Справа № 359/3394/17
Провадження № 3/359/2521/2017
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2017 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М. розглянувши за участю представника за довіреністю ОСОБА_1, адміністративний матеріал, що надійшов від Управління патрульної поліції у місті Борисполі Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця України, українця, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, -

в с т а н о в и в :

26.04.2017 р. до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшов адміністративний матеріал за ч. 1 ст. 130 КУпАП, складений відносно ОСОБА_2

21.06.2017 р. відповідно до постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області матеріали адміністративної справи, відносно ОСОБА_2, за ч. 1ст. 130 КУпАП було повернуто Управління патрульної поліції у м. Борисполі ДППНП України для вжиття заходів, щодо належного оформлення матеріалів справи та для усунення недоліків.

13.07.2017 р. вказаний адміністративний матеріал повторно було повернуто до Бориспільського міськрайонного суду Київської області, після усунення вказаних недоліків.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 164458, 17.04.2017 року о 09 год. 00 хв. в ДПМА Бориспіль, водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_2, з ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушена мова, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями водій ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 до суду не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. До початку розгляду справи клопотань не надходило.

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за довіреністю ОСОБА_1 просила суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у звязку з відсутністю складу правопорушення у діях ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Представник ОСОБА_1 зазначила, що дана справа, направлялася на додаткову перевірку, у звязку з тим, що допитані у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 зазначив, що дійсно водій ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду за допомогою алкотестеру Драгер, однак підтвердити чи спростувати, що водію було запропоновано пройти в медичному закладі огляд на стан спяніння він не міг. Свідок ОСОБА_4 повідомив, що ознак спяніння у гр. ОСОБА_2 він не бачив. В його присутності водію не пропонували пройти огляд на стан алкогольного спяніння в закладі охорони здоровя або на приладі Драгер. Пояснення які є в матеріалах справи ОСОБА_4 не писав, а підписав не читаючи довіряючи працівникам поліції. А такаж ряд інших допущених порушень працівниками поліції при складані протоколу відносно ОСОБА_2 Однак, після доопрацювання у справі не було усунуто зазначені недоліки. Факт керування автомобілем в стані алкогольного спяніння не відповідає дійсності, працівниками поліції порушений порядок огляду особи на стан спяніння, визначений ст. 266 КУпАП та підзаконними нормативними актами.

Дослідивши матеріалами справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення представника за довіреністю ОСОБА_1, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 не знайшла свого підтвердження, а склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом не встановлений.

Статтею 245 КУпАП передбачено, зокрема, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами - є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. І ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення основним доказом про вчинення особою адміністративного правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, який повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП,

Відповідно до коментованої ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення повинен містити перелік всіх обовязкових реквізитів протоколу, і у разі їх відсутності він не має доказового значення. Протокол про адміністративне правопорушення займає провідне місце в числі засобів, за допомогою яких встановлюються фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку посадові особи встановлюють наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, вину особи в його вчиненні та інші обставини, що вказуються у ст. 280 КУпАП i мають значення для правильного вирішення справи. Така позиція законодавця вимагає вiд посадових осiб, якi складають протокол, суворо дотримуватися порядку його оформлення.

Протокол складається у кожному випадку виявлення адміністративного правопорушення, він є єдиною формою документу, в якому фіксується факт вчинення допущеного порушення, ніякого іншого документу про прийняття до провадження уповноваженими органами не оформляється. Від того, наскільки грамотно, змістовно і умотивовано складений протокол, залежить якість розгляду справи про адміністративне порушення, правильність розгляду справи по суті й обґрунтованість застосування адміністративного стягнення.

Протокол про адміністративне правопорушення - це комплексне джерело доказової інформації. Однак він набуває значення доказу в таких випадках, коли: по-перше, протокол складений уповноваженою на те посадовою особою; по-друге, складений не пізніше термінів, передбачених для накладення адміністративного стягнення; по-третє, зміст протоколу відповідає усім вимогам, передбаченим коментованою статтею.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення підписується також цими особами.

Частина 2 ст. 254 протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких (копія) під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності. В даному випадку права ОСОБА_2 були порушені, оскільки йому не вручено його копію екземпляру протоколу, що є не грубим порушенням чинного законодавства.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 164458 від 17.04.2017 року зазначено, що правопорушення сталося 17.04.2017 року о 09 год. 00 хв., однак самий правопорушник був допитаний до о 08 год. 45 хв., тобто до скоєння ним того самого правопорушення, що є неможливим.

Згідно пояснень старшого інспектора ВАП УПП у м. Борисполі ДПП капітана поліції ОСОБА_5 від 12.07.2017 р., вище зазначені недоліки не усунуто, оскільки він зазначив «вірним вважати час порушення 09 год. 00 хв.», що проводилося уточнення часу не у присутності свідків.

Враховуючи вище зазнане суд бере до уваги пояснення свідків наданні в попередньому судовому засіданні у звязку з направленням справи на додаткову перевірку. А саме покази свідка ОСОБА_3 який зазначив, що дійсно водій ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду за допомогою алкотестеру Драгер, однак підтвердити чи спростувати, що водію було запропоновано пройти в медичному закладі огляд на стан спяніння він не може. Свідок ОСОБА_4 повідомив, що ознак спяніння у гр. ОСОБА_2 він не бачив. В його присутності водію не пропонували пройти огляд на стан алкогольного спяніння в закладі охорони здоровя або на приладі Драгер. Пояснення які є в матеріалах справи ОСОБА_4 не писав, а підписав не читаючи довіряючи працівникам поліції.

Ці обставини вказують на те, що згідно висновків перевірки щодо дооформлення адміністративної справи старшим інспектором ВАП УПП у м. Борисполі ДПП капітаном поліції ОСОБА_5, а саме ухилення ОСОБА_2 від огляду на стан спяніння та проходження у встановленому законом порядку огляду на стан спяніння в закладах охорони здоровя, свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 спростовують.

При цьому в судовому засіданні представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, зазначила, що ОСОБА_2 не відмовлявся від проходження тесту на стан спяніння за допомогою технічного приладу «Драгер» оскільки на його вимогу йому не показали сертифікат та свідоцтво, у звязку з чим хотів поїхати до лікарні, щоб пройти медичний огляд. Однак працівники поліції не відреагували на звернення ОСОБА_2 та склали відносно нього протокол у звязку з порушенням п. 2.5 ПДР України.

Пунктом 6 розд. І "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 № 1452/735, передбачено, що огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Це свідчить про те, що при оформленні матеріалів даної справи відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, інспектором поліції допущено грубе порушення вимог чинного законодавства, так як факт, що працівниками поліції не було запропоновано ОСОБА_2 звернутися до медичного закладу для огляду на стан спяніння, поклавши в основу покази свідків які спростували у усовому засідані підписані письмові пояснення від 17.04.2017 р.

Згідно ст. 266 КУпАП у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими, такий огляд проводитися в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення. У звязку з чим до матеріалів по даній категорії справ, у випадку проведення огляду на стан спяніння особи в закладах охорони здоров'я обовязково повинен бути долучений саме оригінал висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння. Відсутність оригіналу даного висновку позбавляє суд можливості пересвідчитись у достовірності інформації щодо перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного спяніння.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Працівниками поліції не підтверджено факт керування транспортним засобом ОСОБА_2, оскільки всі покладені в основу покази свідки, які нібито підтвердили, факт відмови ОСОБА_2 від проходження тесту на прилад «Драгер» спростований у судовому засіданні. Оскільки пояснення інспектора Ільїн О.І., яка зазначила, що «оскільки подія відбулася 17.04.2017 р. і пройшов дуже тривалий час, свідки можуть не памятати всіх їх обставин», це є неприпустимим оскільки, - свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення з'ясуванню підлягають такі обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Якщо є дані, що якій-небудь особі відомо щось про перелічені обставини, то така особа викликається для дачі показань у справі як свідка. Законом не встановлено ніяких вимог до особи такої процесуальної фігури як свідок. Таким чином, свідком може бути будь-яка особа (поняті, потерпілий, родичі осіб, що беруть участь у справі, інші особи). Усі дані, отримані від свідка, підлягають оцінці і порівнянню з іншими доказами.

Це свідчить про те, що при оформленні матеріалів даної справи відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, інспектором поліції допущено порушення вимог чинного законодавства.

Також, згідно ст. 266 КУпАП працівниками поліції було порушено порядок огляду водія на стан спяніння визначений вимогами ст. 266 КУпАП та вищевказаними інструкціями, що відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП має наслідком - визнання недійсним такого огляду.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що матеріали даної справи не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, керував транспортним засобом. З огляду на це відомості викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 164458 від 17.04.2017 р., суперечать фактичним обставинам справи, а тому даний протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, складеного інспектором поліції ОСОБА_6 без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_2 ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, суддя звертає увагу, що обов'язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

В силу ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 164458 від 17.04.2017 р., складений з порушенням вищезазначених вимог вказаних Інструкцій з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції та КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення, що складений з порушенням вищезазначених вимог законодавства не може бути поставлений в основу розгляду справи про адміністративне правопорушення, у звязку з чим він не є достатнім доказом вини.

Інших обставин в протоколі та матеріалах справи не відображено, у звязку з чим відсутні підстави для висновку про наявність в діях особи порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП, про які вказано в протоколі.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи все вищевикладене, суддя приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення БР № 164458 від 17.04.2017 р., складений щодо ОСОБА_2 не можливо визнавати таким процесуальним документом, який засвідчує факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 130 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті, що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суд оцінює критично з наведених вище обставин.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми Закону, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

На підставі наведеного, керуючись ст. 9, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 245, 251, 256, 268, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285 КУпАп України,

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________

Суддя С.М. Вознюк

З оригіналом згідно Суддя С.М.Вознюк