Справа № 461/2966/17 Головуючий у 1 інстанції: Лялюк Є.Д.
Провадження № 33/783/1232/17 Доповідач: Танечник І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року Апеляційний суд Львівської області в складі судді -Танечника І.І., з участю гр-на ОСОБА_1 та його захисника адвоката Киричука С.В., представника митного органу - Зирянова О.Ю., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Галицького районного суду м. Львова від 04 травня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 483 МК України,

ВСТАНОВИВ:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 137478,75 грн., а також конфіскано в дохід держави автомобіль марки «OPEL VEKTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN: НОМЕР_5, 2000 року випуску, тип палива дизель, об'єм двигуна 1995 см. куб., з ключем запалювання до нього.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівської митниці 11873,98 грн. витрат за зберігання транспортного засобу на складі митниці.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 320 грн. судового збору.

Відповідно до оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 18.03.2017 року в зону митного контролю м/п «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС в напрямку вїзд в Україну смугою руху «зелений коридор» заїхав транспортний засіб марки «Opel vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN: НОМЕР_2, під керуванням громадянина України ОСОБА_1

Під час здійснення митних формальностей громадянин ОСОБА_1 подав до митного оформлення паспортний документ фізичної особи, що дає право на перетин державного кордону України паспорт НОМЕР_3, виданий 12.01.2012 року, контрольний талон для проходження по «зеленому коридору» транспортного засобу без причепа та без товарів, що підлягають обов'язковому письмовому декларуванню та (або) оподаткуванню щодо транспортного засобу марки «Opel vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN: НОМЕР_2, свідоцтво про реєстрацію т/з на території РП серії НОМЕР_4, згідно якого власником автомобіля є ОСОБА_6, адреса АДРЕСА_1, а також надав доручення від 17.03.2017 року засвідчене нотаріусом ОСОБА_7 зареєстрований за адресою АДРЕСА_2, як документ що дає право на тимчасове користування вищезгаданого автомобіля громадянином ОСОБА_1

В ході здійснення митного оформлення виникла підозра щодо підробки доручення на користування автомобілем від 17.03.2017р., отже було прийнято рішення здійснити перевірку автентичності документів поданих громадянином України - ОСОБА_1, як підставу для переміщення транспортного засобу марки «Opel vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN: НОМЕР_2, через митний кордон України. На письмовий запит (лист від 20.03.2017 року №1686/10/8/13-70-20/38) Львівської митниці ДФС до нотаріуса «ОСОБА_7», отримано відповідь за вх. номером 9383/13-70-20 від 21.03.2017 року, згідно якої дане доручення канцелярією нотаріальної кантори не видавалось, нотаріусом ОСОБА_7 не підписувалось, і є підроблене.

21.03.2017 року о 11:34 год, громадянина України ОСОБА_1 повідомлено про необхідність прибуття до 18:00 23.03.2017 року до м/п «Рава-Руська» для участі у складанні відносно нього протоколу про порушення митних правил. Про це зроблено відповідний запис в «Журналі реєстрації телеграм, телефонограм».

Таким чином, на думку судді місцевого суду, громадянин ОСОБА_1 вчинив дії спрямовані на переміщення транспортного засобу з поданням митному органу, як підстави для переміщення підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Галицького районного суду м. Львова від 04.05.2017року, оскільки про існування постанови відносно нього не знав, взнав про існування постанови лише 21.09.2017р.

Також ОСОБА_1 просить постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 04.05.2017 року відносно нього скасувати, а провадження у справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.483 МК України та спливом строків накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст.38 КУпАП.

Свої вимоги мотивує тим, що суд прийняв рішення без достатніх на те доказів, формально підійшов до вивчення обставин справи, розгляд справи здійснив без його участі, не повідомивши його про час і місце слухання справи. Суд не взяв до уваги те, що він при оформленні довіреності у нотаріуса не був присутнім, гроші на оформлення довіреності передав громадянину у якого купляв автомобіль. Ніяких сумнівів в достовірності переданих йому документів на автомобіль не мав. Намірів щодо незаконного переміщення автомобіля через митний кордон України не мав, про те, що довіреність підроблена дізнався лише від працівників митниці, коли намагався проїхати в Україну в приватних справах. Зазначає, що зміст диспозиції ст.483 МК України вказує на те, що правопорушення є навмисним, особа має знати, що подає митному органу підроблені документи, але бажає незаконним чином перемістити товар. Однак ні в протоколі про адмінправопорушення, ні в матеріалах справи не міститься відомостей про те, що він знав, що довіреність на автомобіль є підробленою та з її допомогою він навмисно хотів перемістити автомобіль через митний кордон України з приховуванням від митного контролю. Також в матеріалах справи відсутні дані про те, що він незаконним шляхом одержав довіреність на автомобіль.

Крім того, справа місцевим судом була розглянута у його відсутності і він не був належним чином повідомлений про час і місце слухання справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши гр.ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Киричука С.В. на підтримання доводів апеляційної скарги, представника митного органу Зирянова О.Ю., який заперечив апеляційну скаргу, вважаю, що така підлягає до часткового задоволення.

Доводи апелянта щодо пропуску строку на апеляційне оскарження заслуговують на увагу, а тому погоджуюсь з тим, що такий строк пропущений ним з поважних причин та його слід поновити.

Згідно ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст.489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також; з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, відповідно до вимог ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити опис обставин, установлених при розгляді справи.

З врахуванням вивчених матеріалів справи, перевірених доводів апеляційної скарги, вбачається, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не дотримано вказаних вимог закону, не перевірено об'єктивність та повноту провадження у справі, а його висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ч. 1 ст. 483 МК України є передчасним, оскільки здійснений на підставі неповно зібраних матеріалів справи, внаслідок чого неможливо зробити однозначний висновок про його винуватість у порушенні вказаних митних правил.

Так, в порушення вимог ст.278 КУпАП при підготовці справи до розгляду суд не перевірив правильність складання протоколу та інших матеріалів справи про митне правопорушення, унаслідок чого прийняв до розгляду справу за відсутності усіх необхідних для її правильного вирішення відомостей.

Суддя, розглянувши справу, у своїй постанові вдався до формального викладення фабули правопорушення, яке вказано у протоколі ПМП та переліку матеріалів справи, як доказ вини ОСОБА_1 При цьому, достовірно не встановив і не міг встановити хто є власником транспортного засобу, чи зареєстрований він у встановленому порядку у Республіці Польща, до якого виду цей транспортний засіб відноситься (транспортний засіб комерційного призначення чи транспортний засіб особистого користування), чи не перебуває цей транспортний засіб у розшуку, а відтак чи правомірно користувався цим транспортним засобом ОСОБА_1

ОСОБА_1 у своїх поясненнях, які знаходяться у матеріалах справи пояснював, що цей транспортний засіб він придбав. Угода відбулась без нього і довіреність оформляли також без нього.

Відтак є незрозумілим чи правомірно ОСОБА_1 користувавсь транспортним засобом.

Митним органом не встановлено особу довірителя, не допитано його з приводу надання доручення ОСОБА_1 та справжності його підпису на цьому дорученні, чи відповідає це доручення законодавству Республіці Польща.

Оскільки нотаріус завіряє лише справжність підпису довірителя, то участь представника при цьому є необов»язкова. Тому пояснення ОСОБА_5 про те, що він не був присутнім при оформленні доручення не викликають сумніву у своїй правдивості.

Слід також зазначити, що у матеріалах справи відсутній документ компетентного органу Республіки Польщі або України, який би встановив, що вказане вище доручення є підробленим, а відтак, хто є винним у цій підробці.

Аналізуючи викладене, Апеляційний суд приходить до висновку про те, що уповноваженою на складання протоколу особою Львівської митниці при оформленні матеріалів про порушення митних правил та судом першої інстанції при прийнятті рішення не були дотримані вимоги закону про всебічне, повне та об'єктивне з'ясування всіх обставин справи. Для встановлення істини у справі належна перевірка матеріалів органом митниці проведена не була, що залишено поза увагою судом першої інстанції.

Згідно п.3 ч.1 ст.8 МК України, Державна митна справа здійснюється на основі принципів: законності та презумпції невинуватості.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч.1 ст.483 МК України не встановлена, оскільки відсутні переконливі докази цього.

Отже, постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 04 травня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 483 МК України слід скасувати у зв'язку з необ'єктивністю та неповнотою провадження у справі, а також необ'єктивністю її розгляду місцевим судом.

У статті 247 КУпАП зазначені обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення. Зокрема, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при закінченні на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

На момент розгляду даної справи в апеляційному порядку закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст.467 МК України.

Оскільки постанова судді Галицького районного суду м. Львова від 04 травня 2017 року відносно ОСОБА_1 підлягає скасуванню, то слід провадження по справі закрити у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно ч.3 ст. 528 МК України, у разі якщо за результатами перевірки законності та обґрунтованості постанови суду у справі про порушення митних правил ця постанова буде скасована, а справа закрита, або адміністративне стягнення за порушення митних правил буде змінено, конфісковані товари, транспортні засоби, сума штрафу або її відповідна частина повертаються особі, яка притягалася до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, або її представникові. Якщо конфісковані товари, транспортні засоби неможливо повернути в натурі, повертається їхня вартість за вирахуванням сум належних митних платежів за ставками, що діяли на день конфіскації. Повернення грошових коштів, зазначених у цій частині, здійснюється органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, з державного бюджету.

Відтак, конфіскований вилучений згідно з протоколом про порушення митних правил № 0913/20900/17 від 24.03.2017 року автомобіль марки «OPEL VEKTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN: НОМЕР_5, 2000 року випуску, тип палива дизель, об'єм двигуна 1995 см. куб., з ключем запалювання до нього слід повернути ОСОБА_1 без стягнення витрат за його зберігання для повернення в Республіку Польща.

Керуючись ст. 294 КУпАП, 467, ч.3 ст.528 МК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 04 травня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 483 МК України скасувати, а провадження у справі закрити.

Вилучений, згідно з протоколом про порушення митних правил № 0913/20900/17 від 24.03.2017 року автомобіль марки «OPEL VEKTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN: НОМЕР_5, 2000 року випуску, тип палива дизель, об'єм двигуна 1995 см. куб., з ключем запалювання до нього слід повернути гр.ОСОБА_1 без стягнення витрат за його зберігання для повернення транспортного засобу у Республіку Польща.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя Танечник І.І.