АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/672/17 Головуючий у суді 1-ої інстанції: Дяченко І.В.
Категорія: ст. 154 ч. 2 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 липня 2017 р. м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Кондаков Г.В. за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро апеляційну скаргу останньої на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 червня 2017 року щодо притягнення:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, з вищою освітою, неодруженої, непрацюючої, зареєстрованої і проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

до адміністравтиної відповідальності за ст. 154 ч. 2 КУпАП, -

встановив:

29 червня 2017 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 154 ч. 2 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі п*яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 85 грн. з конфіскацією тварини.

Вказане правопорушення, на думку суду першої інстанції, ОСОБА_2 скоїла при наступних обставинах.

30 травня 2017 року о 13 год. 40 хвил. ОСОБА_2, знаходячись у дворі буд. 7 по вул. Котляревського в м. Дніпрі, вигулювала собаку потенційно небезпечної породи «Стаф» без намордника, внаслідок чого, та загризла пса породи «Йокширський тер*єр», якого вигулював ОСОБА_3, заподіяв останньому та членам його родини моральної шкоди.

В результаті вказаних протиправних дій ОСОБА_2 порушила п. 5.6 «Правил утримання тварин у м. Дніпрі», тобто, скоїла правопорушення, передбачене ст. 154 ч. 2 КУпАП.

ОСОБА_2 - особа, яка притягається до адміністравтиної відповідальності, не згодна з даним рішенням. В апеляції просить його в частині конфіскації тварини - скасувати.

В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що очевидці даної події не встановлені, що її собака неагресивна. Крім того, з посиланням на визнання своє провини просить прийняти до уваги позицію потерпілої сторони, які претензій майнового характеру не мають, що вибачилась перед ними. Вказує на те, що судом не прийнято до уваги, що собака належить її сину. Просила не конфісковувати тварину.

Крім того, в апеляції ОСОБА_2 просить поновити їй строк на апеляційне оскарження.

Обговорюючи клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, звертається увага на те, що відповідно до ст. 294 ч. 2 КУпАП постанова судді по справі про адмінітсративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Із матеріалів справи вбачається, що розгляд її по суті судом першої інстанції проводився 29 червня 2017 року.

Дані, які містяться в матеріалах справи свідчать про те, що ОСОБА_2 склала і направила апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції 10 червня 2017 року, тобто в строк, передбачений вищенаведеної нормою адміністративного закону. Тому суд апеляційної інстанції не находить, що ОСОБА_2 пропущено строк на апеляційне оскарження, у зв*язку з чим вирішувати питання про його поновлення не знаходиться підстав (а.с. 8, 9 -11).

Розглядаючи апеляцію по суті, суд апеляційної інстанції приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При апеляційній перевірці вказані вимоги закону судом дотримано не було.

Для того, щоб дії винної особи утворювали склад правопорушення, передбаченого ст. 154 ч. 2 КУпАП, необхідно, щоб остання тримала собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників чи в невідведених для цього місцях, що спричинили заподіяння шкоди здоров*ю людей або їх майну.

Видно, що дана норма - бланкетна, тому обов*язковою умовою являється порушення винною особою ще і вимог підзаконного нормативного акту. В даному випадку правовідносини, пов*язані з триманням собак і котів регулюються місцевими правилами, а саме «Правила утримання тварин у домашніх умовах та поводження з домашніми тваринами на території м. Дніпра», затверджених рішенням міськради Дніпра 13 квітня 2017 року № 72/19.

Між тим, відповідно до п. 5.6 «Правил…», на який послався орган поліції і суд першої інстанції, на особу, що здійснює вигул (супроводження) тварини, під час переходу через вулиці, проїзні частини автомобільних доріг та пересування поблизу автомагістралей, покладено обов*язок взяти її або на короткий повідець, або на руки, щоб уникнути дорожньо-транспортних пригод, загибели або травмування тварини на проїзній частині автомобільної дороги, автомагістралі.

Із суті вказаної норми вбачається, що ОСОБА_2, при обставинах встановлених органом поліції і судом першої інстанції не порушувала даних правил. Суд за своєю ініціативою позбавлен процесуальної можливості встановити інші обставини правопорушення.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про те, що дії ОСОБА_2 утворюють склад правопорушення, передбаченого ст. 154 ч. 2 КУпАП, уявляється вкрай сумнівним. Тому на переконання суду апеляційної інстанції постанова Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 червня 2017 року підлягає безумовному скасуванню, справа щодо ОСОБА_2 на підставі ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП - закриттю за відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ст. 154 ч. 2 КУпАП.

Керуючись ст. 247 ч. 1 п. 1; ст. 294 КУпАП суд, -

постановив:

Апеляцію особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 червня 2017 року щодо ОСОБА_2 про визнання її винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 154 ч. 2 КУпАП - скасувати, провадження по справі закрити за відсутністю в діях останньої складу правопорушення, передбаченого ст. 154 ч. 2 КУпАП.

Постанова набуває чинності з дня оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: Г.В. Кондаков