Справа №560/800/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2017 року м.Дубровиця

Суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Сидоренко З.С., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Управління патрульної поліції в місті Рівному Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії МЮ №264555 виданий 04 березня 2011 року Дубровицьким РВ УМВС України в Рівненській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Права та обов'язки, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1, роз'яснені.

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу серії БР №257145 від 07 травня 2017 року вбачається, що 07 травня 2017 року о 02 годині 00 хвилин, в с. Берестя по вул. Миру, поблизу кафе-бару "Кулінарія", ОСОБА_1 керував автомобілем марки "ВАЗ-2108", з державним номерним знаком АО 0184 АС, в стані алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря нарколога (КЗОЗ "Дубровицька ЦРЛ") на підставі висновку №7.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення в графі "Пояснення особи" ОСОБА_1 зазначив, що транспортним засобом не керував.

На розгляді справи в суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав та пояснив, що 07 червня 2017 року, близько 02:00 години, він разом із ОСОБА_2, який сидів за кермом, їхали автомобілем в с. Берестя, Дубровицького району. Коли працівники поліції зупинили їх, ОСОБА_2 вийшов з автомобіля та почав тікати. Одразу ж після цього, двоє працівників поліції почали його наздоганяти, а інші два працівники поліції підійшли до автомобіля. Після того, як ОСОБА_2 був впійманий, їх доставили до медичного закладу для проходження медичного огляду, а пізніше до відділеня поліції, де склали протокол про адміністративне правопорушення. Він неодноразово наголошував працівникам поліції, що транспортним засобом не керував, оскільки за кермом сидів ОСОБА_2 однак його слова до уваги прийняті не були.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на розгляді справи в суді, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на суспільний порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління, за які законом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами. Істотною ознакою презумпції невинуватості, що закріплена статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення є те, що ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні протиправного діяння. З цього випливає, що обов'язок доводити вину особи покладається на обвинувача, тобто на органи та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі.

Як було встановлено в судовому засіданні, дана подія за участю ОСОБА_1 мала місце 07 червня 2017 року. Про це свідчить висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №7 від 07 червня 2017 року (а.с.3), висновок обстеження на наявність парів алкоголю в видихуваному повітрі приладом "Алконт-01 су" від 07 червня 2017 року, а також клопотання інспектора роти №4 батальйону УПП в м. Рівне ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_3, в якому зазначено, що він помилково зазначив дату складання та скоєння правопорушення, а саме 07 травня 2017 року (а.с.8).

Відповідно до вимог статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Згідно вимог пункту 7 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ №1376 від 06 листопада 2015 року, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, у зв'язку з недоведеністю та недостатністю належних, об'єктивних та обґрунтованих доказів, що підтверджують його вину, а обставини викладені у протоколі працівником поліції, не відповідають фактичним обставинам справи, що й не відповідає вимозі достатності доказів, а тому провадження в даній справі слід закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись пунктом 1 статтті 247, статтями 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Закрити провадження в справі щодо ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, її захисником до Апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно

Голова Дубровицького

районного суду ОСОБА_4