Справа № 183/4777/17
№ 3/183/1914/17
П О С Т А Н О В А
іменем України
18 жовтня 2017 року м. Новомосковськ
Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Мельник О.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянськ Запорізької області, громадянина України, з вищою освітою, начальника медичного пункту 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , старшого сержанта, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, -

в с т а н о в и в :
З 01 липня 2016 року старший сержант ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді начальника медичного пункту 1 механізованого батальйону.

Так, старший сержант ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_1 , діючи всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, в період часу з 1 липня 2016 року по 19 вересня 2017 року вчинив триваюче недбале ставлення до військової служби, яке виявилось у не вжиті заходів щодо стеженням за наявністю і правильною експлуатацією, обслуговуванням і збереженням медичного майна, ввірене йому медичне майно менше ніж раз на два тижні особисто не оглядав і перевірку наявності не проводив, що призвело до втрати та нестачі матеріальних засобів, а саме термометра медичного - 13 шт., аптечки першої допомоги загального призначення морської піхоти - 5 шт., комплектів медичного майна санітара - 2 шт., комплектів медичного майна при травмах в польових умовах - 2 шт., на загальну суму 125563 грн. 79 коп., в умовах особливого періоду. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

В суд за викликом ОСОБА_1 не з`явився, однак, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що свою вину визнає повністю та у скоєному щиро розкаюється (а.с.38). Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надійшло, тому на підставі ст. 268 КУпАП вважаю можливим розглянути справу за відсутності правопорушника.

Дослідивши матеріали справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення №88 від 20.09.2017 року (а.с.1-4), письмові пояснення ОСОБА_1 (а.с.5), копію військового квитка ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 (а.с.6), письмові пояснення свідка ОСОБА_2 (а.с.7), довідку розрахунок про вартість шкоди завданої державі внаслідок нестачі (псування, знищення, втрати) майна медичної служби 1 механізованого батальйону матеріально відповідальною особою за яке є старший сержант ОСОБА_1 (а.с.8), матеріали службового розслідування (а.с.9-34), вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, є доведеною та підтверджується у повному обсязі наявними у справі доказами, виходячи з наступного.

Так, будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16 Статуту Внутрішньої служби Збройних сил України (далі Статуту), старший сержант ОСОБА_1 був зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, бути дисциплінованим, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Статтями 1, 3 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» встановлено, що військовим майном являється державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). Військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління. З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна. Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням.
Відповідно до вимог ст. ст. 119, 120 Статуту Внутрішньої служби Збройних сил України (далі - Статуту), старший сержант ОСОБА_1 був зобов`язаний стежити за наявністю і правильною експлуатацією, обслуговуванням і збереженням озброєння, техніки, спорядження, речового та іншого майна у взводі (групі, башті) і не менше ніж раз на два тижні особисто проводити їх огляд і перевірку наявності.
Відповідно до Закону України про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» статті 1 Закону України «Про Оборону України» особливий період - період цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, та відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. У відповідності до нової редакції статті 172 - 15 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності військовослужбовців та деяких інших осіб» опублікованої у журналі Голос України від 15 квітня 2017 року, майор ОСОБА_3 вчинив правопорушення в умовах особливого періоду.

Таким чином, оцінюючи всі докази в сукупності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП, а саме недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність, суд визнає щире розкаяння винного, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ОСОБА_1 своєї протиправної поведінки, визнання вини та готовністю підлягати відповідальності за адміністративне правопорушення.

Обставин, які обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

При визначенні виду і розміру стягнення, керуючись ст. 33 КУпАП, враховуючи характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, приходжу до висновку, що до ОСОБА_1 повинно бути застосовано адміністративне стягнення у виді мінімального штрафу на користь держави в межах санкції ч.2 ст. 172-15 КУпАП, що відповідно до ст. 23 КУпАП буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 33, 34, 35, 172-15, 279, 280 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 145 (ста сорока п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя О.М. Мельник