Справа № 500/2751/17
Провадження № 3/500/745/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року місто Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Грубіян Л.І., розглянувши матеріали, які надійшли від інспектора групи з обслуговування СП «Кирнички» ГУНП в Одеській області, у відношенні:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 «а»,

про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно наданих матеріалів, 09.05.2017 року о 01 годині 20 хвилин водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 по вул.Ватутіна в м.Ізмаїл Одеської області з ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного спяніння відмовився в присутності свідків.

23.05.2017 року, ОСОБА_1 у судове засідання на «09» годину «00» хвилин прибув, вину не визнав, надав заяву про відкладення справи в звязку з оскарженням дій працівників поліції, посилаючись на те, що протокол оформлено в результаті дій співробітників поліції, правомірність яких є предметом службового розслідування. Розгляд справи перенесено.

20.06.2017 року на «09» годину «00» хвилин ОСОБА_1, будучи своєчасно та належним чином повідомленим не зявився, а 19.06.2017 року на адресу суду надійшла заява про відкладення справи, в якій зазначено, що службове розслідування не завершено. Розгляд справи перенесено.

05.07.2017 року на «10» годину «00» хвилин, будучи своєчасно та належним чином повідомленим до суду не зявився, на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про відкладення справи та витребування документів, в якій зазначено, що службове розслідування не завершено, посилаючись на лист Ізмаїльського відділу поліції від 15.06.2017 року, який був доданий до заяви про відкладення справи від 19.06.2017 року.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію Україна взяла на себе обовязки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) від 03.04.2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст.17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Отже, обставин неявки у судові засідання ОСОБА_1, якому було відомо про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та направлення складених матеріалів до суду, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обовязків, що призвело до затягування судового розгляду даної справи, яка тривалий час не може бути вирішена по суті.

При вказаних обставинах, вважаю, що ОСОБА_1 був своєчасно та належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, у звязку з чим, згідно зі ст.268 КУпАП, справа розглянута на підставі матеріалів, які маються у справі.

Заяви ОСОБА_1 від 23.05.2017 року, 19.06.2017 року та 05.07.2017 року суд приймає до уваги, але вважає, що службове розслідування, відносно працівників поліції, не стосується відмови ОСОБА_1 від проходження медичного обстеження.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують вагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями) водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Заяв про допит свідків, медичних працівників та працівників поліції до суду від ОСОБА_1 не надходило.

Дослідивши матеріали справи, ознайомившись з диском, який долучений до матеріалів справи, судом встановлено, що винність ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, повністю підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №157769 від 09.05.2017 року; поясненнями ОСОБА_2М від 09.05.2017 року; висновком щодо результатів медичного огляду від 09.05.2017 року, згідно з яким ОСОБА_1 від обстеження категорично відмовився.

Приймаючи до уваги характер правопорушення, ступінь вини та особу правопорушника протягом року адміністративному стягненню не піддавався, а також, враховуючи мету адміністративного стягнення, передбачену ст.23 КУпАП, суд доходить до висновку про те, що з метою виправлення й попередження нових правопорушень до ОСОБА_1 доцільне застосування адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Керуючись ст. ст.23, 130, 251, 283 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір на користь держави в розмірі 320 гривень.

Копію постанови направити для виконання до Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя: ОСОБА_3