ПОСТАНОВА

Іменем України

07.08.17 року місто Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Грибанова Л.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працюючого ГРП ВП «Шахта імені ОСОБА_2» ПАТ «Лисичанськвугілля», зареєстрованого та проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_3,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП,

встановив:

01 червня 2017 року, приблизно о 23 годин 50 хвилин, правопорушник ОСОБА_1., перебуваючи, у стані алкогольного спяніння, на вулиці Волгоградській міста Лисичанська, вчинив злісну непокору законному розпорядженню та вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обовязків, що виявилось у агресивному поводженні, висловлюванні на адресу співробітника поліції нецензурною лайкою, хапанні за формений одяг, штовханні, тощо.

У судове засідання правопорушник ОСОБА_1 не зявився, про причини неявки суд не попередив, клопотання щодо відкладення розгляду справи до суду не надав, хоча про день та місце розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, повідомлявся своєчасно та належним чином.

Відповідно до інформації, наданої співробітниками Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області, на виконання постанови суду про доставку правопорушника ОСОБА_1 у судове засідання приводом, з метою дотримання прав особи, що притягується до адміністративної відповідальності, на підставі ст.268 КУпАП, доставити у судове засідання правопорушника ОСОБА_1 не надалося можливим (а.с. 16-19), у зв'язку з чим, у судовому засіданні були досліджені письмові пояснення останнього (а.с. 2), з яких вбачається, що своєї провини у скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення той не спростовував, факту вчинення злісної непокори законному розпорядженню та вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обовязків за вищевказаних обставин, а саме 01 червня 2017 року, у вечірній час доби, на вулиці Волгоградській міста Лисичанська, - не заперечував, зазначивши щодо перебування у стані алкогольного спяніння, та, мотивуючи протиправну поведінку непорозумінням зі співробітниками правоохоронних органів, які були вдягнені у камуфльовану форму, що і зашкодило йому вчасно ідентифікувати останніх як представників органу правопорядку, а отже виконати їх законні розпорядження та вимоги.

Із досліджених у судовому засіданні письмових пояснень свідка ОСОБА_3 (а.с. 3) вбачається, що 01 червня 2017 року, приблизно о 22 годині 50 хвилин, керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ-2101», державний реєстраційний номер «33-37ВГ», в салоні якого перебували ОСОБА_1 та ОСОБА_4, не виконав вимогу працівників поліції - про зупинку транспортного засобу, оскільки не ідентифікував останніх, як співробітників правоохоронних органів, що в подальшому і призвело до сутички між ними та співробітниками поліції, котрі, наздогнавши їх на вулиці Волгоградській міста Лисичанська, таки зупинили автівку під його керуванням, та, застосувавши фізичну силу, насильно витягли його з салону автомобіля. В ході конфлікту, ОСОБА_1, не розібравшись у ситуації, та, вимагаючи від осіб, вдягнених у камуфльовану форму, надати службові посвідчення, дійсно, висловлювався на адресу співробітників поліції нецензурною лайкою та відштовхнув одного з них, у звязку з чим, до нього було застосовано спец. засоби.

Із досліджених у судовому засіданні письмових пояснень свідка ОСОБА_4 (а.с. 4) вбачається, що 01 червня 2017 року, у вечірній час доби, після вживання алкогольних напоїв разом із ОСОБА_1, перебували у салоні транспортного засобу марки «ВАЗ-2101», державний реєстраційний номер «33-37ВГ», під керуванням ОСОБА_3, - у якості пасажирів. Рухаючись по вулицях міста Лисичанська, ОСОБА_3 не підкорився вимогам про зупинку ТЗ, оскільки не ідентифікував осіб, котрі вимагали зупинки, як співробітників поліції (через відсутність на ТЗ останніх проблискових маячків), що і призвело до сутички між ними та поліцейськими, котрі, залучивши додатковий екіпаж ПП, та, наздогнавши їх на вулиці Волгоградській міста Лисичанська, таки зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_3, витягнувши того з салону автомобіля із застосуванням фізичної сили. В ході конфлікту, ОСОБА_1, не розібравшись у ситуації, дійсно, висловлювався на адресу співробітників поліції нецензурною лайкою та відштовхнув одного з них, у звязку з чим, до нього було застосовано спец. засоби.

Із досліджених у судовому засіданні рапортів інспектора взводу №2 роти №3 ОСОБА_5 в Луганській області ОСОБА_6 (а.с. 6), інспекторів «КОРД» ОСОБА_7 (а.с. 7) та ОСОБА_8 (а.с. 8) вбачається, що 01 червня 2017 року, приблизно о 23 годині 50 годин, під час виконання службових обов`язків, було встановлено порушення ПДР України водієм транспортного засобу марки «ВАЗ-2101», державний реєстраційний номер «33-37ВГ», як пізніше з`ясувалося - ОСОБА_3, котрий, керуючи ТЗ по пр-ту Перемоги міста Лисичанська, рухався по смузі зустрічного руху, а в подальшому, не виконавши вимоги про зупинку ТЗ, скоїв ДТП зі службовим автомобілем під керуванням інспектора ПП ОСОБА_6 та продовжив рух. Наздогнавши автівку під керуванням ОСОБА_3 на вулиці Волгоградській міста Лисичанська, ТЗ було зупинено, а під час проведення його огляду, пасажири транспортного засобу, як з`ясувалося ОСОБА_1 та ОСОБА_4, разом із водієм ОСОБА_3, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, продовжили протиправну поведінку, вчинивши злісну непокору законному розпорядженню та вимозі працівників поліції при виконанні ними службових обовязків, що виявилось у агресивному поводженні, висловлюванні на адресу останніх нецензурною лайкою, хапанні за формений одяг, штовханні, погрожуванні, тощо, чим змусили застосувати до них спец. засоби.

За таких обставин, суд, дослідивши письмові пояснення правопорушника ОСОБА_1 (а.с. 2), а також, інші письмові матеріали справи, у т.ч. письмові пояснення свідка ОСОБА_3 (а.с. 3), свідка ОСОБА_4 (а.с. 4), у достовірності та істинності яких підставі сумніватися у суду немає, та рапорти інспектора взводу №2 роти №3 ОСОБА_5 в Луганській області ОСОБА_6 (а.с. 6), інспекторів «КОРД» ОСОБА_7 (а.с. 7) та ОСОБА_8 (а.с. 8), тощо, вважає, що винність правопорушника ОСОБА_1 - у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження у суді, і дії правопорушника вірно і обгрунтовано кваліфіковані за ознаками ст.185 КУпАП оскільки правопорушник ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законному розпорядженню та вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обовязків.

При призначенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність: правопорушник ОСОБА_1, відповідно до протоколу, працює, інвалідом не являється, раніше адміністративному стягненню не піддавався, у письмових поясненнях провини у скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення - не спростовував, однак, незважаючи на неодноразові виклики та заходи, що вживалися судом на виконання вимог ст. 268 КУпАП, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не попередив, клопотання щодо відкладення розгляду справи не надав.

В якості обставини, що, згідно зі ст. 34 КУпАП, помякшує відповідальність правопорушника, суд приймає до уваги повне визнання своєї провини.

В якості обставини, що згідно зі ст. 35 КУпАП, обтяжує відповідальність правопорушника, суд визнає вчинення правопорушення у стані алкогольного спяніння.

Приймаючи до уваги вищевказане, з урахуванням особи та майнового стану правопорушника ОСОБА_1, який, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, - працює, інвалідом не являється, у письмових поясненнях провини у скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення не спростовував, однак, незважаючи на неодноразові виклик та заходи, що вживалися судом на виконання вимог ст. 268 КУпАП, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не попередив, клопотання щодо відкладення розгляду справи не надав, відповідно, належних висновків для себе не зробив, своєї провини не усвідомив; з урахуванням обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність правопорушника, а також, враховуючи обставини та характер вчиненого ним правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у виді адміністративного арешту, передбаченого санкцією ст. 185 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою виховання, а також, запобіганню вчинення нових правопорушень.

Підстав для призначення правопорушнику ОСОБА_1 будь-якого іншого стягнення, передбаченого санкцією ст.185 КУпАП, суд не вбачає.

На підставі вимог ст.40-1 КУпАП, суд вважає за необхідне стягнути з правопорушника ОСОБА_1 на користь ГУК у місті Київ (отримувач коштів ГУК у місті Київ/м. Київ/2203106, код за , банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106), судовий збір у сумі 320 (триста двадцять) гривень.

Керуючись ст.33, ст.40-1, ст.185, ст.221, ст.284, ст.289, ст.294 КУпАП,

постановив:

Піддати ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, адміністративному стягненню у виді адміністративного арешту, строком на 3 (три) доби.

Строк адміністративного арешту ОСОБА_1 відраховувати з моменту затримання. Стягнути з ОСОБА_1, на користь ГУК у місті Київ (отримувач коштів ГУК у місті Київ/м. Київ/2203106, код за , банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106), судовий збір у сумі 320 (триста двадцять) гривень.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд.

Суддя: