"02" листопада 2017 р. Справа № 363/422/16-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 листопада 2017 року Вишгородський районний суд Київської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1,
при секретарі ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в:

24.11.2015 року о 8 год. ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по другорядній дорозі, що веде до ст. «Сади Дніпра» у напрямку м. Вишгорода, на перехресті нерівнозначних доріг, з головною дорогою «Київ-Вишгород-Десна», не дав дорогу автомобілю НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, що рухався по головній дорозі, чим порушив п.п. 10.1, 16.11 Правил дорожнього руху України, й допустив зіткнення з вказаним автомобілем, яке спричинило пошкодження автомобілів.

В суді ОСОБА_3 вину не визнав, показав, що на перехресті нерівнозначних доріг перед виїздом на головну дорогу дав дорогу усім автомобілям, які рухалися нею в обох напрямках. Маневр повороту ліворуч розпочав, коли переконався у його безпечності. Автомобілі ліворуч від нього рухалися головною дорогою на достатній відстані для безпечного завершення ним вказаного маневру. Тільки коли він виїхав на смугу руху в напрямку м. Вишгорода, на цій смузі руху сталося зіткнення з транспортним засобом під керуванням потерпілого. Даний автомобіль він виявив безпосередньо перед самим зіткненням і раніше цього зробити не міг, оскільки той рухався з великою швидкістю по зустрічній смузі руху, здійснюючи обгін інших транспортних засобів на перехресті. Коли почув крик дружини на перехресті про автомобіль потерпілого, намагався уникнути зіткнення, приймаючи праворуч й негайно збільшуючи швидкість руху.

Про такі ж обставини події показала в суді свідок ОСОБА_5, яка першою виявила автомобіль Hyundai на зустрічні смузі за 10-15 метрів, який рухався з великою швидкістю.

Потерпілий ОСОБА_4 в суді показав, що рухався в напрямку с. Хотянівка в своїй смузі руху близько 60 км/г, коли раптово праворуч перед його автомобілем за 10-12 метрів з другорядної дороги виїхав автомобіль ОСОБА_3 Уникнути зіткнення із застосуванням гальмування не вдалося, яке сталося в межах його смуги руху. Будь-яких маневрів, в тому числі обгону, на той час не здійснював, рухався постійно в межах своєї смуги руху, на зустрічну смугу руху не виїжджав, швидкість не перевищував.

Свідок ОСОБА_6 в суді показав, що того дня їхав попереду автомобіля потерпілого, який на зустрічну смугу руху не виїжджав, обгону не здійснював. Вони вдвох їхали своєю смугою руху в напрямку с. Хотянівка зі швидкістю близько 60-80 км/г. Проїхавши перехрестя в дзеркало заднього виду побачив, як автомобіль потерпілого зїхав у ліве узбіччя. Момент зіткнення не бачив.

Згідно п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п. 16.11 ПДР України на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Згідно п. 1.10 ПДР України дати дорогу вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість.

Відповідно до висновків судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи від 31.03.2017 року № 14208/16-52/5577/17-52 встановлено, що первинний контакт автомобілів Hyundai та Chevrolet відбувся між лівою боковою частиною автомобіля Chevrolet та передньою частиною автомобіля Hyundai, при цьому в момент первинного контакту їх поздовжні вісі знаходились під кутом, який кількісно можливо оцінити величиною близько а = 130° розкритий проти ходу годинникової стрілки відносно повздовжньої осі автомобіля Hyundai.

При цьому, за умови відсутності слідової інформації, яка в повній мірі відображала переміщення транспортних засобів (їх траєкторію) безпосередньо перед пригодою, встановити розташування транспортних засобів (автомобілів Hyundai та Chevrolet) відносно елементів проїзної частини в момент їх первинного контактування не видається за можливе. За таких умов, провести компютерне моделювання розвитку даної пригоди (як на то вказано в постанові про призначення даної експертизи) також не видається за можливе.

За умови відсутності слідів переміщення (гальмування, юзу, тощо) транспортних засобів до та після їх зіткнення, встановити точне розташування місця зіткнення вказаних автомобілів Hyundai та Chevrolet в рамках даного дослідження не видається за можливе. Можливо лише вказати, що виходячи із наявної слідової інформації (кінцевого розташування транспортних засобів), місце первинного контакту автомобілів Hyundai та Chevrolet знаходиться в межах проїзної частини автодороги Київ - Вишгород - Десна в місці, що передує кінцевому положенню даних транспортних засобів. При цьому, враховуючи зафіксоване кінцеве положення транспортних засобів, та встановлений вище характер контактування автомобілів Hyundai та Chevrolet, можна дійти висновку, що безпосередньо перед пригодою автомобіль Hyundai рухався в напрямку с. Хотянівка, а автомобіль Chevrolet зміщувався справа наліво відносно поздовжньої осі автомобіля Hyundai, тобто виконував маневр лівого повороту в напрямку м. Вишгород.

За обставин, що викладені в матеріалах справи, в даній дорожній обстановці, з технічної точки зору, водій автомобіля Hyundai ОСОБА_4 з моменту виникнення небезпеки для його руху повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.3 ПДР.

В свою чергу, водій автомобіля Chevrolet ОСОБА_3 в даній дорожній обстановці, повинен був діяти у відповідності до вимог 16.11 ПДР.

В діях водія автомобіля Hyundai ОСОБА_4 з технічної точки зору не вбачається невідповідностей вимогам п. 12.3 ПДР, які б знаходились в причинному звязку з виникненням даної пригоди (зіткненні автомобілів Chevrolet та Hyundai).

В свою чергу, дії водія автомобіля Chevrolet ОСОБА_3, з технічної точки зору, не відповідали вимогам п. 16.11 ПДР, та дана невідповідність знаходиться в причинному звязку з виникненням даної пригоди.

Пояснення водія автомобіля Chevrolet ОСОБА_3 та пасажира даного транспортного засобу ОСОБА_7 в частині вказаних ними параметрів розвитку даної пригоди, з технічної точки зору неспроможні.

В свою чергу, пояснення водія автомобіля Hyundai в частині вказаних ним параметрів зближення транспортних засобів перед пригодою, а саме швидкості руху транспортних засобів (автомобілів Hyundaі та Chevrolet) перед пригодою (60км/год та 15км/год відповідно) та відстані яку подолав автомобіль Chevrolet з моменту вїзду в смугу руху автомобіля Hyundai до моменту їх зіткнення, які не містять протиріч із зафіксованою речовою та слідовою інформацією, можуть вважатись з технічної точки зору спроможними.

Пояснення водія автомобіля Hyundai ОСОБА_4 в частині вказаного ним віддалення між транспортними засобами в момент вїзду автомобіля Chevrolet в його смугу руху (10... 12м) суперечить вказаним ним параметрам руху останнього перед пригодою.

Враховуючи результати проведеного дослідження можна дійти висновку, що в незалежності від стану дорожнього покриття на момент пригоди (сухого чи мокрого) висновки проведеного дослідження залишаться не змінними.

За відсутності слідової інформації, яка б в повному обсязі характеризувала параметри переміщення даних транспортних засобів до та після ДТП, встановити дійсну величину швидкості руху автомобілів Hyundai та Chevrolet перед пригодою, експертним шляхом не можливо.

Експерт ОСОБА_8 в суді вказані висновки підтвердив. Показав, що при дачі висновків враховано технічну спроможність показань водія ОСОБА_4 про параметри руху автомобілів, які узгоджуються з наявною по справі слідовою інформацію, та відкинуто пояснення водія і пасажира автомобіля Chevrolet, унаслідок їх технічної неспроможності. Застеріг також, що в п. 9 висновку йдеться про швидкість автомобілів Hyundai та Chevrolet. Внаслідок допущеної технічної описки останній двічі названий Hyundai.

Суд погоджується із вказаними висновками експертів, які є науково-обґрунтованими, логічними, послідовними, в повній мірі ґрунтуються на сукупності матеріалів справи, відповідають та підтверджуються висновками судової-автотехнічної експертизи № 119 від 25.12.2015 року, а тому сумнівів у суду не викликають.

Згідно вказаних вище показань очевидців події, даних схеми ДТП, наявних фотографій, локалізації та характеру пошкоджень транспортних засобів, з урахуванням розміщення транспортних засобів на дорозі після зіткнення, конкретної дорожньої обстановки (виїзд автомобіля Chevroletз другорядної дороги на головну після зупинки, коли до перехрестя наближався автомобіль Hyundai), технічної неспроможності версії водія ОСОБА_3 згідно експертних висновків, слід дійти висновку, що водій автомобіля Сhevrolet мав можливість й повинен був уникнути зіткнення, що для нього полягало в дотриманні вимог п. 16.11 ПДР України.

З огляду на сукупність та взаємозвязок досліджених доказів, підстав не вірити показанням свідка ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_4 у суду не має.

При цьому з показань ОСОБА_3 й всієї сукупності досліджених в суді доказів встановлено, що останній не переконався у безпечності виконуваного маневру виїзду на головну дорогу, своєчасно не виявив небезпеку для руху, коли автомобіль Hyundai рухався головною дорогою і наближався до перехрестя, який першою виявила пасажирка ОСОБА_5, в той час як автомобіль Chevrolet виїхав на головну дорогу, повертаючи ліворуч та перетинаючи смугу для руху автомобіля Hyundaі.

Таким чином суд вважає, що зіткнення сталося з вини водія ОСОБА_3, який не дотримався вимог п.п. 10.1, 16.11 ПДР України.

Відповідальність за дане правопорушення передбачено ст. 124 КУпАП.

У той же час на момент розгляду цієї справи, визначений у ст. 38 КУпАП трьохмісячний строк накладення стягнення, що вираховується з дня вчинення правопорушення закінчився, закриття кримінального провадження, а тому провадження по справі слід закрити згідно п. 7 ст. 247 КУпАП.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 9, 38, 124, 283 і 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

визнати винним ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження в справі щодо ОСОБА_3 про адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП закрити, у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляції через Вишгородський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя