АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/1118/17 Справа № 185/6104/17 Головуючий у 1 й інстанції - Самоткан Н. Г. Доповідач - Джерелейко О.Є.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Джерелейко О.Є., за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та її захисника - адвоката Ужви С.В., представника потерпілої ОСОБА_4 - ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника-адвоката Ужви С.В. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2017 року щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнаної винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 19 липня 2017 року о 16 годині 20 хвилин, водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Форд Фіеста», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, по вул. Харківській,76 у м. Павлоград Дніпропетровської області, втративши змогу контролювати рух автомобіля, відволіклась від керування, виїхала на смугу зустрічного руху, та порушивши вимоги п. п. 2.3 «б», 11.3 Правил дорожнього руху України, скоїла зіткнення з автомобілем «Хюндай», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, що рухалась у зустрічному напрямку, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_4, отримали тілесні ушкодження.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2017 року ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців, а також стягнуто з неї судовий збір на користь держави в розмірі 320 гривень.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник-адвокат Ужва С.В. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вищевказану постанову як необґрунтовану у зв'язку з неповнотою судового розгляду, а провадження щодо ОСОБА_2 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суд порушив право ОСОБА_2 на справедливий судовий захист, а також принципи верховенства права, законності, рівності усіх учасників судового процесу, перед законом і судом, недостатньо аргументував своє рішення, та при винесенні постанови не прийняв до уваги всі докази по справі, а також не з'ясував відповідність до Правил дорожнього руху дії всіх учасників дорожньої транспортної пригоди.

Вважає, що посадовими особами, що оформляли матеріали по адміністративній справі порушено вимоги «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», оскільки не взяли пояснення у свідків, які були на місці дорожньої транспортної пригоди та в поясненнях учасників дорожньої транспортної пригоди не з'ясували можливості уникнення зіткнення в діях обох водіїв, відповідно до Правил дорожнього руху України, а склали протокол тільки відносно ОСОБА_2

Не погоджується з тим, що в протоколі огляду місця дорожньої транспортної пригоди відсутня прив'язка об'єктів та слідів дорожньої транспортної пригоди сталого орієнтира, транспортних засобів, причетних до дорожньої транспортної пригоди, координати іх розміщення та місця зіткнення, відносно сталих орієнтирів, ширина тротуарів узбіччя, розташування дорожніх знаків, при цьому в протоколі вказано, що відомість складає 300 метрів та відсутні обставини, що обмежують видимість, сліди гальмування у транспортних засобів, що зіткнулись на сухому дорожньому покритті.

Також суд не дав належної оцінки показам свідків, а саме

ОСОБА_7, яка пояснила, що інша учасниця дорожньої транспортної пригоди, бачила перешкоду на своєму шляху, але не прийняла жодних дій по уникненню зіткнення.

Крім того, в судовому засіданні спеціаліст, експерт Павлоградського відділу поліції ОСОБА_8, пояснив суду, що відповідно до схеми дорожньої транспортної пригоди він не може пояснити відповідали чи ні вимогам Правил дорожнього руху України по уникненню зіткнення дій водія ОСОБА_4, оскільки на схемі відсутні сліди гальмування автомобіля ОСОБА_4, і на питання відповідності всіх учасників дорожнього руху може дати відповідь тільки авто-технічна експертиза, про яку він заявляв, але суд відхилив ії, не обґрунтувавши в судовому рішенні жодних обставин відмови в клопотанні.

В судовому засіданні апеляційного суду адвокат Ужва С.В. та ОСОБА_2 підтримали в повному обсязі доводи та вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Під час апеляційного перегляду представник потерпілої ОСОБА_5 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив постанову судді залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Вислухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суддя апеляційного суду дійшла такого висновку.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є необґрунтованими і такими, що суперечать Правилам дорожнього руху України і спростовуються матеріалами справи.

Висновок суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_2 в скоєнні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення БР № 066348 від 22 липня 2017 року; схемою місця ДТП, в якій зафіксовано місце зіткнення автомобілів, для автомобіля №2 на смузі зустрічного руху, яка містить прив'язку до сталих орієнтирів на місцевості, а саме: приміщення пошти, із зазначенням відстані від автомобіля №1до пошти та між автомобілями, а також стосовно узбіччя. Тому доводи апеляційної скарги захисника щодо недоліків схеми не заслуговують на увагу.

Посилання захисника на не з'ясування судом можливості уникнення зіткнення в діях обох водіїв шляхом призначення відповідної експертизи, не заслуговують на увагу, оскільки в дорожній обстановці, що склалась, суд правильно дійшов висновку про порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_2 , а саме: п. 2.3 «б», відповідно до якого водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, та п. 11.3, згідно із яким на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об'їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

Рішення суду щодо відхилення клопотання про призначення експертизи занесене до журналу судового засідання, та не є доказом , а тому посилання апеляційної скарги на не обґрунтування відхилення доказів є таким, що не заслуговує на увагу.

В суді апеляційної інстанції відповідних клопотань про призначення автотехнічної експертизи не заявлялось.

В постанові суду є встановленими обставини, відповідно до яких ОСОБА_2 втратила змогу контролювати рух автомобіля, відволіклась від керування, виїхала на смугу зустрічного руху, а тому доводи апеляційної скарги захисника про те, що вона втратила свідомість, не зазначені судом як встановлені обставини.

Крім того, в матеріалах провадження наявні письмові пояснення ОСОБА_2 в день події - 19.07.2017 року про те, що вона біля пошти заснула, а тому подальші її пояснення щодо втрати свідомості підлягають критичній оцінці.

Оскільки матеріали провадження складені щодо ОСОБА_2, то судом надана оцінка діям саме цього водія , щодо порушень ПДР водієм ОСОБА_4 судом зазначено, що таких не встановлено. До того ж, відповідно до п.1.4 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

З огляду на викладене, погоджуюсь з висновком суду першої інстанції щодо визнання ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладення адміністративного стягнення, так як порушень вимог закону, допущених судом першої інстанції, які б були підставою для скасування рішення суду, не вбачається, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення, а відтак приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Ужви С.В. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2017 року - залишити без задоволення.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.Є. Джерелейко