Справа № 307/1553/17 Провадження № 3/307/714/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2017 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Розман М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканкою с. Ганичі, вул. Садова, 145, Тячівського району, Закарпатської області, України, громадянкою України, передбачене ст. 184 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 19 червня 2017 року за №816809 ОСОБА_1 ухилялася від виконання передбачених ст.. 150 СК України обовязків щодо виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що призвело до того, що останній 17 травня 2017 року, близько 13 години розпивав горілку в с. Ганичі по вул. Садовій.

ОСОБА_1 в суді свою вину не визнала посилаючись на те , що вона добросовісно займається вихованням сина і постійно слідкує за його поведінкою. Того дня вона обробляла картоплю на присадибній ділянці, а син попросився відвідати родичів, які проживають неподалік. Вона не забороняє сину спілкуватися з родичами і тому дозволила. До цього ніколи не помічала схильність сина до спиртного.

Статтею 184 ч.1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють, в тому числі і за ухилення їх від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов виховання неповнолітніх дітей.

Обєктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 184 ч.1 КУпАП полягає у ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обовязків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Тобто диспозиція даної норми має банкетний (відсильний) характер.

Субєктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Згідно до ст. 10 КУпАп адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

А відповідно до ст. 7 КУпАп ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, згідно до ст. 251 цього Кодексу, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Постановою судді Тячівського районного суду від 29 червня 2017 року дану справу було повернуто в Дубівське ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області для належного оформлення з тих підстав, що протокол про адміністративне правопорушення в даній справі не відповідає вимогам закону. Зокрема, в ньому не зазначено і не конкретизовано суть правопорушення (де і коли вчинено та в чому конкретно полягало діяння (дія чи бездіяльність) ОСОБА_1, спрямоване на ухилення від виконання передбачених законодавством обовязків (яким законодавчим актом передбачені ці обовязки ?) щодо забезпечення необхідних умов виховання своєї малолітньої дитини та чи спроможна остання виконувати ці обовязки взагалі.

Особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ці вимоги виконано частково, обмежившись посиланням на ст.. 150 СК України і не наведено жодних доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй правопорушення, що свідчить про неможливість отримання таких доказів.

З урахуванням наведеного, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі ст. 247 п.1 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1Г складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 184 ч.1 КУпАп.

Керуючись ст. ст. 247 п.1, 221, 283-289 КУпАп, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 184 ч.1 КУпАп закрити у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 ч.1 КУпАп.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Тячівського

районного суду: ОСОБА_3