Справа № 487/1862/17 14.07.2017 14.07.2017 14.07.2017
Номер провадження: 33/784/274/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2017 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області

у складі: головуючої - судді Фаріонової О.М.

за участю секретаря Чоботаренко Т.І.

особи, яка притягнута до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

його захисника ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 червня 2017 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Бармашове, Жовтневого району, Миколаївської області, працюючого: "Миколаївський ДБК", водієм, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

- визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Згідно постанови суду, 24.03.2017 р. о 15.45 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом "ДАФ 95 XF 430", д.н. НОМЕР_1, з причіпом "Gargomaster", д.н.НОМЕР_2, по вул. Херсонське шосе, в районі будинку №96 б в м.Миколаєві, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (нестійка хода, нечітка вимова, запах алкоголю з порожнини рота).

В присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 водій ОСОБА_1 в установленому законом порядку відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки та в медичному закладі, порушивши вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову та провадження у справі закрити, посилаючись на недоведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Зазначає, що в суді він заперечував факт перебування в стані алкогольного сп'яніння, а тому суд мав повно та всебічно дослідити всі обставини та докази по справі. Однак, суд залишив без уваги його клопотання про допит у якості свідка лікаря Миколаївського обласного наркологічного диспансеру, який проводив його освідування, поліцейських, які притягли його до адміністративної відповідальності, та про дослідження відеозапису з нагрудного відеореєстратору поліцейських, що свідчить про не дотримання судом вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП.

Заперечуючи факт відмови пройти дослідження у закладі охорони здоров'я, зазначає, що це твердження є нелогічним, оскільки після складання протоколу він одразу самостійно поїхав до наркологічного диспансеру, де за власною ініціативою пройшов обстеження на стан сп'яніння, за результатами якого встановлено, що він був тверезий.

Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення складено в порушення вимог чинного законодавства без переліку його дій щодо ухилення від медичного огляду та ознак сп'яніння (ознаки сп'яніння записані типовими, шаблонними фразами), тому протокол не може бути визнаний належним доказом його вини.

Тому вважає, що відсутні докази, якими підтверджується факт його відмови від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, судове рішення ґрунтується на припущеннях, що є недопустимим. На думку апелянта, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, допитавши свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є правильними та ґрунтуються на досліджених доказах.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного

вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Тому суд першої інстанції, як на доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, в обґрунтування своїх висновків вірно послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення, пояснення свідків, які були присутні при його складанні. Ці докази в їх сукупності беззаперечно доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 на місці зупинки в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою газоаналізатора алкотестора Драгер, а також від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння в установленому законом порядку в медичному закладі, чим порушив п. 2.5 ПДР.

Зазначені в протоколі обставини підтвердили в суді свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які пояснили, що 24.03.2017 р. ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп'яніння: різкий запах алкоголю з порожнини роту, нестійка хода. Коли до автомобілю підійшли працівники поліції, то водій фактично випав з його кабіни, що також вказувало на перебування його у стані алкогольного сп'яніння. Спочатку ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки, але, проходячи огляд, не виконував вказівок працівника поліції щодо інструкції на проходження тесту, а саме: робив видихи, знімав мундштуки з спецзасобу, втягував в себе повітря, що було розцінено як відмову від проходження огляду за допомогою алкотестеру. Також ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння в медичному закладі, але він відмовився.

Свідок ОСОБА_4 також підтвердив, що протокол про адміністративне правопорушення складено в присутності і другого свідка ОСОБА_3 Окрім того, пояснив, що саме за його викликом на лінію «102» працівники поліції прибули до вул. Херсонське шосе, де автомобіль під керуванням ОСОБА_1 здійснював рух. Причиною виклику було те, що автомобіль виїжджав на зустрічну смугу, рухався нерівно, різко зупинявся. Пояснив, що раніше ОСОБА_1 не знав і у нього немає причин обмовляти ОСОБА_1

Також, при прийнятті рішення, суддя обґрунтовано врахував письмові пояснення свідка ОСОБА_3, якими підтверджується та обставина, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки та в медичному закладі.

Таким чином, наведені показання свідків узгоджуються та свідчать про те, що ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп'яніння, але в присутності двох свідків відмовився пройти огляд як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Отже, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 9 розділу 2 Інструкції « Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», результати огляду водіїв транспортних засобів в закладах охорони здоров'я можуть вважатися достовірними лише в тому випадку, якщо такий огляд проведено в присутності поліцейського та не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до п. 22 розділу 3 цієї Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог цієї інструкції, вважається недійсним.

Тому, суддею обґрунтовано визнано недопустимим доказом надану ОСОБА_1 виписку із медичної карти № 899 від 24.03.2017 р., оскільки огляд проведено з порушенням вимог зазначеної інструкції, у відсутність поліцейського.

Крім того, на запит апеляційного суду акт медичного огляду ОСОБА_1 на стан сп'яніння, на підставі якого складена зазначена виписка, не надано, що вказує на те, що акт не складався.

Стягнення за вчинене адміністративне правопорушення призначено ОСОБА_1 з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, а вид стягнення та розмір штрафу передбачений санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 289, 294 КУпАП, суд ,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 червня 2017 року у відношенні ОСОБА_1, - залишити без зміни.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя:

.