Справа № 681/1548/17
ПОСТАНОВА

іменем України

30.11.2017 року м.Полонне

Суддя Полонського районного суду Хмельницької області Горгулько Н.А., розглянувши матеріали, які надійшли від Полонського відділення поліції Шепетівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсіонера, громадянина України, за ст.124 КУпАП, -

в с т а н о в и л а:

09 жовтня 2017 року о 17 год. 10 хв. у м.Полонному по вулиці Ходякова, ОСОБА_1, керуючи автомобілем ОСОБА_2 д.н.НОМЕР_1 на перехресті рівнозначних доріг, при виїзді з другорядної дороги на рівнозначну, перед поворотом ліворуч, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», не надав переваги в русі автомобілю, який рухався по іншій рівнозначній дорозі, внаслідок чого автомобіль Міцубісі д.н. 14142КЕ, під керуванням ОСОБА_3, зіткнувся з даним автомобілем. Автомобілі отримали механічні пошкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди не визнав та пояснив, що в цій ситуації його вини немає, оскільки він та ОСОБА_3 рухалися по рівнозначних дорогах, а тому саме ОСОБА_3 мав надати перевагу в русі автомобілю ОСОБА_1, так як у нього була перешкода з правої сторони. Однак ОСОБА_1 бачив, що автомобіль ОСОБА_3 не зменшує швидкості, вирішив пропустити його. Проте побачив, що при наближенні до його автомобіля автомобіль Міцубісі різко повернув кермо вправо і вїхав в задню частину автомобіля ОСОБА_2.

В судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив, що він рухався головною дорогою від магазину «Квартал» в напрямку залізничного вокзалу. В цей час бачив як другорядною дорогою за сталою швидкістю рухався автомобіль ОСОБА_2 і був впевнений, що водій цього автомобіля його не бачить. Зрозумівши, що автомобіль ОСОБА_2 не зупиниться для того, щоб надати йому дорогу, він вирішив зробити маневр праворуч, таким чином обїхавши автомобіль ОСОБА_2 позаду нього. Однак, водій ОСОБА_2, побачив його в останній момент та загальмував. ОСОБА_3 також почав гальмувати, але відбулося зіткнення.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності суд приходить до наступного.

Стаття 124 КУпАП, передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, за що встановлено відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, серед іншого, відомості про особу порушника. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. При складанні протоколу порушникові розяснюються його права і обовязки, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що робиться відмітка у протоколі.

Протокол про адміністративне правопорушення, серії БР №057528 від 09 жовтня 2017 року, складено правомочною на те посадовою особою, у відповідності до положень ч.1 ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить обов'язкові дані, передбачені вказаною статтею та є основним джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу порушника.

За встановлених фактичних обставин справи, судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1, порушуючи вимоги дорожнього знаку п.2.1 «Дати дорогу», вчинив правопорушення, що передбачене ст.124 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час розгляду адміністративного матеріалу, а саме: даних, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.1); схемі місця дорожньо-транспортної пригоди (а.с3), поясненнями учасників ДТП, фотокартками місця, де сталась ДТП.

Як показала в судовому засіданні свідок ОСОБА_4, вона, виконуючи службові обовязки працівника поліції, виїхала на місце ДТП та складала протокол про адміністративне правопорушення. Оскільки автомобіль ОСОБА_2 мав надати перевагу в русі автомобілю Міцубісі, протокол було складено на водія автомобіля ОСОБА_2. Вважає, що автомобіль Міцубісі рухався головною дорогою, а автомобіль ОСОБА_2 другорядною. На дорозі, якою рухався автомобіль ОСОБА_2 встановлено знак 2.1 «Дати дорогу».

Обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі доказів, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Оскільки в судовому засіданні встановлено і не заперечується учасниками дорожньо-транспортної пригоди, що на дорозі, якою рухався автомобіль ОСОБА_2 під керуванням ОСОБА_1 встановлено знак 2.1 «Дати дорогу», то водій автомобіля мав діяти відповідно до вимог даного знаку.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обовязкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі.

Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд не бере до уваги відео з флеш накопичувача, оскільки на відео, яке містить даний пристрій, не містить події ДТП, крім того на ньому неможливо ідентифікувати транспортні засоби, які рухаються дорогою.

При призначенні виду адміністративного стягнення ОСОБА_1, в межах санкції ст.124 КУпАП, суд, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини в скоєнні правопорушення, вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Крім того, суд приходить до висновку, що в даному випадку застосування виду адміністративного стягнення у виді штрафу буде достатньою та необхідною мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

В порядку ч.7 ст.283 КУпАП суд вирішує питання про стягнення судового збору з особи, на яку накладається адміністративне стягнення.

Керуючись ст.ст.33, 124, 251, 252, 283-285 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 визнати виним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 320 грн.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її ухвалено, та потерпілою, до апеляційного суду Хмельницької області через місцевий суд протягом десяти днів з дня ухвалення постанови.

Суддя: Н.А.Горгулько