АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2017 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Чорний О.М., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві адміністративну справу за апеляційною скаргоюОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 14 червня 2017 року, -

ВСТАНОВИВ :

16 травня 2017 року відносно ОСОБА_2 складено протокол серії БР № 120627 про адміністративне правопорушення, оскільки останній, в порушення вимог п. 2.9а ПДР України, 16.05.2017 року о 22 год. 50 хв., в м. Києві, по пр.-ту Генерала Ватутіна, 32, керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується результатом проведеного на місці зупинки із застосування спеціальним технічним засобом «Drager», який становив 1,60 проміле.

Постановою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 14 червня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову районного суду, а провадження у справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. Також до апеляційної скарги долучено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана постанова суду винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, без належного дослідження всіх обставин справи, вважає, що районний суд дійшов висновку про винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КК України, вийшовши за межі складеного протоколу, а судом першої інстанції невірно встановлені фактичні обставини справи, що призвело до постановлення незаконного судового рішення.

Апелянт зауважує на те, що згідно диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність за даною статтею настає у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, проте залишено поза увагою суду його пояснення з приводу того, що він транспортним засобом не керував, а інспектори поліції затримали його в нетверезому стані, у зв'язку із тим, що його авто стояло не у встановленому місці.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_2, який в суді апеляційної інстанції не заперечував того факту, що керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння та просив накласти менш суворий вид стягнення не пов'язаний з позбавленням права керування транспортними засобами, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, суд дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції підлягає задоволенню, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 р. № 1452/735, встановлення у правопорушника стану алкогольного чи іншого сп'яніння здійснюється на підставі його огляду, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом.

Як вбачається з представлених матеріалів адміністративної справи, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 16.05.2017 року о 22 год. 50 хв., в м. Києві, по пр.-ту Генерала Ватутіна, 32, керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується результатом проведеного на місці зупинки із застосування спеціальним технічним засобом «Drager», який становив 1,60 проміле, а також письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а.с.3, 4), які наявні в матеріалах адміністративної справи.

Також згідно п.5 вказаної вище Інструкції підтвердження стану сп'яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Достовірність даних, викладених в протоколі, а також результати висновку перевірені в судовому засіданні, а тому в даному випадку, суддя районного суду, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП, об'єктивно з'ясував обставини даної справи і з урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що в травні місяці 2017 року керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, в м. Києві, та був зупинений працівниками поліції, вину свою визнає у вчиненому, щиро кається, та оскільки на утриманні має сім'ю, малолітніх дітей, працює водієм, та щоденно використовує автомобіль, просив суд застосувати щодо нього менш суворий вид стягнення, не пов'язаний з позбавленням права керування транспортним засобом.

Разом з тим, згідно ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП може застосовуватись адміністративне стягнення лише у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, суд першої інстанції призначив ОСОБА_2 справедливе покарання у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, яке є достатнім для його виправлення, а також запобіганню вчинення ним, а так само іншими особами аналогічних правопорушень, альтернативного стягнення даною статтею не передбачено.

З огляду на викладене, висновки районного суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та доведеність його вини являються правильними і такими, що підтверджуються достовірними доказами, а тому підстав для скасування постанови судді Дніпровського районного суду міста Києва від 14 червня 2017 року, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 14 червня 2017 року - задовольнити.

Постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 14 червня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду м. Києва О.М. Чорний

Справа №33/796/1904/2017

Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП

Головуючий у першій інстанції: Сазонова М.Г.

Доповідач: Чорний О.М.