Справа № 462/5933/16-п Головуючий у 1 інстанції - Румілова Н.М.
Провадження № 33/783/633/17 Доповідач -Калиняк О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2017 року м. Львів

Апеляційний суд Львівської області в складі:

судді Калиняк О.М.

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 16 грудня 2016 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Залізничного районного суду м. Львова від 16 грудня 2016 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

проживає за адресою: вул. Лесі

Українки, 24, с. Зубра, Пустомитівський

район, Львівська область,

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення штраф у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 275 грн. 60 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 01 листопада 2016 року близько 02 год. 00 хв. у м. Львові на вул. Коперника керував автомобілем НОМЕР_1 в стані наркотичного спяніння, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху.

Судове рішення ОСОБА_1 оскаржив в апеляційному порядку, а також подав клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, покликаючись на те, що про час та місце судового засідання його повідомлено не було й справа була розглянута без його участі; про постанову судді йому стало відомо 02 травня 2017 року, що підтверджується постановою від 02.05.2017 про накладення штрафу за порушення ч.1 ст. 122 КУпАП і вилученням посвідчення водія; з постановою та матеріалами справи він ознайомився 10 травня 2017 року. В апеляційні скарзі просить скасувати постанову судді як незаконну, а провадження у справі закрити у звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: всупереч ст. 268 КУпАП його не було своєчасно повідомлено про місце та час судового засідання, що завадило реалізувати право давати пояснення, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомого фахівця у сфері права, надавати докази, в тому числі характеризуючі матеріали. Судом порушено вимоги ст. 33 КУпАП; при розгляді справи суд значно відступив від принципів повноти та обєктивності судового розгляду та порушив вимоги постанови Пленуму Верховного Суду Ураїни №11 від 11.06.2004 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні положень ст. 276 КУпАП» та постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті». Постанова не відповідає вимогам закону та матеріалам справи, не взято до уваги його пояснення, зазначені в протоколі.

У судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, покликаючись на викладені в ній мотиви, та пояснив, що він підробляв таксистом і 01 листопада 2016 року близько 02.00 год. його зупинили працівники поліції, оскільки надійшов дзвінок від людей, які перебували в його автомобілі за підозрою на неадекватну поведінку. На місці зупинки працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан спяніння в медичному закладі, на що він погодився. В медичному закладі він здав аналіз сечі. Про результати аналізу йому повідомили 03 листопада 2016 року. Тоді ж поліцейським у його присутності був складений протокол про адміністративне правопорушення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що строк апеляційного оскарження слід поновити, а апеляційну скаргу залишити без задоволення з таких підстав.

Матеріалами справи підтверджуються доводи ОСОБА_1 щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення від 03 листопада 2016 року серії АП2 № 392741 (а.с.1);

рапортом інспектора взводу 1 роти 1 батальйону 4 УПП у м. Львові ДПП ОСОБА_2 про те, що він в групі з іншими працівниками поліції під час патрулювання в ніч з 31.10.2016 на 01.11.2016 отримали виклик від диспетчера про те, що водій таксі з номерним знаком АР 5929 ВВ, можливо, знаходиться в стані спяніння. Даний автомобіль був зупинений ними на вул. Коперника, і водієві було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного спяніння у медичному закладі. Після здачі аналізу водія ОСОБА_1 було повідомлено про термін його проведення та запрошено до управління патрульної поліції на 03.11.2016. У вказаний день ОСОБА_1 прибув до органу поліції, де на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки за результатами огляду він знаходився у стані наркотичного спяніння (а.с.6);

висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1628 від 01.11.2016, згідно з яким ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного спяніння (а.с.2);

копією акту медичного огляду ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 001628 від 01.11.2016, згідно з яким досліджувалося біологічне середовище сеча; заключний діагноз наркотичне спяніння (а.с.26).

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з'ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Неповнота судового розгляду, яка, на думку апелянта, полягала у розгляді справи у відсутності ОСОБА_1, усунута при апеляційному розгляді й не вплинула на правильність висновків суду першої інстанції.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Апеляційні вимоги ОСОБА_1 про закриття провадження у справі у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення не узгоджуються з вимогами закону. Як вбачається з матеріалів справи, правопорушення вчинене ОСОБА_1 01 листопада 2016 року, постанова судді про накладення на ОСОБА_1 стягнення винесена 16 грудня 2016 року, тобто в межах визначеного ч.2 ст. 38 КУпАП строку.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування судового рішення немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.

Постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 16 грудня 2016 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Калиняк