Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/1630/17
Провадження 3/542/397/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2017 року смт. Нові Санжари

Суддя Новосанжарського районного суду Полтавської області Гавриленко Т.Г., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Новосанжарського ВП ГУНП в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, протягом року не піддавався адміністративному стягненню, інші дані суду не відомо,

за порушення правил дорожнього руху, за ст. 130 ч. 1 КпАП України,

В С Т А Н О В И В :

31.10.2017 року до суду надійшов адміністративний матеріал про порушення правил дорожнього руху відносно громадянина України ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КпАП України.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно протоколу серії БР № 022694 від 27 жовтня 2017 року, складеного поліцейським СРПП №3 Новосанжарського ВП ОСОБА_2, встановлено, що ОСОБА_1 27.10.2017 року о 20 год. 00 хв. за адресою: вулиця Каштанова, 27 в смт. Нові Санжари Полтавської області керував мопедом «Пума», б/н, з явними ознаками алкогольного спяніння. Від проходження медичного огляду на стан спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав.

Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення у справах «Шенк проти Швейцарії» від 12.07.1988 року, «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, «Яллог проти Німеччини» від 11.07.2006 року, «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року, зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією.

При цьому, в силу положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого, висунутого проти нього, кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.1 Конституції Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави (ст.3 Конституції України).

На підставі ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Проте покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.

Отже, ознаками об'єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, по третє - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п.2.5.Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

До адміністративної відповідальності може бути притягнуто особу тільки тоді, коли вона відмовилася від проходження огляду лише у встановленому чинним законодавством порядку, який визначений ст.266 КУпАП та постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 .

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський, в присутності двох свідків, складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Тобто, у разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1-4 ст.130 КУпАП, до нього долучаються докази перебування особи у стані алкогольного сп'яніння або відмови від проходження такого огляду.

Відповідно до роз'яснень, викладених у абзаці 4 пункту 27 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 24 грудня 2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення» (із змінами, внесеними згідно з постановою Верховного Суду N 18 ( v0018700-08) від 19 грудня 2008року) для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП України не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись (абзац четвертий пункту 27 із змінами, внесеними згідно з постановою Верховного Суду N 18 (v0018700-08від 19 грудня 2008 року).

Аналізуючи докази, які знаходяться в матеріалах справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, доведена. Також суд вважає, що поліцейський, при складанні відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, діяв у відповідності до своїх повноважень та способу, передбачених чинним законодавством, тому протокол про адміністративне правопорушення визнається судом допустимим доказом відповідно до вимог ст.251 КУпАП, як і інші докази, досліджені судом, зокрема, пояснення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, які обєктивно узгоджуються між собою та іншими матеріалами справи та підтверджують факт наявності у ОСОБА_1 передбачених законом ознак алкогольного сп'яніння, які були підставою для вимог щодо проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан такого сп'яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до положень ч. 1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та обєктивно дослідити всі обставини в їх сукупності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол серії БР № 022694 від 27.10.2017 року відносно ОСОБА_1 складено відповідно до вимог ст. 256 КпАП України, скріплений підписами свідків події та особисто підписаний поліцейським. Дані, які б вказували на його сумнівність чи недостовірність в матеріалах справи відсутні. Крім того, ОСОБА_1 власноручно засвідчив свою згоду з правопорушенням, вказавши про вживання алкоголю та відмовився від проходження медичного огляду в присутності свідків. Докази в матеріалах справи є послідовними та несуперечливими, повністю дослідженими судом в судовому засіданні.

Будь-яких інших доказів та доводів, які б обґрунтовано свідчили щодо відсутності складу правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 суду не надано та в матеріалах справи немає.

Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 130 ч.1 КпАП України підтверджується матеріалами справи в їх сукупності, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення (а.с. 1), поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_3 (а.с. 3, 4), іншими матеріалами справи.

Згідно довідки начальника СРПП № 3 Новосанжарського ВП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_5 на повторність по ст. 130 КУпАП гр. ОСОБА_1 перевірений, посвідчення водія не має (а.с. 5).

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суди не вправі застосовувати стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, коли винна особа взагалі не має такого права.

Приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_6 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки він посвідчення водія не отримував.

Крім цього, відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч.2 ст. 4 ЗУ Про судовий збір у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 320 грн.

Керуючись ст. ст. 130 ч.1, 283, 284, 294 КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 10200 (десять тисяч двісті) грн. на користь держави без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь держави судовий збір за ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення в розмірі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення, через Новосанжарський районний суд.

Суддя (підпис)

Відповідає оригіналу

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_7