адміністративний протокол стосовно ОСОБА_2 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до протоколу ОСОБА_2, обіймаючи у період з 29.10.2012 року по 10.02.2017 року посаду головного спеціаліста, юрисконсульта апарату Брусилівської районної державної адміністрації Житомирської області, та будучи, відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», субєктом відповідальності за корупційні правопорушення, в порушення вимог частини 2 статті 45 Закону несвоєчасно без поважних причин подала декларацію особи, яка уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, при звільненні, чим порушила вимоги, передбачені чинним законодавством України.

Відповідно до розпорядження голови Брусилівської районної державної адміністрації Житомирської області від 29.10.2012 року, ОСОБА_2 переведено на посаду головного спеціаліста, юрисконсульта апарату Брусилівської районної державної адміністрації Житомирської області та присвоєно 14 ранг державного службовця.

Розпорядженням голови Брусилівської районної державної адміністрації Житомирської області від 10.02.2017року, ОСОБА_2 звільнено з посади головного спеціаліста, юрисконсульта апарату Брусилівської районної державної адміністрації Житомирської області за угодою сторін.

Згідно даних з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_2 тільки 21.02.2017р. подано декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, при звільненні.

Отже, ОСОБА_2 несвоєчасно без поважних причин подала декларацію осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, при звільненні, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

В суді ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, не визнала та суду пояснила, що на посаді головного спеціаліста, юрисконсульта апарату Брусилівської районної державної адміністрації Житомирської області працювала до 10.02. 2017 року, включно. Звільнилась 10.02.2017 року на підставі поданої заяви від 07.02.2017 року, за угодою сторін. З займаної посади звільнилась у зв"язку з тим, що була визнана переможцем конкурсу на зайняття вакантної посади головного спеціаліста відділу представництва інтересів Комісії в судах та інших органах влади юридичного управління секретаріату Вищої кваліфікаційної комісії суддів України .

При звільнені вона отримала консультацію з приводу того, що подавати їй декларацію не потрібно, оскільки день звільнення її з посади головного спеціаліста, юрисконсульта апарату Брусилівської РДА є останнім робочим днем на цьому тижні, а 13.02.2017 року день нового призначення у Комісії, понеділок, буде першим робочим календарним днем, оскільки діяльність повязана з виконанням функцій держави фактично не припиняється, а продовжується з наступного календарного робочого дня наступного тижня. Про необхідність подання декларації її ніхто не повідомляв. Після того, як 20.02.2017 року її повідомили, що їй необхідно подати декларацію, то вона невідкладно заповнила та подала на сайті НАЗК за встановленою формою, декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік та декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період з 01 січня 2017 року по 10 лютого 2017 року перед звільненням.

ОСОБА_2 наголошувала, на тому, що державну службу, тобто діяльність повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, вона не припиняла, перебуваючи вже на посаді головного спеціаліста відділу представництва інтересів Комісії в судах юридичного управління секретаріату Комісії, присягу державного службовця не приймала, продовжує зазначену діяльність станом на сьогоднішній день та являється державним службовцем.

Крім того вказала, що у випадках, передбачених абзацом першим частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», тобто в разі припинення особою здійснення діяльності, повязаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, термін подання декларації не визначений взагалі. Твердження, яке викладене в протоколі стосовно того, що особа, яка припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подає декларацію не пізніше дня такого припинення, регламентоване лише розясненнями НАЗК від 11.08.2016 року №3, які носять лише рекомендаційний характер та не є нормою закону прямої дії.

В протоколі про адміністративне правопорушення відносно неї відсутня конкретна дата, відповідно до якої вона, на думку органу уповноваженого на складання протоколів, як особа уповноважена на виконання функцій держави, повинна була подати електронну декларацію згідно з вимогами ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції».

Вважала, що в її діях відсутній склад інкримінованого їй адміністративного правопорушення, так як вона не мала умислу на не подання декларації і як тільки їй повідомили, що необхідно подати декларацію, то вона невідкладно подала декларацію. Просила провадження стосовно неї закрити у зв"язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення

В суді прокурор Немчанінов С.М. просив притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення нею адміністративногго правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП , так як вважає, що в її діях містяться ознаки адміністративного правопорушення, пов"язаного з корупцією.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2, її захисника, думку прокурора, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, прихожу до висновку, що адміністративне провадження підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 Закону України " Про запобігання корупції" ОСОБА_2, яка працювала з 29.10.2012 року до 10.02.2017 року на посаді головного спеціаліста, юрисконсульта Брусилівської районної державної адміністрації Житомирської області, є суб"єктом , на якого поширюється дія вказаного закону, у тому числі щодо виконання вимог фінансового контролю.

Сама суть корупційного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.І ст. 172-6 КУпАП полягає в порушенні вимог фінансового контролю, яке полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Як вбачається з протоколу № 210 від 10 листопада 2017 року , ОСОБА_2, будучи суб"єктом відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, в порушення вимог ч.2( на першому аркуші протоколу вказано ч.1 ) ст.45 Закону " Про запобігання корупції" несвоєчасно без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, при звільненні з посади головного спеціаліста, юрисконсульта Брусилівської районної державної адміністрації Житомирської області 10.02.2017 року.

Відповідне діяння має бути вчинено субєктом декларування з прямим умислом. При цьому для притягнення до відповідальності за вчинення корупційних правопорушень необхідно довести наявність такого умислу, а саме те, що субєкт декларування усвідомлював необхідність виконати Закон .

Також для наявності в діяннях особи корупційного правопорушення, згідно вимог ЗУ «Про запобігання корупції», необхідні всі його складові елементи: умисел, використання службового становища та мета отримання неправомірної вигоди.

Статтею 10 КУпАП визначено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, повязані з корупцією» від 22.05.2017 року № 223-943/0/4-17, що викладені в пункті 2, зазначено, що вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст. 172-6 КУпАГІ, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування слід враховувати обєктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його обєктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації субєктами вказаного правопорушення. Вчинення діяння, передбаченого ст. 172-6 КУпАП через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Для кваліфікації діяння за ч.І ст. 172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто поза строком визначеним законом.

Відповідно до ч. 2 ст.45 ЗУ «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпункті"а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов"язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Таким чином,ч.2 ст. 45 Закону України " Про запобігання корупції" взагалі не визначений термін подання такої декларації зазначеною особою у разі припинення діяльності.

До матеріалів справи не додано даних, які б підтверджували , що при звільненні з роботи ОСОБА_2 була проінформована про необхідність подання декларації.

Статтею 2 КУпАП передбачено, що законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Роз"яснення Національного агенства з питань запобігання корупції щодо застосування окремих положень Закону України " Про запобігання корупції" стосовно заходів фінансового контролю, затверджені рішенням НАЗК від 11.08.2016 року № 3 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України за № 959/290-89 від 17.07.2016 року, в яких визначено строк подання декларації у разі припинення діяльності суб"єктом, не є законом України, а носить лише інформаційно-рекомендаційний характер та не містить нових правових норм, про що зазначено в самих роз"ясненнях.

Вважаю, що відсутність законодавчо визначеного терміну подання декларації в разі припинення діяльності унеможливлює безумовну констатацію несвоєчасності такого подання.

Крім того, рішенням ЄСПЛ у справі «Щокін проти України» від 14.10.2010року визначено концепцію якості закону, зокрема те, що закон повинен бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обовязків осіб, національні органи зобовязані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід.

Таким чином, даний сумнів, так як і будь-який, має тлумачитись на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності, що передбачає також принцип презумпції невинуватості відповідно до положення ст.62 Конституції України.

Виходячи з вищевикладеного, вважаю, що в діях ОСОБА_2 відсутні ознаки корупційного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст.247,ст. 283, п.3 ч. 1 ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя ОСОБА_3