Номер провадження 3/243/961/2017
Номер справи 243/564/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«03» липня 2017 року Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі

Головуючого судді Хаустової Т.А.,

за участю:

- секретаря судового засідання Шевченко В.М.,

- прокурора Борисова А.А.

- особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

- захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №19 матеріали адміністративної справи, які надійшли від Управління захисту економіки в Донецькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України у відношенні:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, який працює начальником Відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб по території обслуговування Слов»янської ОДПІ Управління податків та зборів Головного управління ДФС у Донецькій області, РНОКПП: НОМЕР_1, Паспорт серії ВА № 191857 виданий Словянським МВ УМВС України в Донецькій області 10 квітня 1996 року, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

про притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачені ч. 1, ч.2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно Протоколу №4 про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч.1 ст. 172-7 Кодексу про адміністративні правопорушення від 19 січня 2017 року ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ст. 172-7 ч.1 КУпАП, а саме в тому, що відповідно до ст. 41 Податкового Кодексу України контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску, його територіальні органи.

Згідно зі ст. 342 Податкового Кодексу України посадові особи контролюючих органів є державними службовцями. Посадові особи, які вперше зараховуються на службу до контролюючих органів і раніше не перебували на державній службі, складають присягу державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу".

Встановлено, що, відповідно до Наказу голови ДФС у Донецькій області № 1741-о від 27 квітня 2016 року, ОСОБА_1 було призначено на посаду заступника начальника державної податкової інспекції - начальника управління податків та зборів з фізичних осіб ОСОБА_3 ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, присвоєно спеціальне звання - радник податкової та митної справи 1 рангу. Як наслідок відповідно до пп. «е» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_4 є суб'єктом відповідальності за вчинення корупційного правопорушення.

З часу призначення ОСОБА_4 на посаду, на нього поширюються вимоги про обмеження, пов'язані з набуттям статусу державного службовця, в тому числі встановленими із змінами та доповненнями Законом України «Про запобігання корупції».

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено поняття реального конфлікту інтересів, як суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Згідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З метою запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані повідомляти свого безпосереднього керівника не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Безпосереднім керівником ОСОБА_4, як заступника начальника державної податкової інспекції - начальника управління податків та зборів з фізичних осіб ОСОБА_3 ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області є начальник ОСОБА_3 ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області ОСОБА_5

Відповідно до п. 3.66. тимчасового положення про управління податків і зборів з фізичних осіб ОСОБА_3 ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, затвердженого наказом ОСОБА_3 ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області від 06 травня 2016 року № 260 передбачено організація та контроль за дотриманням чинного законодавства при застосуванні спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а згідно п.п. 3.66.4. забезпечення дотримання вимог чинного законодавства та нормативних актів при реєстрації, анулювання реєстрації платників єдиного податку, видачі витягів з реєстру платників податку.

Відповідно до листа Нікольського районного Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області № 1338/15.47-91 від 07 листопада 2016 року ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Разом з тим, ОСОБА_4, порушуючи вимоги ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», будучи заступником начальника державної податкової інспекції - начальником управління податків та зборів з фізичних осіб ОСОБА_3 ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, 15 червня 2016 року, більш точний час під час судового розгляду встановити не виявилось можливим, перебуваючи в приміщенні ОСОБА_3 ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області за адресою: Донецька область, м. Слов'янськ, пл. Соборна, б. 3, достовірно усвідомлюючи, що ОСОБА_6 є йому дружиною та відповідно до ст. 1 цього Закону - близькою особою, маючи приватний інтерес, особисто розглянув звернення ОСОБА_6 про перехід на спрощену систему оподаткування та доручив підлеглому працівнику здійснити заходи щодо переведення на спрощену систему оподаткування та надання ОСОБА_7 з реєстру платників єдиного податку, про що не повідомив в усній або письмовій формі про наявний реальний конфлікт інтересів свого безпосереднього керівника, начальника ОСОБА_3 ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області ОСОБА_5, при виконанні своїх службових повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції» у разі вчинення корупційних або пов'язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються у тому числі - до адміністративної відповідальності.

Згідно Протоколу №5 про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч.2 ст. 172-7 Кодексу про адміністративні правопорушення від 19 січня 2017 року ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ст. 172-7 ч.2 КУпАП, а саме в тому, що ОСОБА_4, порушуючи вимоги ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», будучи заступником начальника державної податкової інспекції - начальником управління податків та зборів з фізичних осіб ОСОБА_3 ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, 15 червня 2016 року, більш точний час під час судового розгляду встановити не виявилось можливим, перебуваючи в приміщенні ОСОБА_3 ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області за адресою: Донецька область, м. Слов'янськ, пл. Соборна, б. 3, достовірно усвідомлюючи, що ОСОБА_6 є йому дружиною та відповідно до ст. 1 цього Закону - близькою особою, маючи приватний інтерес, особисто розглянув звернення ОСОБА_6 про перехід на спрощену систему оподаткування та доручив підлеглому працівнику здійснити заходи щодо переведення на спрощену систему оподаткування та надання ОСОБА_7 з реєстру платників єдиного податку, таким чином вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції» у разі вчинення корупційних або пов'язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються у тому числі - до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні ОСОБА_1 розяснені права та обовязки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності передбачені ст. 268 КУпАП.

З урахуванням того, що однією з основних засад судочинства відповідно до статті 129 Конституції України є гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, розгляд справи проводиться із застосуванням технічних засобів фіксування судового процесу.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбаченні цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган ( посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст. 279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, яка розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчинені адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч.ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП не визнав та пояснив, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч. ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП. В державній установі, а саме у Слов»янській ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області відділ кадрів здійснює контроль за працівниками, які в силу своїх родинних чи інших зв»язків мають наявний реальний конфлікт інтересів. Один раз на місяць до відділу кадрів подається список таких працівників установи. Він, які працівник Слов»янської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області щомісяця повідомляв про наявний реальний конфлікт інтересів відділ кадрів. Законом України «Про запобігання корупції» не передбачено, що він, як працівник установи повинен повідомляти про це кожного керівника. Що стосується платників податків, то кожен сам собі обирає систему оподаткування і перехід з однієї системи оподаткування на іншу носить суто декларативний характер, тобто необхідність повідомлення. У нього, як у посадової особи, не було ніяких повноважень при вирішенні питання про перехід платників податків на іншу систему оподаткування і службові особи Слов»янської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, які займалися цими питання, ніколи не знаходилися у нього в підпорядкуванні. Сам порядок такого переходу полягає в тому, що інспектор повинен тільки зробити відмітку про перехід платника податків на іншу систему оподаткування.

В Слов»янській ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області Розпорядження про необхідність повідомляти про наявний реальний конфлікт інтересів існує з 2014 року і з того часу він особисто завжди виконував це розпорядження. В травні місяці 2016 року він також повідомляв про наявний реальний конфлікт інтересів.

Просить суд закрити провадження у справі, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1, адвокат ОСОБА_2, який діє на підставі Договору про надання юридичних послуг від 12 червня 2017 року та Ордеру до Договору про надання правової допомоги, серії АА №110205 від 12 червня 2017 року (т.2 а.с. 38,39), просив суд закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Прокурор у судовому засіданні наполягав, що зібраними доказами по справі підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2ст. 172-7 КУпАП, просив визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень за ч. ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП та притягнути його до адміністративної відповідальності.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що він є начальником Слов»янської ОДПІ. У 2017 році проводилася перевірка службою внутрішньої безпеки і було встановлено, що дружина ОСОБА_1 ОСОБА_6 зверталася в червні місяці 2016 року до Слов»янської ОДПІ з Заявою про перехід на спрощену систему оподаткування. Він особисто Заяву ОСОБА_6 не розглядав і йому не відомо хто розглядав. Коли ОСОБА_1 покладав свою візу на цю Заяву він не повідомив про наявний реальний конфлікт інтересів. На підставі Розпорядження працівники їх установи повинні кожного місяця повідомляти обласне управління про наявність у них конфлікту інтересів. В Слов»янській ОДПІ є уповноважені особи, які з»ясовують інформацію про наявність конфлікту інтересів у працівників, формують цю інформацію і відправляють в обласне управління. Коли він став начальником Слов»янської ОДПІ прізвище ОСОБА_1 в тому переліку прізвищ вже було. Вже був відомий той факт, що у ОСОБА_1 є дружина і є конфлікт інтересів.

При зверненні ОСОБА_6 до Слов»янської ОДПІ, при реєстрації її Заяви, навіть без візи ОСОБА_1, її Заяву повинні були розглянути. Це звернення громадян і воно повинно бути розглянуто незалежно від наявності чи відсутності на цій Заяві резолюції.

При розгляді Заяв про перехід на спрощену систему оподаткування результат отримується із даних, занесених в програму. ОСОБА_1, інші працівники установи ніяким чином не можуть впливати на результат. Окрім того, у ОСОБА_1 не було доступу до цієї системи. ОСОБА_1 лише передав Заяву на розгляд компетентному працівнику для вирішення питання про зміну системи оподаткування.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона працює головним інспектором Відділу оподаткування фізичних осіб Слов»янської ОДПІ, знайома з ОСОБА_1 по роботі, інших відносин немає. На період червня місяця 2016 року ОСОБА_1 був керівником їх відділу. ОСОБА_6 подавала Заявку про перехід на іншу систему оподаткування через канцелярію. У відповідності до законодавства, повинні внести її Заявку та видати випуску з реєстру про задоволення Заявки. На Заявці повинна бути резолюція, а вона повинна розглянути таку Заявку. Рішення питання про перехід на спрощену систему оподаткування залежить від вимог, вказаних в законі та свідчень, які містяться в системі відносно кожного платника податків. Ніхто не може впливати на результати розгляду такої заявки і будь-яка посадова особа не може вплинути на результати розгляду такої Заявки про перехід на спрощену систему оподаткування.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що він є начальником Відділу адміністративних послуг фізичним особам Слов»янської ОДПІ з 06 квітня 2017 року. На період часу червень місяць 2016 року він працював начальником Відділу адміністрування самозайнятих осіб. Про події, які зараз розглядаються йому особисто стало відомо, коли його допитали працівники правоохоронних органів. Платник податків спочатку подає Заяву про перехід на іншу систему оподаткування до канцелярії, а потім пошту передають начальнику установи або його заступнику. Заявку ОСОБА_6 він не бачив. Накладення будь- яких резолюцій на Заявки діючим законодавством не передбачено. В задоволенні Заявки про перехід на спрощену систему оподаткування можливо відмовити тільки з підстав, які передбачені законом. Коли до інспектора надходить така Заявка, то інспектор діє чітко у відповідності до існуючих вказівок. Якщо немає підстав для відмови, які чітко вказані в законі, то інспектор повинна задовольнити Заявку і ніхто не може вплинути на результати розгляду цієї Заявки.

Резолюція керівника на Заявці не є обов»язковою, навіть якщо її немає, то інспектор повинна розглянути таку Заявку і повідомити заявника про результати розгляду.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обовязково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка субєкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Також, необхідно зазначити, що ст. 245 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, його захисника, прокурора, який приймав участь у судових засіданнях, свідків, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків.

За змістом статті 1 Закону України "Про запобігання корупції", корупційне правопорушення це діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Диспозиція статті 172-7 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів: неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів; вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Адміністративним правопорушенням (проступком) відповідно до статті 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно абзацу 5 частини 1статті 1 Закону України "Про запобігання корупції", корупція - це використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи повязаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи повязаних з ними можливостей.

Відповідно до п.п. «е» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», субєктами, на яких поширюються дія цього Закону, є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування: посадові та службові особи органів прокуратури, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань, Національного антикорупційного бюро України, дипломатичної служби, державної лісової охорони, державної охорони природно-заповідного фонду, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної податкової політики та державної політики у сфері державної митної справи.

З Наказу голови ДФС у Донецькій області № 1741-о від 27 квітня 2016 року, вбачається, що ОСОБА_1 переведено на посаду заступника начальника державної податкової інспекції - начальника управління податків та зборів з фізичних осіб ОСОБА_3 ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, присвоєно спеціальне звання - радник податкової та митної справи 1 рангу (т.1 а.с. 72).

Зі змісту статті 245 КУпАП слідує, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Так, з Протоколу №4 про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч.1 ст. 172-7 КУпАП, складеного Старшим оперуповноваженим в ОВС УЗЕ в Донецькій області ДЗЕ Національної поліції України, майором поліції ОСОБА_9 19 січня 2017 року відносно ОСОБА_1, вбачається, що ОСОБА_1, порушуючи вимоги ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», будучи заступником начальника державної податкової інспекції - начальником управління податків та зборів з фізичних осіб ОСОБА_3 ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, 15 червня 2016 року, більш точний час не можливо встановити, перебуваючи в приміщенні ОСОБА_3 ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області за адресою: Донецька область, місто Словянськ, площа Соборна, будинок №6, достовірно усвідомлюючи, що ОСОБА_6 є йому дружиною та відповідно до ст. 1 цього Закону - близькою особою, маючи приватний інтерес, особисто розглянув звернення ОСОБА_6 про перехід на спрощену систему оподаткування та доручив підлеглому працівнику здійснити заходи щодо переведення на спрощену систему оподаткування та надання витягу з реєстру платників єдиного податку, про що не повідомив в усній або письмовій формі про наявний реальний конфлікт інтересів свого безпосереднього керівника (начальника ОСОБА_3 ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області ОСОБА_5В.) при виконанні своїх службових повноважень (т.1 а.с. 5-7).

Також в Протоколі №4 про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч.1 ст. 172-7 Кодексу про адміністративні правопорушення, складеного 19 січня 2017 року, відносно ОСОБА_1, зазначено, що факт неповідомлення ОСОБА_1 про наявний реальний конфлікт інтересів підтверджують свідки правопорушення: головний державний інспектор відділу адміністрування податків із само зайнятих осіб ОСОБА_3 ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області ОСОБА_7 та начальник ОСОБА_3 ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області ОСОБА_5

Згідно статті 28 ч.1 п.п.2,3 Закону України "Про запобігання корупції"особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані: повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Тобто, у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів протягом строку здійснення своїх повноважень, ОСОБА_1, як заступник начальника державної податкової інспекції - начальник управління податків та зборів з фізичних осіб ОСОБА_3 ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, зобов'язаний не пізніше наступного робочого дня, коли дізнався чи повинен був дізнатися про наявність у нього реального чи потенційного конфлікту інтересів, повідомити про це безпосереднього керівника - начальника ОСОБА_3 обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, ОСОБА_5

З ОСОБА_10 Нікольського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області № 1338/15.47-91 від 07 листопада 2016 року, вбачається, що між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 (до шлюбу Забарянська) ІНФОРМАЦІЯ_4, 29 лютого 2008 року укладено шлюб, який зареєстровано ОСОБА_3 міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис про шлюб № 47 (т.1 а.с. 31).

Також дана обставина підтверджується Декларацією про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2015 рік, поданою ОСОБА_1, в якій вказана інформація про членів сімї декларанта, в тому числі ОСОБА_1 зазначив, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 є його дружиною (т.1 а.с. 76-80).

Із Заяви про застосування спрощеної системи оподаткування, поданої 15 червня 2016 року ОСОБА_6 до ОСОБА_3 ОДПІ, вбачається, що ОСОБА_6 перебуває на обліку в органах державної податкової служби, як фізична особа - підприємець, з 23 червня 2008 року (т.1 а.с. 98-99).

Так, з Додатку №1, ОСОБА_7 із Закону України №1700-УІ «Про запобігання корупції» вбачається, що ОСОБА_1 05 червня 2015 року був попереджений про обмеження, спрямовані на запобігання корупційним та повязаним з корупцією правопорушенням, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів і одержанню неправомірної вигоди або подарунка та поводження ними, щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, дотримання вимог фінансового контролю (т.1 а.с. 73-75).

З листа ОСОБА_10 ОСОБА_3 обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, ОСОБА_5, № 23387/10/05-22-13-02-13-2 від 14 грудня 2016 року, наданого ОСОБА_10 управління захисту економіки в Донецькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України ОСОБА_11 на Запит № 3288/39/104/01-2016 від 25 листопада 2016 року, вбачається, що після введення в дію Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-УІІ «Про запобігання корупції», працівники інспекції, в тому числі і ОСОБА_1, відповідно до ст. 28 вищезазначеного Закону повідомили про можливий у них конфлікт інтересів. На виконання листа ГУ ДФС у Донецькій області з липня 2015 року щомісячно надається інформація щодо випадків встановлення можливого факту потенційного або реального конфлікту інтересів (т.1 а.с. 20-22).

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 28 ч.1 п.п. 2, 3 Закону України "Про запобігання корупції"особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані: повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Виходячи з вищевикладеного, суд не приймає до уваги відомості, що зазначені у Протоколі №4 про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч.1 ст. 172-7 Кодексу про адміністративні правопорушення, складеного 19 січня 2017 року, відносно ОСОБА_1 стосовно того, що факт неповідомлення ОСОБА_1 про наявний реальний конфлікт інтересів підтверджують свідки правопорушення: начальник ОСОБА_3 ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області ОСОБА_5, оскільки дані обставини спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_5, який в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1, відповідно до ст. 28 вищезазначеного Закону повідомив про можливий у нього конфлікт інтересів, та йому, ОСОБА_5, як ОСОБА_10 ОСОБА_3 ОДПІ та особистого керівника ОСОБА_1, було відомо, що дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_12 перебуває на обліку у ОСОБА_3 ОДПІ як фізична особа - підприємець.

Крім того, суд не може прийняти до уваги відомості, зазначені у Протоколі №4 про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч.1 ст. 172-7 Кодексу про адміністративні правопорушення, складеного 19 січня 2017 року, відносно ОСОБА_1 стосовно того, що факт неповідомлення ОСОБА_1 про наявний реальний конфлікт інтересів підтверджує свідок правопорушення: головний державний інспектор відділу адміністрування податків із само зайнятих осіб ОСОБА_3 ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області ОСОБА_7, та вважає, що дані пояснення свідка ОСОБА_7 взагалі не може прийматися судом як належний доказ по справі, оскільки відповідно ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 не повинен був повідомляти головного державного інспектора відділу адміністрування податків із само зайнятих осіб ОСОБА_3 ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області ОСОБА_7 про наявний у нього конфлікт інтересів, оскільки ОСОБА_7 не є особистим керівником ОСОБА_1

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що жодним доказом наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП в діях ОСОБА_1 при складанні Протоколу №4 про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч.1 ст. 172-7 Кодексу про адміністративні правопорушення, складеного 19 січня 2017 року, встановлена не була, оскільки ОСОБА_1, відразу після введення в дію Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-УІІ «Про запобігання корупції», повідомив про можливий у нього конфлікт інтересів з тих підстав, що його дружина ОСОБА_6, перебуває на обліку у ОСОБА_3 ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, як фізична особа підприємець з 2008 року.

Також, згідно Протоколу №5 про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч.2 ст. 172-7 Кодексу про адміністративні правопорушення від 19 січня 2017 року, ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ст. 172-7 ч.2 КУпАП, а саме в тому, що ОСОБА_4, порушуючи вимоги ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», будучи заступником начальника державної податкової інспекції - начальником управління податків та зборів з фізичних осіб ОСОБА_3 ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, 15 червня 2016 року, більш точний час під час судового розгляду встановити не виявилось можливим, перебуваючи в приміщенні ОСОБА_3 ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області за адресою: Донецька область, м. Слов'янськ, пл. Соборна, б. 3, достовірно усвідомлюючи, що ОСОБА_6 є йому дружиною та відповідно до ст. 1 цього Закону - близькою особою, маючи приватний інтерес, особисто розглянув звернення ОСОБА_6 про перехід на спрощену систему оподаткування та доручив підлеглому працівнику здійснити заходи щодо переведення на спрощену систему оподаткування та надання ОСОБА_7 з реєстру платників єдиного податку, таким чином вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів.

Також в Протоколі №5 про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч.2 ст. 172-7 Кодексу про адміністративні правопорушення, складеного 19 січня 2017 року, відносно ОСОБА_1, зазначено, що факт вчинення ОСОБА_1 дій в умовах реального конфлікту інтересів при виконанні службових повноважень з переведення само зайнятої особи ОСОБА_6, яка є йому дружиною та близькою особою, на спрощену систему оподаткування з 01 липня 2016 року та надання витягу з реєстру платників єдиного податку, який підписав власноруч заступник начальника ОСОБА_3 ОДПІ ОСОБА_1, підтверджують свідки правопорушення: головний державний інспектор відділу адміністрування податків із само зайнятих осіб ОСОБА_3 ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області ОСОБА_7 та начальник ОСОБА_3 ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області ОСОБА_5

Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчинення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється наявними у справі доказами, оцінка яких здійснюється відповідно до ст. 252 КУпАП.

Відповідальність за скоєння адміністративних правопорушень за ст.172-7 ч.1 та ч.2 КУпАП передбачена Главою 13-А «Адміністративні правопорушення, повязані з корупцією» цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції»: правопорушення, повязане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність; приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у звязку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

При цьому конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним.

Обов'язковою ознакою, за якою будь-яка неправомірна поведінка державних службовців або інших осіб, уповноважених на виконання функцій держави, може визнаватися корупційною, є корисливий або інший особистий інтерес таких осіб або інтерес третіх осіб.

При розгляді зазначеної категорії справ про адміністративні правопорушення, корупційні правопорушення характеризуються умисною формою вини.

За змістом ст.172-7 КУпАП особистий інтерес - це користь, вигода, яка стосується (або цікавить) особи, і які вона бажає отримати для себе особисто або близьких осіб.

Об'єктивна сторона даного правопорушення полягає в бездіяльності особи, яка знала про наявність особистих інтересів чи обставин, які можуть вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, привести до невиконання або неналежного виконання своїх посадових обов'язків, тому зобов'язана була повідомити про це своєму керівникові, однак не зробила цього ( ч.1) та ( ч.2) вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Суб'єктивна сторона характеризується прямим умислом.

Згідно зі ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Під реальним конфліктом інтересів, відповідно до примітки 2 ст. 172-7 КУпАП, слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Згідно словнику іноземних слів слово «конфлікт» латинського походження (confliktus - зіткнення) означає зіткнення протилежних інтересів, поглядів, спір, що погрожує ускладненням.

В Рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 року №18-рп/2004 р. вказується, що конфлікт інтересів притаманний не тільки правовим і не правовим інтересам, а й конгломерату власне законних, охоронюваних законом і правом інтересів. Йдеться про виключно легітимні, але конкуруючі інтереси покупця і продавця, боржника і кредитора, наймача і наймодавця, споживача і товаровиробника, прокурора і адвоката, слідчого і підозрюваного тощо. Певною конфліктністю характеризуються і охоронювані законом та правом інтереси громадянина і держави, особи і суспільства, акціонера і акціонерного товариства, національні і загальнолюдські, приватні і публічні тощо.

Таким чином, не будь-яка суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями створює конфлікт інтересів, оскільки особистий інтерес та її службові обовязки можуть не суперечити один одному.

В рішенні Конституційного Суду України від 06.10.2010 року (справа №1-27/2010 про корупційні правопорушення та введення в дію антикорупційних законів) суд звернув увагу, що у ратифікованих Україною конвенціях, які є частиною національного законодавства, корупційна діяльність безпосередньо пов'язується з корисливими діями (бездіяльністю) посадової особи при виконанні покладених на неї службових обов'язків.

Таким чином, при розгляді справи про корупційне правопорушення, обов'язково має встановлюватись умисний характер вчиненого. З об'єктивної сторони дане корупційне правопорушення характеризується умисною формою вини, а саме, прямим умислом, а також наявністю відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи чи інтересу третіх осіб, яким суб'єкт правопорушення мав керуватись при його вчиненні.

Правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку, ставки оподаткування, пільги тощо встановлюються Податковим Кодексом України у розділі XIV. Спеціальні податкові режими, глава 1. « Спрощена система оподаткування, обліку та звітності». Переваги переходу СГД - фізичної особи на спрощену систему оподаткування не передбачені діючим законодавством.

Згідно пункту 298.1. статті 298 Податкового Кодексу України порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування платниками єдиного податку першої - третьої груп здійснюється відповідно до підпунктів 298.1.1-298.1.4 цієї статті.

298.1.1. Для обрання або переходу на спрощену систему оподаткування суб'єкт

господарювання подає до контролюючого органу заяву.

Заява подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один з таких способів:

- особисто платником податків або уповноваженою на це особою;

- надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;

- засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством;

- державному реєстратору як додаток до реєстраційної картки, що подається для проведення державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи - підприємця з урахуванням вимог пункту 291.5 статті 291 цього Кодексу. Електронна копія заяви, виготовлена шляхом сканування, передається державним реєстратором до контролюючого органу одночасно з відомостями з реєстраційної картки на проведення державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи - підприємця згідно із Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців".

298.1.2. Зареєстровані в установленому порядку фізичні особи - підприємці, які до закінчення місяця, в якому відбулася державна реєстрація, подали заяву щодо обрання спрощеної системи оподаткування та ставки єдиного податку, встановленої для першої або другої групи, вважаються платниками єдиного податку з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому відбулася державна реєстрація.

Зареєстровані в установленому законом порядку суб'єкти господарювання (новостворені), які протягом 10 днів з дня державної реєстрації подали заяву щодо обрання спрощеної системи оподаткування та ставки єдиного податку, встановленої для третьої групи, яка не передбачає сплату податку на додану вартість, вважаються платниками єдиного податку з дня їх державної реєстрації.

Суб'єкт господарювання, який утворюється в результаті реорганізації (крім перетворення) будь-якого платника податку, що має непогашені податкові зобов'язання чи податковий борг, які виникли до такої реорганізації, може бути зареєстрований як платник єдиного податку (шляхом подання не пізніше ніж за 15 календарних днів до початку наступного календарного кварталу заяви) з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому здійснено погашення таких податкових зобов'язань чи податкового боргу.

Суб'єкт господарювання, який є платником інших податків і зборів відповідно до норм цього Кодексу, може прийняти рішення про перехід на спрощену систему оподаткування шляхом подання заяви до контролюючого органу не пізніше ніж за 15 календарних днів до початку наступного календарного кварталу. Такий суб'єкт господарювання може здійснити перехід на спрощену систему оподаткування один раз протягом календарного року.

Перехід на спрощену систему оподаткування суб'єкта господарювання, зазначеного в абзаці першому цього підпункту, може бути здійснений за умови, якщо протягом календарного року, що передує періоду переходу на спрощену систему оподаткування, суб'єктом господарювання дотримано вимоги, встановлені в пункті 291.4 статті 291 цього Кодексу.

До поданої заяви додається розрахунок доходу за попередній календарний рік, який визначається з дотриманням вимог, встановлених цією главою.

Згідно пункту 299.9 статті 299 Податкового Кодексу України за бажанням зареєстрований платник єдиного податку може безоплатно та безумовно отримати витяг з реєстру платників єдиного податку.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_6 ( РНОКПП НОМЕР_2) згідно діючого законодавства 15 червня 2016 року надала заяву про перехід на спрощену систему оподаткування до канцелярії ОСОБА_3 ОДПІ. В даному випадку перехід суб»єкта господарської діяльності - фізичної особи на спрощену систему оподаткування не має, згідно роз'яснень Міністерства юстиції України, посібника ОЕСР з питань врегулювання конфліктів інтересів на державній службі, наявності дискреційних повноважень, оскільки не мають низку загальних ознак, а саме:

- дозволяють органу (особі, уповноваженій на виконання функцій держави) на власний розсуд оцінювати юридичний факт (фактичний склад), внаслідок чого можуть виникати, змінюватись або припинятись правовідносини;

- дозволяють на власний розсуд обирати одну із декількох, запропонованих у проекті нормативно-правового акта, форм реагування на даний юридичний факт;

- надають можливість органу (особі, уповноваженій на виконання функцій держави) на власний розсуд вибирати міру публічно-правового впливу щодо фізичних та юридичних осіб, його вид, розмір, спосіб реалізації;

- дозволяють органу (особі, уповноваженій на виконання функцій держави) обрати форму реалізації своїх повноважень - видання нормативного або індивідуально-правового акта, вчинення (утримання від вчинення) адміністративної дії;

- наділяють орган (особу, уповноважену на виконання функцій держави) правом повністю або частково визначати порядок здійснення юридично значущих дій, у тому числі строк та послідовність їх здійснення;

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 14.07.2016 року № 2 затверджені Методичні рекомендації з питань запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб.

Згідно Рекомендацій терміну реального конфлікту інтересів надають наявність трьох об'єктивних компонентів:

- приватний інтерес;

- службове повноваження, представницьке повноваження;

- протиріччя між ними, що впливає на об'єктивність або неупередженість рішення, діяння службової особи.

При розгляді наявності протиріччя між інтересом та повноваженням, зазначено, що «наявність протиріччя встановлюється в кожному окремому випадку виконання доручення, розгляду листа, здійснення контрольного заходу тощо, шляхом порівняння повноважень та існуючого у особи приватного інтересу із подальшим визначенням можливості (неможливості) такого інтересу вплинути на об'єктивність чи неупередженість прийняття рішення, вчинення діяння службовою особою» та «виключенням із цієї ситуації може бути лише випадок, коли службова особа надає адміністративні послуги, отримання яких одним заявником не спричиняє відмови у наданні послуги іншим заявникам, і при цьому така службова особа не має дискреційних повноважень або будь-яких інших можливостей, що дозволяють надати комусь перевагу».

Тимчасовий перелік адміністративних послуг, що надаються Державною фіскальною службою України та її територіальними органами, а також інформаційні картки таких адміністративних послуг затверджено наказом ДФС України від 13.01.2015 №7. В інформаційній картці зазначено інформацію про суб'єкта, що надає адмінпослугу, нормативно-правові акти, які це регламентують, та умови її отримання. Так, зокрема, з інформаційної картки платники можуть дізнатися про перелік документів, необхідних для отримання довідки, порядок та спосіб їх подання, термін її видачі, способи отримання результату тощо. Перелік адміністративних послуг є доступними ним можна ознайомитися на офіційному веб-порталі ДФС України (http://sfs.gov.ua/).

Законом України «Про адміністративні послуги» № 5203-VI від 06 вересня 2012 року в статті 1 п.1) надано законодавче тлумачення, що є адміністративною послугою - «результат здійснення суб'єктом надання адміністративних послуг за заявою фізичної або юридичної особи, спрямований на набуття, зміну чи припинення прав та/або обов'язків такої особи відповідно до закону».

Згідно з ч. 3 ст. 3 вищезазначеного Закону «До адміністративних послуг також прирівнюється надання органом виконавчої влади, іншим державним органом, органом влади Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування, їх посадовими особами, державним реєстратором, суб'єктом державної реєстрації витягів та виписок із реєстрів, довідок, копій, дублікатів документів та інші передбачені законом дії, у результаті яких суб'єкту звернення, а також об'єкту, що перебуває в його власності, володінні чи користуванні, надається або підтверджується певний юридичний статус та/або факт».

Статтею 8 частиною 1 Закону України «Про адміністративні послуги» зазначено, що на кожну адміністративну послугу, яку він надає відповідно до закону, затверджується інформаційна і технологічні картки.

Відповідно до адміністративних Протоколів № 4,5 від 19 січня 2017 року дії ОСОБА_4 в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП виразились «...маючи приватний інтерес, особисто розглянув звернення ОСОБА_6 про перехід на спрощену систему оподаткування та надання витягу з реєстру платників єдиного податку, про що не повідомив в усній або письмовій формі про наявний реальний конфлікт інтересів свого безпосереднього керівника при виконанні своїх службових повноважень».

Відповідно до відповіді № 1676/05-22-13-02-13-2 від 03 лютого 2017 року на адвокатський запит заступник начальника ОСОБА_3 ОДПІ ОСОБА_13 зазначила, що заступником начальника ОСОБА_3 ОДПІ ОСОБА_4 не приймалось процесуальне, електронне, паперове чи в іншій спосіб оформлене рішення про задоволення/відмову заяви ОСОБА_6 про застосування спрощеної системи оподаткування з 01 липня 2016 року. ОСОБА_6 були виконані вимоги вищенаведених норм, з 01 липня 2016 року вона зареєстрована як платник єдиного податку. Таким чином, законні підстави для відмови в задоволенні заяви ФОП ОСОБА_6 про застосування спрощеної системи оподаткування відсутні.

Станом на 15 червня 2016 року заступник начальника ОСОБА_3 ОДПІ ОСОБА_1 не мав електронного цифрового підпису та жодної ролі для роботи в ІТС «Податковий блок». До відповіді залучено перелік адміністративних послуг, що надається у ОСОБА_3 ОДПІ:

П.10 Реєстрація платника єдиного податку;

П.11 ОСОБА_14 з реєстру платників єдиного податку.

На підтвердження доказу того, що інкриміновані дії ОСОБА_4 відносяться до адміністративних послуг, що надає ОСОБА_3 ОДПІ в судовому засіданні захисником долучені до матеріалів справи:

- Відповідь № 1676/05-22-13-02-13-2 від 03 лютого 2017 року на адвокатський запит заступника начальника ОСОБА_3 ОДПІ з наданим до нього переліком адміністративних послуг ОДПІ;

- Інформаційну картку №15/17-09, затверджену наказом ДФС України від 13 січня 2015 року №7, на адміністративну послугу «ОСОБА_14 витягу з реєстру платників єдиного податку»;

- Інформаційну картку № 15/17-08, затверджену наказом ДФС України від 13 січня 2015 року №7, на адміністративну послугу «реєстрація платника єдиного податку».

Таким чином, стороною захисту доведено та достовірно встановлено, що кожна з інкримінованих ОСОБА_4 дій - 1- «особисто розглянув звернення ОСОБА_6 про застосування спрощеної системи оподаткування, 2 - «надав ОСОБА_14 з реєстру платників єдиного податку», що на думку правоохоронних органів складає склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.ч. 1,2 ст.172-7 КУпАП, відноситься до адміністративних послуг, що надає ОСОБА_3 ОДПІ.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 2 від 14 липня 2016 року затверджені Методичні рекомендації з питань запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави та прирівняних до них осіб.

Відповідно до п. 1 Вступ: «Метою рекомендацій є формування єдиного підходу до розуміння і дотримання правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, запроваджених Законом. При цьому, ці рекомендації відображають позицію Національного агентства щодо норм законодавства, які регулюють питання запобігання та врегулювання конфлікту інтересів».

Відповідно до п. 2.1. Реальний та потенційний конфлікт інтересів: «...для національного терміну реального конфлікту інтересів характерна наявність трьох об'єктивних компонентів:

- приватний інтерес;

- службове повноваження, представницьке повноваження;

- протиріччя між ними, що впливає на об'єктивність або неупередженість рішення, діяння службової особи.

Підпункт 3. Наявність протиріччя між інтересом та повноваженням.

Наявність протиріччя встановлюється в кожному окремому випадку...шляхом порівняння повноважень та існуючого у особи приватного інтересу із подальшим визначенням можливості (неможливості) такого інтересу вплинути на об'єктивність чи неупередженість прийняття рішення, вчинення діяння службовою особою.

Важливо розуміти, що конфлікт інтересів існуватиме у всіх випадках, коли у особи є приватний інтерес, здатний вплинути на об'єктивність чи неупередженість рішення.

Виключенням із цієї ситуації може бути лише випадок, коли службова особа надає адміністративні послуги, отримання яких одним заявником не спричиняє відмови у наданні послуги іншим заявникам, і при цьому така службова особа не має дискреційних повноважень або будь-яких інших можливостей, що дозволяють надати комусь перевагу».

Суд не приймає до уваги відомості, зазначені у Протоколі №5 про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч.1 ст. 172-7 Кодексу про адміністративні правопорушення, складеного 19 січня 2017 року, відносно ОСОБА_1 стосовно того, що ОСОБА_1 особисто розглянув звернення ОСОБА_6 про перехід на спрощену систему оподаткування та доручив підлеглому працівнику здійснити заходи щодо переведення на спрощену систему оподаткування, та надання витягу з реєстру платників єдиного податку, оскільки з матеріалів адміністративної справи вбачається, а в судовому засіданні підтверджено свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_8, що ОСОБА_1 лише завізував, в межах своєї компетенції, заяву про застосування спрощеної системи оподаткування, яка надійшла від ОСОБА_6 15 червня 2016 року, та наклав візу «До обліку ОСОБА_8Д.» (т.1 а.с. 212-213) та Заяву про отримання ОСОБА_7 з реєстру платників єдиного податку, та наклав візу «До розгляду ОСОБА_8Д.» (т.1 а.с. 214), а не надавав розпорядження про переведення на спрощену систему оподаткування та надання ОСОБА_7 з реєстру платників єдиного податку, як про це зазначено у Протоколі №5 від 19 січня 2017 року, а тому обставини, що ОСОБА_1 особисто розглянув звернення ОСОБА_6 про перехід на спрощену систему оподаткування та доручив підлеглому працівнику здійснити заходи щодо переведення на спрощену систему оподаткування, та надання ОСОБА_7 з реєстру платників єдиного податку, в судовому засіданні не знайшли обґрунтованого підтвердження.

Крім, того в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що вона не отримувала ніяких вказівок особисто від ОСОБА_1 про переведення його дружини ОСОБА_6, яка є фізичною особою підприємцем, на спрощену систему оподаткування, а розглянула заяву, після візування її заступником начальника, в загальному порядку, відповідно до чинного законодавства, разом з іншими заявами від осіб, які звернулися до податкової інспекції про перехід на прощену систему оподаткування.

У суду не має підстав ставити під сумнів показання свідків ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_5, які між собою логічні послідовні та достовірні.

Суд також наголошує на тому, що системний аналіз законодавства про боротьбу з корупцією свідчить про те, що для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має бути встановлено наявність такої сукупності юридичних фактів, як: наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко визначений; наявність факту суперечності між приватним інтересом і представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; наявність факту реального впливу суперечності між приватним та представницьким інтересом на об'єктивність або неупередженість рішення; наявність повноважень на прийняття рішення. Без наявності хоча би одного з фактів з цієї сукупності, реальний конфлікт інтересів не виникає.

Відповідно до Закону України «Про адміністративні послуги», адміністративна послуга - результат здійснення владних повноважень субєктом надання адміністративних послуг за заявою фізичної особи або юридичної особи, спрямований на набуття, зміну чи припинення прав та /або обовязків такої особи відповідно до закону.

З ОСОБА_3 обєднаної державної інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області від 16 грудня 2016 року за № 23537/8105-22-04-13-1, вбачається, що Наказом ДФС України №7 від 13 січня 2015 року, затверджено Тимчасовий перелік адміністративних послуг, що надаються Державною фіскальною службою України та її територіальними органами, а також інформаційні картки, в якій зазначена інформація про субєкта, що надає адміністративну послугу, нормативно - правові акти, які це регламентують та умови їх отримання, та відповідно до цього переліку надання витягу з Реєстру платників єдиного податку є адміністративною послугою (т.1 а.с.23,24-25), що відповідно до Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 17 липня 2016 року №2, виключає конфлікт інтересів, оскільки ОСОБА_1, не приймав будь - яких рішень стосовно переходу до іншої системи оподаткування фізичної особи підприємця ОСОБА_6, а лише надав адміністративні послуги, отримання яких заявником не спричинило відмови у наданні послуги іншим заявникам, і при цьому ОСОБА_1 не мав дискреційних повноважень або будь - яких інших можливостей, що дозволяють надати комусь перевагу.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що жодним доказом наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-7 КУпАП в діях ОСОБА_1 при складанні Протоколу №5 про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч.2 ст. 172-7 Кодексу про адміністративні правопорушення, складеного 19 січня 2017 року, відносно ОСОБА_1, встановлено не було.

Як зазначило Національне агентство з питань запобігання корупції у своїх Методичних рекомендаціях з питань запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб, затверджених рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції 14 липня 2016 року №2, «…конфлікт інтересів існуватиме у всіх випадках, коли у особи є приватний інтерес, здатний вплинути на обєктивність рішення. Навіть тоді, коли, прийняті нею рішення за наявності приватного інтересу є неупередженими і відповідають закону. У цьому випадку буде мати місце втрата суспільної довіри до службової особи та органу влади, в якому вона працює. Крім цього, коли приватний інтерес «не спровокував» прийняття незаконного рішення, окремому розгляду підлягатиме питання наявності/відсутності в рішеннях, діяннях службової особи фактів зловживання службовими повноваженнями, одержання неправомірної вигоди чи інших корупційних правопорушень…».

Відповідно до ч.3ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Елементами верховенства права є принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі (абзац другий підпункту 5.4 пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року N 5-рп/2005). Принцип правової визначеності означає, що "обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки".

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 року та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 року, ратифікованою Україною 17.07.1997 року передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Cуд наголошує, що правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Так, згідно п.4.1. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_15 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету ОСОБА_16 Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обовязку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п.21 свого рішення у справі «Надточий проти України від 15 травня 2008 року» ЄСПЛ зазначив, що українське правительство визнало кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як зазначено в преамбулі Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006р., з наступними змінами, цей Закон регулює відносини, що виникають у звязку з обовязком держави виконати рішення ЄСПЛ у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до ЄСПЛ.

Згідно ст. 3 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обовязком держави.

Згідно ст. 21 Конституції України, усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Згідно ст. 64 Конституції України, конституційні права і свободи, людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до вимог статті 1 КУпАП, завданням кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обовязків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Проводячи аналіз матеріалів адміністративного правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, які ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приймаючи до уваги практику Верховного Суду України та практику Європейського суду з прав людини, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад корупційного діяння, передбаченого Законом України «Про запобігання корупції», наявність конфлікту інтересів, та умислу на скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП, оскільки в судовому засіданні не знайшли обґрунтованого підтвердження, а також відсутні відомості та докази, які б достовірно свідчили про наявність у ОСОБА_1 корисливих або інших особистих інтересів чи обставин, що можуть призвести до невиконання чи неналежного виконання ним своїх посадових обов'язків, що є обовязковою ознакою того, за якою будь-яка неправомірна поведінка таких осіб може визнаватися корупційною, що свідчить про те, що він не вчинив дії, які містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 та ч. 2 ст.172-7 КУпАП, оскільки з ОСОБА_10 ОСОБА_3 обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, ОСОБА_5, № 23387/10/05-22-13-02-13-2 від 14 грудня 2016 року, вбачається, що після введення в дію Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-УІІ «Про запобігання корупції», ОСОБА_1, відповідно до ст. 28 вищезазначеного Закону повідомив про можливий у нього конфлікт інтересів, а з ОСОБА_3 заступник начальника ОСОБА_3 ОДПІ ОСОБА_13 № 1676/05-22-13-02-13-2 від 03 лютого 2017 року, вбачається, що заступником начальника ОСОБА_3 ОДПІ ОСОБА_4 не приймалось процесуальне, електронне, паперове чи в іншій спосіб оформлене рішення про задоволення/відмову заяви ОСОБА_6 про застосування спрощеної системи оподаткування з 01 липня 2016 року , а лише надано адміністративні послуги, отримання яких заявником не спричинило відмови у наданні послуги іншим заявникам, що відповідно Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 17 липня 2016 року №2, виключає конфлікт інтересів, а тому посилання прокурора на те, що у ОСОБА_1 виник реальний конфлікт інтересів, а саме суперечність між особистими (приватними) інтересами, як особи та її повноваженнями, як Заступника начальника державної податкової інспекції - начальника управління податків і зборів з фізичних осіб ОСОБА_3 обєднаної державної податкової інспекції, про що він не повідомив про наявний конфлікт інтересів свого безпосереднього керівника - начальника ОСОБА_3 ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області ОСОБА_5 та усвідомлюючи про наявну суперечність між приватними інтересами та його службовими повноваженнями вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, не можуть бути визнані обґрунтованими, що виключає провадження у справі та відповідно до статті 247 ч.1 п.1 КУпАП, дає підстави для закриття провадження у справі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про запобігання корупції», Законом України «Про адміністративні послуги», Конституцією України, ст.ст. 34, 35, 36, 40-1, 172-7, 247, 255, 276, 278, 279, 280, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в притягненні до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працює начальником Відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб по території обслуговування Слов»янської ОДПІ Управління податків та зборів Головного управління ДФС у Донецькій області, РНОКПП: НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, за ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працює начальником Відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб по території обслуговування Слов»янської ОДПІ Управління податків та зборів Головного управління ДФС у Донецькій області, РНОКПП: НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, за ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Постанова може бути оскаржена до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанову складено та підписано в нарадчий кімнаті в одному екземплярі.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_17