АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 645/3402/17 Головуючий першої інстанції:
Провадження № 33/790/1580/17 ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2017 року м.Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Фрунзенського районного суду м.Харкова від 01 листопада 2017 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 01 листопада 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Не погодившись з рішенням районного суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Фрунзенського районного суду м.Харкова від 01 листопада 2017 року та закрити провадження по справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністартвиного правопорушення, предбаченого ч.2 ст.130 КУпАП. Також апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження. В обґрунтування клопотання посилається на те, щов судовому засіданні присутній не був, а копію оскаржуваної постанови отримав лише 20.11.2017 року.

Відповідно до ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Зазначена апеляційна скарга подана до Фрунзенського районного суду м. Харкова лише 30.11.2017 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Дослідивши зазначені матеріали, приходжу до висновку, що причину, на яку посилається апелянт, а саме отримання оскаржуваної постанови 20.11.2017 року, не можна вважати поважною для пропуску строку на апеляційне оскарження. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 належним чином повідомлявся про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення (а.с.29), був присутнім у судовому засіданні від 18.10.2017 року, обізнаний про перенесення розгляду справи на 01.11.2017 року, про що свідчить розписка (а.с.43) та 03.11.2017 року судом першої інстанції направлялась ОСОБА_3 копія оскаржуваної постанови, за адресою вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.47), а тому апелянт мав можливість дізнатися про результати розгляду справи, отримати копію оскаржуваної постанови самостійно або через захисника та своєчасно подати апеляційну скаргу.

Таким чином відсутні підстави вважати, що існували перешкоди своєчасного подання апеляційної скарги. Сам по собі факт відсутності апелянта в судовому засіданні від 01.11.2017 року та отримання 20.11.2017 року копії постанови суду не є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження. Інших поважних причин пропуску процесуального строку апелянтом не зазначено.

Виходячи з вищевикладеного, підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на оскарження постанови Фрунзенського районного суду м.Харкова від 01 листопада 2017 року - відмовити.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_2