Провадження № 3/537/1200/2017
Справа № 537/2005/17
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.07.2017 року суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, студента національного університету «Львівська політехніка», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 кімната 502,

за частиною 2 статті 123 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

На адресу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області надійшов протокол серії БР № 167307 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП. Так, 05.05.2017 року о 18 год. 45 хв. водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем Mercedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_1, в м. Кременчуці по вул. Ярмаркова в бік вул. Леонова, здійснив вїзд на залізничний переїзд на заборонений (червоний) сигнал світлофора, чим порушив п.п. «в» п. 20.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_2 в судовому засіданні вину у вчиненому правопорушенні не визнав, вказав, що він не здійснював вїзд на залізничний переїзд на червоний сигнал світлофору. Стверджує, що автомобіль, який зафіксований на відеозаписі наданому працівниками поліції не його.

Допитаний в судовому засіданні інспектор роти № 4 Управління патрульної поліції в м. Кременчуці лейтенант поліції ОСОБА_3 підтвердив факт вчинення 05.05.2017 року гр. ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП та зазначив, що гр. ОСОБА_2 добровільно не надав водійське посвідчення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2, свідка, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків.

Не зважаючи на те, що ОСОБА_2 не визнає своєї вини, його винність підтверджується наявними матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 167307 від 05.05.2017 року, складеним інспектором роти № 4 УПП у м. Кременчуці ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_3 та відеозаписом адміністративного правопорушення, яким підтверджується факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, а саме: даним відеозаписом зафіксовано, як автомобіль Mercedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_1, здійснив вїзд на залізничний переїзд на заборонений сигнал світлофору (червоний). До тверджень ОСОБА_2 про те, що автомобіль, який зафіксований відеозаписом не його, суддя ставиться критично, оскільки даним відеозаписом дане твердження спростовується, в звязку з тим, що працівники поліції після вчинення правопорушення слідували за даним автомобілем та зупинивши його виявили, що ним керував ОСОБА_2

Також показання посадової особи, яка склала протокол, допитаної у судовому засіданні, не викликають сумнівів у їх достовірності, докази є допустимими, належними та узгоджуються між собою.

Так, пояснення ОСОБА_2 суддя розцінює як обраний ним спосіб захисту, та такі, що не відповідають дійсним обставинам, які мали місце 05.05.2017 року в м. Кременчуці по вул. Ярмарковій.

Враховуючи зазначене, приходжу до висновку, що мало місце адміністративне правопорушення, що допущене ОСОБА_2, а саме: «в'їзд на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений».

Під час накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, згідно ч. 2 ст. 33 КУпАП не враховуються, а тому в разі встановлення вини особи суддя лише накладає стягнення, передбачене санкцією відповідної статті, зокрема ч. 2 ст. 123 КУпАП штраф.

Вирішуючи питання про оплатне вилучення транспортного засобу, слід враховувати те, що автомобіль Mercedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_1, не належить ОСОБА_2, згідно абз. 4 п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року (зі змінами від 19 грудня 2008 року), оплатне вилучення транспортного засобу, як додаткове стягнення, не можна накладати на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі, тому йому слід призначити стягнення у вигляді штрафу без оплатного вилучення транспортного засобу.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши докази у справі, суддя вважає, що в діях ОСОБА_2 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП, в звязку з чим необхідно застосувати відносно правопорушника адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу без оплатного вилучення транспортного засобу в межах санкції частини 2 статті 123 КУпАП, що буде достатнім для запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_2 слід стягнути судовий збір.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що з правопорушника необхідно стягнути на користь держави 320,00 грн. судового збору.

Керуючись ст. 40-1, ч. 2 ст. 123, ст. 283, ст. 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір, суд, -

постановив:

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 123 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. 00 коп. в дохід держави без оплатного вилучення транспортного засобу.

Штраф підлягає добровільній сплаті протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника ОСОБА_2 стягується подвійний розмір штрафу в розмірі 1 700 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 320 грн. 00 коп.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Полтавської області через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом 10 днів з моменту винесення постанови.

Суддя: Іван Іванович Дядечко