Справа № 758/6973/16-п
3/758/57/17 Категорія 138
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2017 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Бородій В. М., розглянувши матеріали, які надійшли з управління патрульної поліції в місті Києві, протокол серії АА №234693, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, працюючої дизайнером, проживає за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1,

за ст. 124 КпАП України,-

В С Т А Н О В И В:

18.05.2016 року, о 18 годині 40 хвилин, ОСОБА_1, в місті Києві, на перехресті вулиць Межигірська та Оболонська, керуючи автомобілем «Bmw 420d», д.н.з. НОМЕР_2, під час проїзду перехрестя не дотрималась вимоги знаку 2.1 «Дати дорогу», не надавши перевагу в русі автомобілю «Toyota», д.н.з. НОМЕР_4, що рухався по головній дорозі, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушила розділ 33 п. 2.1, п. 16.11 ПДР України.

Згідно пояснень ОСОБА_1, вона вважає, що ДТП 18.05.2016 року, о 18 годині 40 хвилин, відбулась також з вини водія автомобіля «Toyota», д.н.з. НОМЕР_4, який порушив ПДР України, виходячи з наступного. Дана пригода відбулася на перехресті нерівнозначних доріг. Рухаючись по другорядній дорозі по вул. Оболонська, вона мала намір проїхати перехрестя з головною дорогою вул. Межигірською та продовжувати рух в напрямку вул. Набережно-Лугової. При наближенні до перехрестя вулиць Межигірська - Оболонська, зменшила швидкість та виконала умову дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу». Дорога на вул. Межигірській є головною дорогою та має односторонній напрямок руху. Перед здійсненням маневру «проїзду перехрестя» побачила, що автомобіль, який рухався по головній дорозі, праворуч, зменшив швидкість та надав світловий сигнал «дозволяю рух», що надало їй змогу розпочати безпечний проїзд перехрестя, оскільки інших автомобілів на проїзній частині не було. Автомобіль «Toyota», д.н.з. НОМЕР_4, рухався дуже далеко, що дало їй підстави вважати про безпечність руху перехрестям. Однак, виїхавши на перехрестя вулиць Межигірська - Оболонська, зі швидкістю 15-20 км/год., вона побачила, як на дуже великій швидкості, праворуч, рухається автомобіль «Toyota», д.н.з. НОМЕР_4, який здійснив зіткнення з її автомобілем. Водій автомобіля «Toyota», д.н.з. НОМЕР_4 рухався дуже швидко та не намагався уникнути зіткнення. Він не застосовував гальмування, що підтверджується відсутністю «гальмівного шляху» в схемі ДТП. Вважає, що водій автомобіля «Toyota», д.н.з. НОМЕР_4, ОСОБА_2 повинен був надати їй можливість закінчити маневр - «проїзд перехрестя», шляхом зменшення швидкості свого автомобіля. Відповідно до п.12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. п.12.3 ПДР України передбачено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди. Виходячи з цього, метою підвищення безпеки дорожнього руху Правилами передбачена вимога про негайне зниження швидкості руху транспортного засобу аж до повної його зупинки. Якщо водій усвідомлює, що зниження швидкості не поліпшить дорожньо-транспортної обстановки, йому дозволено здійснити додатковий маневр - об'їзд перешкоди, з дотриманням заходів безпеки. У разі виникнення перешкоди або небезпеки для руху не рекомендується збільшення швидкості транспортного засобу, оскільки такі заходи можуть погіршити ситуацію, що виникла. 12.4 У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год. З даної ДТП вбачається, що водій автомобіля «Toyota», д.н.з. НОМЕР_4, знехтував вимогами ПДР, а саме п.п.12.1, 12.3, 12.4, 12.5, що призвело до зіткнення та пошкодження транспортних засобів. Також ОСОБА_1 звертає увагу, що водієм автомобіля «Toyota», д.н.з. НОМЕР_4 було грубо порушено ПДР, не зменшено швидкість руху, при наближенні та проїзді через дорожню розмітку 1.14.1 «Пішохідний перехід». Крім того, схема ДТП не містить в собі розмірів проїзної частини головної дороги, а саме: її ширину, що перешкоджає навіть уявно передбачити кількість можливих автомобілів для руху в одному напрямку. Також не зазначено про наявну чи відсутню дорожню розмітку, яка розділяє смуги для автомобілів в одному напрямку.

В судовому засіданні ОСОБА_2 суду пояснив, що рухався по головній дорозі по вулиці Межигірська в напрямку станції метро «Тараса Шевченка», дорога має три смуги руху, покриття асфальтне, було мокре після дощу, наближаючись до перехрестя з вулицею Оболонською, рухався в середній смузі руху, приблизно зі швидкістю 55-60 км/год., на місці ДТП пояснював, що їхав зі швидкістю 60-65 км/год. За кермом був близько 20 хвилин, до цього за кермом був біля 5 годин, попереду нього в його смузі руху автомобілів не було. Праворуч автомобілів не було, ліворуч на корпус попереду нього рухався автомобіль «Хюндай», розрив між ними був пів авто, швидкість руху його автомобіля та автомобіля «Хюндай» була майже однакова. На скільки він зрозумів ситуацію, водій автомобіля хотів повертати на вулицю Оболонську. З ліва на право від нього виїхав автомобіль «Bmw 420d», д.н.з. НОМЕР_2, який намагався перетнути дорогу. Коли він наближався до перехрестя автомобіля «Bmw 420d», д.н.з. НОМЕР_2, не бачив, його він побачив буквально за секунду за декілька метрів, конкретно сказати не може. Руль смикнув в право в момент удару. Він їхав по головній дорозі, удар був переднім правим колесом в його ліву частину крила та колеса.

Згідно висновку експерта №12700/16-52/5570/17-52 від 28.07.2017 року: визначити траєкторії переміщення автомобілів «BMW» і «Toyota» до зіткнення експертним шляхом неможливо.

За відсутності слідової інформації, яка б в повному обсязі характеризувала параметри переміщення автомобілів «BMW» і «Toyota» до та після ДТП, встановити величину швидкостей руху автомобілів «Toyota» та «BMW» перед пригодою, експертним шляхом неможливо.

Експертним шляхом визначити видимості елементів дороги в напрямку руху з робочого місця водіїв обох ТЗ неможливо, тому визначити допустиму за умовами видимості елементів дороги швидкість руху автомобілів «Toyota» і «BMW» в даній дорожній обстановці в рамках даного дослідження неможливо.

Згідно із вимогами ПДР, а саме горизонтальної дорожньої розмітки 1.14.1 ПДР, відсутня будь-яка інформація стосовно обмеження/зниження швидкості руху ТЗ, які наближаються до даної розмітки у випадку відсутності руху в межах даної розмітки пішоходів.

Із врахуванням обставин скоєння пригоди в даній дорожній обстановці водій автомобіля «Toyota» повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.2 ПДР, а з моменту виникнення небезпеки для його руху, повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 ПДР.

В поясненнях водія автомобіля «Toyota» наявні дані стосовно руху керованого ним ТЗ зі швидкістю 65 км/год., а тому в такому випадку, водій автомобіля «Toyota» повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.4 ПДР.

Із врахуванням обставин скоєння пригоди, в даній дорожній обстановці водій автомобіля «BMW» повинна була діяти відповідно до вимог п. 16.11 ПДР.

Пояснення водія ОСОБА_2 в частині того, що «удар був переднім правим колесом в мою ліву частину крила та колеса», а також те, що «зліва направо від мене виїхав авто «БМВ», який намагався перетнути дорогу» у сукупності із вказаної ним швидкістю руху керованого ним автомобіля (55-65 км/год.) не позбавлені технічної спроможності.

Підтвердити чи спростувати пояснення водія автомобілів «Toyota» щодо вказаних ним кількісних даних обставин зближення керованого ним ТЗ до місця зіткнення експертним шляхом неможливо.

Комплекс кількісних даних переміщення автомобіля «BMW» з моменту виїзду на перехрестя до моменту зіткнення (вказана водієм швидкість руху ТЗ - 15...20 км/год. в комплексі із проміжком часу з моменту виїзду на перехрестя до моменту зіткнення - 15 с) є технічно неспроможним з причин викладених в дослідницькій частині.

Однак, експертним шляхом підтвердити чи спростувати пояснення водія автомобіля «BMW», окремо, як в частині вказаною нею величини швидкості руху автомобіля «BMW» (15...20 км/год.), так і окремо в частині тривалості руху автомобіля «BMW» з моменту виїзду на перехрестя до моменту зіткнення (15 с) неможливо (причини викладені в дослідницькій частині).

З технічної точки зору зафіксовані в схемі ДТП варіанти «місця зіткнення, які були вказані водіями автомобілів «Toyota» і «BMW», не позбавлені технічної спроможності (причини викладені в дослідницькій частині).

Подальше дослідження було проведене по двом варіантам.

1-й варіант, відповідно до версії і даних, які містяться в поясненнях водія автомобіля «BMW».

2-й варіант, відповідно до версії і даних, які містяться в поясненнях водія автомобіля «Toyota».

1-й варіант

Відповідно до кількісних даних, що містяться в поясненнях водія автомобіля «BMW», водій автомобіля «Toyota» з моменту виникнення небезпеки для його руху, мав технічну можливість уникнути зіткнення із автомобілем «BMW» шляхом застосування екстреного гальмування.

Водій автомобіля «BMW» в даній дорожній обстановці мала технічну можливість уникнути зіткнення із автомобілем «Toyota» шляхом виконання вимог п. 16.11 ПДР (причини викладені в дослідницькій частині).

З причин викладених в дослідницькій частині в діях водія автомобіля «Toyota» вбачається невідповідність вимогам п. 12.3 ПДР.

Оцінити дії водія автомобіля Toyota згідно із вимогами п. 12.2 ПДР неможливо.

Оцінка відповідності дій водія автомобіля «BMW» згідно із вимогами п. 16.11 ПДР не потребує застосування спеціальних в галузі автотехніки, а тому може бути зроблена судом самостійно керуючись відповідними вимогами ПДР із врахуванням обставин і умов руху автомобіля «BMW» по перехрестю, де сталася дана пригода.

2-й варіант

Відповідно до кількісних даних, що містяться в поясненнях водія автомобіля «Toyota», водій вказаного ТЗ з моменту виникнення небезпеки для його руху не мав технічну можливість уникнути зіткнення із автомобілем «BMW» шляхом застосування екстреного гальмування.

Водій автомобіля «BMW» в даній дорожній обстановці мала технічну можливість уникнути зіткнення із автомобілем «Toyota» шляхом виконання вимог п. 16.11 ПДР.

З причин викладених в дослідницькій частині в діях водія автомобіля «Toyota» не вбачається невідповідностей вимогам п. 12.3 ПДР.

Оцінити дії водія автомобіля «Toyota» згідно із вимогами п. 12.2 ПДР неможливо.

Оцінка відповідності дій водія автомобіля «Toyota» згідно із вимогами п. 12.4 ПДР не потребує застосування спеціальних в галузі автотехніки, а тому може зроблена судом самостійно керуючись відповідними вимогами ПДР.

З причин викладених в дослідницькій частині в діях водія автомобіля «BMW» вбачається невідповідність вимогам п.16.11 ПДР.

Оскільки в рамках даного дослідження неможливо підтвердити/спростувати в комплексі жодну з версій водіїв автомобілів «BMW» і «Toyota», тому вирішення питання стосовно наявності необхідного і достатнього причинного зв'язку настання ДТП із діями/бездіяльністю учасників даної пригоди, а також встановлення причинного зв'язку між діями учасників даної ДТП та її виникненням, потребує всебічної оцінки всіх зібраних по справі доказів, в тому числі і даного висновку.

Суд, оцінюючи всі дослідженні докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні порушення ПДР України, що перебувають у причинному зв'язку з наслідками ДТП.

Суд бере до уваги позицію Верховного суду викладену у постанові № 5-218кс15 від 05.11.2015 року, зокрема про те, що у разі коли дорожньо-транспортна пригода сталася за участю двох водіїв транспортних засобів особливе значення набуває дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен із водіїв.

Суд бере до уваги конкретні обставини події, послідовність їх розвитку і послідовність дій водіїв, що саме ОСОБА_1 виїхала на перехрестя не виконавши вимоги знаку 2.1 «Дати дорогу» та порушила п. 16.11 ПДР України. Суд також звертає увагу на характер пошкоджень транспортних засобів, які зосереджені в передній частині, що спростовує твердження ОСОБА_1, що вона закінчувала проїзд перехрестя.

Дослідивши сукупність наявних доказів суд прийшов до переконання, що саме між діями ОСОБА_1 і наслідками ДТП є необхідний і достатній причинний зв'язок.

Суд встановив, що ОСОБА_1 своїми діями, які виразились в порушенні учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вчинила адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КпАП України.

Згідно ст. 280 КУпАП обставин, які обтяжують чи пом'якшують відповідальність ОСОБА_1 - не встановлено.

Встановлено, що адміністративне правопорушення передбачене ст.124 КУпАП вчинено більше трьох місяців тому, а саме: 18.05.2016 року.

Згідно ч. 2 ст. 38 КпАП України, якщо справа про адміністративне правопорушення підвідомча суду (судді), адміністративне стягнення за скоєння адмінправопорушення може бути накладене не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

У зв'язку з тим, що з часу вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП пройшло більше трьох місяців, провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, згідно вимог п. 7 ч. 1 ст. 247 КпАП України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38; 124; п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити у зв'язку із закінченням строків передбачених ст. 38 КпАП

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

В разі оскарження постанови, відповідно до ст. 291 КпАП України, перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови, відповідно до ст. 301 КпАП України, перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Скарга подається до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва.

Суддя В. М. Бородій