Справа № 152/990/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року

Суддя Шаргородського районного суду Вінницької області Соколовська Т.О.

з участю

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

потерпілого ОСОБА_2

розглянувши матеріали, які надійшли від Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки с. Гибалівка Шаргородського району Вінницької області вул. Молодіжна,38, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_2, розлученої, приватного підприємця,

за ст. 173 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що вона 13.06. 2017 року о 08 годині в громадському місці біля магазину "Оптовичок" по вул. Героїв Майдану в м. Шаргород Вінницької області висловлювалась нецензурною лайкою в адресу ОСОБА_2, чим порушила громадський порядок.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані по ст.173 КУпАП.

Під час розгляду справи судом ОСОБА_1 винуватою себе у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП не визнала. Суду показала, що 13.06.2017 року о 08 годині між нею і ОСОБА_2. виникла суперечка з приводу зайняття місць для здійснення торгівлі. Під час суперечки вона сварилася, але нецензурними словами нікого не ображала і громадського порядку не порушувала, а конфлікт між нею і ОСОБА_2 відбувся не на грунті хуліганства, а на грунті виниклих особистих неприязних стосунків. Під час суперечки навпаки, ОСОБА_2 обзивав її нецензурними, принизливими та образливими словами, у звязку з чим вона звернулася в поліцію з заявою. У відповідь на її заяву ОСОБА_2 подав зустрічну, і працівники поліції склали протоколи про адміністративне правопорушення на обох, при цьому очевидців події не допитали і заходів для встановлення істини у справі не приймали.

Потерпілий ОСОБА_2 суду показав, що 13.06. 2017 року о 08 годині біля магазину "Оптовичок" по вул. Героїв Майдану в м. Шаргород Вінницької області ОСОБА_1 висловлювалась в його адресу нецензурною лайкою через те, що вони не могли узгодити розміщення торгових місць.

Свідок ОСОБА_3 батько ОСОБА_2 дав суду аналогічні показання.

Свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 суду показали, що були очевидцями того як, 13.06. 2017 року о 08 годині біля магазину "Оптовик" по вул. Героїв Майдану в м. Шаргород Вінницької області між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникла суперечка з приводу розміщення торгових місць, при цьому ОСОБА_2 допускав в адресу ОСОБА_1 некоректні висловлювання, образливі слова та нецензурну лайку. Нецензурної лайки ОСОБА_1 в його адресу вони не чули. Крім того, ОСОБА_4 пояснила, що поведінка ОСОБА_2 була дуже агресивною через що особисто вона викликала поліцію, щоб запобігти побиттю, оскільки напередодні ОСОБА_2 на цьому ж місці наніс тілесне ушкодження іншому підприємцю ОСОБА_7

Допитавши ОСОБА_1, ОСОБА_2, дільничного офіцера поліції СП Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП ОСОБА_8, який складав протокол про адміністративне правопорушення, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи (а.с.1-8) вважаю, що провадження в даній справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами відповідно ст. 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду…, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дільничний офіцер поліції СП Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП ОСОБА_8, який складав протокол про адміністративне правопорушення доказів, які достовірно вказують на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП не представив, не прийняв, передбачених законом заходів по встановленню істини по справі, та не представив суду документів, що підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні дрібного хуліганства, яке полягає у нецензурній лайці в адресу ОСОБА_2 в громадському місці, посилаючись в суді на те, що очевидці події відмовилися надати йому пояснення з приводу обставин вчинення хуліганства, тому він склав протокол як на ОСОБА_1 так і на ОСОБА_2

Таким чином, факт вчинення ОСОБА_1 дрібного хуліганства не доведено, а навпаки спростовано свідченнями очевидців події, в матеріалах справи відсутні належні докази наявності в діях останньої події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За приписами ст.19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельник проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Також ЄСПЛ неодноразово наголошував, зокрема в рішеннях у справах "Гурепка проти України (N2)" від 08 квітня 2010 року, "Лучанінов проти України" від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність обєктивних і субєктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

КУпАП визнає відсутність у діянні складу (сукупності обєктивних і суб'єктивних ознак) адміністративного правопорушення як обставини, що виключають провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Обєктом адміністративного проступку, передбаченого ст.173 КУпАП є суспільні відносини у сфері громадського порядку. Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого вказаною статтею, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Обов'язковою ознакою об'єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу.

Суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб'єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Встановлені судом обставини не утворюють складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП через відсутність всіх складових даного виду адміністративного правопорушення, зокрема обєкту (суспільних відносини у сфері громадського порядку), обєктивної сторони ( нецензурна лайка у громадському місці, що порушує громадський порядок) та субєктивної сторони (усвідомлення особою, що її протиправними діями порушується громадський порядок).

Суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_3, оскільки він є батьком ОСОБА_2 і відповідно зацікавленою особою на стороні останнього.

Приймаючи до уваги вище викладене, а також те, що судом використані всі можливі заходи для встановлення істини по справі вважаю, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення при його складанні розяснюються права і обов'язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відповідна відмітка, чого не має в протоколі щодо ОСОБА_1, і неможливо дійти висновку, чи розяснювались їй права та обов'язки.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247; ст. ст. 283; 284; 287; 289; ч.2 ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу про адміністративні правопорушення України.

Суддя: Т.О. Соколовська