Провадження № 33/780/996/17 Доповідач у 2 інстанції Миколюк
Категорія 138 20.11.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 листопада 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Миколюк О.В. за участю:

потерпілого - ОСОБА_1,

представника потерпілого ОСОБА_1- адвоката Тимошенка В.В.,

захисника ОСОБА_3 - адвоката Тимошенка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою потерпілого - ОСОБА_1, на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 вересня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 вересня 2017 року, провадження щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до зазначеної постанови, 26.12.2016 р. до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшов адміністративний матеріал за ст. 124 КУпАП, складений щодо ОСОБА_3

28.12.2016 року постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП було визнано винним та накладено штраф у сумі 340 грн. 00 коп. На дуну постанову адвокат Тимошенко А.В. в інтересах ОСОБА_3 31.01.2017 року подав апеляційну скаргу.

28.02.2017 р. постановою апеляційного суду Київської області постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28.12.2016 р. скасовано та матеріали адміністративної справи щодо ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП повернуто до УПП м. Бориспіль ДПП НП України, для проведення додаткової перевірки та належного дооформлення.

09.06.2017 року адміністративний матеріал повторно було повернуто до Бориспільського міськрайонного суду Київської області, після усунення вказаних недоліків.

29.06.2017 року, відповідно до постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області, матеріали адміністративної справи щодо ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП було повернуто Управлінню патрульної поліції у м. Борисполі ДПП для вжиття заходів щодо належного оформлення матеріалів справи та для усунення недоліків.

06.09.2017 року вказаний адміністративний матеріал повторно було повернуто до Бориспільського міськрайонного суду Київської області, після усунення вказаних недоліків.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №365672 від 28.11.2016 року, 28 листопада 2016 року о 08 год. 42 хв., водій ОСОБА_3, по автомагістралі Бориспіль - Київ (27км) керував авто НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, який зупинився, здійснив вимушену аварійну зупинку попереду, що призвело до пошкодження транспортних засобів., чим порушив п.п. 12.1, 13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 вересня 2017 року справу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_3 закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки в діях ОСОБА_3 відсутнє порушення п.13.1 ПДР.

Своє рішення суд обґрунтував тим, що кваліфікація дій ОСОБА_3 не відповідає обставинам дорожньо-транспортної пригоди та суду не надано беззаперечних, допустимих та належних доказів провини ОСОБА_3 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, потерпілий в апеляційній скарзі просить її скасувати та винести нову постанову, якою притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

В обґрунтуванні вказує, що при винесенні постанови судом першої інстанції не було взято до уваги висновки поліції за результатами доопрацювання даної справи, відповідно до яких, при складанні протоколу було невірно зазначено пункт 13.1 ПДР і що в даному випадку у діях ОСОБА_3 наявні порушення пунктів 12.1, 12.3, 2.3 ПДР, у зв'язку чим суд першої інстанції не було дотримано вимог ст.280 КУпАП, та суд відступив від принципів повноти та об'єктивності судового розгляду, чим порушив вимоги п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року за №14.

В запереченнях на апеляційну скаргу, захисник ОСОБА_3 - адвокат Тимошенко А.В. просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, вважає постанову суду законною та належним чином вмотивованою, а викладені в апеляційній скарзі доводи такими, що не відповідають матеріалам адміністративного провадження.

В доповненнях до апеляційної скарги представник потерпілого ОСОБА_1 - адвокат Тимошенко В.В. звертає увагу, що суд першої інстанції, закриваючи адміністративну справу, вказав лише на відсутність порушень п. 13.1ПДР, однак, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 було також порушено п. 12.1 ПДР, тому просить постанову суду скасувати та визнати ОСОБА_3 винним в порушенні п.12.1 ПДР, та притягнути до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення потерпілого та його представника, які просили задовольнити апеляційну скаргу з доповненнями, захисника ОСОБА_3 - адвоката Тимошенка А.В., який просив рішення суду залишити без змін та розгляд справи проводити за відсутності ОСОБА_3, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного.

На судовий розгляд апеляційної скарги 20.11.2017 року не з'явився ОСОБА_3, який про розгляд справи був повідомлений належним чином, тому, враховуючи, що його захисник просив суд апеляційної інстанції проводити слухання справи без його підзахисного, вважаю за можливе провести розгляд адміністративного провадження за відсутності ОСОБА_3

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як зазначено у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» від 11.06.2004 № 11, згідно зі ст. 245 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об'єктивно з'ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

У п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також: про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 р. № 14 Верховний Суд України вказує наступне: «Звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників; при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз; зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів».

У відповідності до ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції позбавлений права повернути справу на новий судовий розгляд, але має право, скасувавши постанову судді місцевого суду, прийняти нову постанову.

Із урахуванням викладеного, дослідивши у повному обсязі докази, апеляційний суд вважає за необхідне прийняти у даній справі нову постанову.

Так, приймаючи рішення про відсутність складу адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП, суд вказав, що дослідивши в повному обсязі всі матеріали адміністративного провадження не вбачає в діях водія ОСОБА_3 порушень п. 13.1 ПДР, тому, з урахуванням того, що суд не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, закрив адміністративне провадження щодо ОСОБА_3, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Такий висновок не в повній мірі відповідає матеріалам справи і є передчасним.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, складеного інспектором патрульної поліції м. Бориспіль щодо ОСОБА_3, останнім було допущено порушення вимог п.12.1, п. 13.1 Правил дорожнього руху України, а саме, що він, керуючи автомобілем НОМЕР_3 та рухаючись на 27 км траси Бориспіль-Київ, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_4, під керуванням гр. ОСОБА_1, який зупинився, здійснив вимушену аварійну зупинку попереду, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

За змістом п. 13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до вимог п. 1.10 ПДР безпечна дистанція - відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь - якого маневру.

Як вбачається зі змісту самого протоколу та пояснень учасників ДТП - водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_1, автомобіль «Chevrolet Aveo» на момент зіткнення з автомобілем НОМЕР_5 був у нерухомому стані (стояв), тобто, згідно Правил дорожнього руху, був перешкодою для руху.

Тому суд першої інстанції обґрунтовано виключив порушення п.13.1 ПДР з переліку пунктів порушення ПДР, які інкримінувались ОСОБА_3, з чим погоджується і апеляційна інстанціїя.

Разом з тим, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 працівниками поліції інкримінується також порушення п.12.1 ПДР, що залишилось поза увагою суду першої інстанції.

Відповідно до п.12.1 ПДР, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Вивченням матеріалів адміністративного провадження встановлено, що саме водієм ОСОБА_3 не було дотримано вищезазначених правил дорожнього руху, та не обрано безпечну швидкість руху, за якої він міг би постійно контролювати свій рух та безпечно керувати автомобілем, у зв'язку з чим сталося зіткнення з автомобілем потерпілого ОСОБА_1

Винуватість ОСОБА_3 у порушенні п.12.1 ПДР та у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 28 листопада 2016 року серії АП2 № 365672, відповідно до якого 28 листопада 2016 року о 08 год. 42 хв., водій ОСОБА_3, по автомагістралі Бориспіль - Київ (27км) керував авто НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, який зупинився, здійснив вимушену аварійну зупинку попереду, що призвело до пошкодження транспортних засобів., чим порушив п. 12.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП;

- схемою наслідків дорожньо-транспортної пригоди від 28.11.2017 року, яка підтверджує протокол про адміністративне правопорушення та в якій зазначено місце розташування транспортних засобів, місце зіткнення автомобілів, вона підписана двома учасниками ДТП, без зауважень та доповнень, пошкодження автомобілів, зокрема, на автомобілі марки «CHEVROLET AUEO» пошкоджено передню праву фару, бампер, ліве та праве крило, ліву фару, капот, праві двері, заднє крило, фонарь задній правий, задній бампер, багажник; на автомобілі НОМЕР_6 пошкоджено передню праву фару, бампер, крило, водійську ліву дверку, передній лівий ричав, ліву пасажирську дверку, накладку порога, противотуманну фару, ліве дзеркало заднього виду;

- поясненнями потерпілого ОСОБА_1, відповідно до яких 28.11.2016 року приблизно о 08 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем «CHEVROLET AUEO» та рухаючи по Бориспільській трасі в сторону м.Києва, в другорядній смузі, не дотримавшись безпечного інтервалу допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_7, у зв'язку з чим автомобілі отримали механічні пошкодження та зупинились, після чого ОСОБА_1 підійшов до водія автомобіля Ренж Ровер - ОСОБА_6 дізнатись чи є постраждалі і чи є в нього знак аварійної зупинки, потім потерпілий повернувся до свого автомобіля Шевроле авто, взяв знак аварійної зупинки та встановив його позаду свого автомобіля в крайній лівій смузі, через деякий час, орієнтовно через 10 хвилин після ДТП, він побачив, як в крайній лівій смузі рухається автомобіль НОМЕР_1, який зачепивши автомобіль потерпілого зіткнувся з ним, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження;

- поясненнями ОСОБА_3, відповідно до яких, керуючи автомобілем НОМЕР_1 та рухаючись по Бориспільському шосе в сторону м.Києва, в крайній лівій смузі, побачив у другій зліва смузі автомобіль НОМЕР_7, зі знаком аварійної зупинки, який зправа та, як йому здалось, зліва, об'їжджали інші автомобілі, тому, зменшивши швидкість, він продовжив рух, та на відстані приблизно 25 метрів до автомобіля «CHEVROLET AUEO» зрозумів, що останній знаходиться в нерухомому стані, намагаючись уникнути зіткнення прийняв вправо, проте уникнути зіткнення йому не вдалось. Окремо зазначив, що у лівій смузі руху не був виставлений знак аварійної зупинки, який би свідчив про небезпеку для руху, що не дало можливості правильно оцінити ситуацію та об'їхати ДТП;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_6, відповідно до яких, він керуючи автомобілем НОМЕР_7 приблизно о 08 годині 30 хвилин на 27 км. Бориспільської траси автомобіль «CHEVROLET AUEO», який рухався позаду його, під час виконання маневру перестроювання в крайню ліву смугу, не дотримавшись безпечного інтервалу, здійснив з ним зіткнення, внаслідок чого було пошкоджено його автомобіль, після зіткнення він зупинив свій автомобіль у другій лівій смузі, в якій і рухався, автомобіль «CHEVROLET AUEO» зупинився приблизно через 25 метрів попереду його автомобіля, в крайній лівій смузі. Обидва автомобілі відразу після зупинки стояли на дорозі з увімкненими аварійними сигналами. Водій «CHEVROLET AUEO» підійшов до нього поцікавитись чи є постраждалі, і чи є в його наявний знак аварійної зупинки, після чого водій повернувся до свого автомобіля, взяв в ньому знак аварійної зупинки та поставив його позаду автомобілів, на відстані приблизно 40 метрів, після чого він з водієм автомобіля «CHEVROLET AUEO» вийшли з автомобілів та почали очікувати працівників поліції. Приблизно через 10 хвилин автомобіль НОМЕР_8, рухаючись на великій швидкості, в крайній лівій смузі, допустив зіткнення з автомобілем «CHEVROLET AUEO», який стояв в крайній лівій смузі, після чого автомобіль «CHEVROLET AUEO» був розбитий.

В зв'язку із викладеним, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме в тому, що він 28.22.2016 року об 08 годині 42 хвилини, керуючи автомобілем НОМЕР_8 та рухаючись по автомагістралі Бориспіль-Київ (27 км.), не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_9, який зупинився, здійснивши вимушену аварійну зупинку попереду. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 12.1 ПДР України.

В матеріалах адміністративного провадження є наявний висновок №0223 експертного дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобілів «CHEVROLET AUEO» та «RANGEROVER EVOQUE» д.н.з. НОМЕР_10 (а.с.23-26), який, на думку сторони захисту, вказує на відсутність в діях ОСОБА_3 порушень вимог п.п.12.1,13.1 ПДР, однак, з таким твердженням погодитись неможливо у зв'язку з тим, що в цьому дослідженні відсутній висновок про те, чи відповідала швидкість 80 км/год. безпечній швидкості в даній дорожньо-транспортній обстановці перед ДТП, оскільки, відповідно до вимог п.12.1 ПДР, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Крім того, експертне дослідження проводилось не у відповідності до вимог закону, зокрема, без відповідної постанови суду про призначення експертизи, експерт не був попереджений про кримінальну відповідальність за ст.384, 385 КК України, без повідомлення та участі усіх зацікавлених сторін, тому вважати це експертне дослідження належним доказом немає підстав.

На думку суду, саме перевищення безпечної швидкості руху позбавила водія ОСОБА_3 уникнути зіткнення з автомобілем «CHEVROLET AUEO», про що обґрунтовано зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Щодо доводів ОСОБА_3 та його захисника про те, що його автомобіль не мав технічної можливості уникнути зіткнення, у зв'язку з тим, що потерпілим ОСОБА_7 не було виставлено знак аварійної зупинки, то вони є малопереконливими і не відповідають матеріалам адміністративної справи, зокрема, поясненням потерпілого ОСОБА_1 та письмовим поясненням свідка ОСОБА_6 (а.с.50-51) про те, що аварійний знак був виставлений потерпілим приблизно за 40 метрів до стоячого автомобіля потерпілого ОСОБА_1, на якому горіли аварійні сигнали і в який приблизно через 10 хвилин, після зупинки автомобіля потерпілого, на великій швидкості в'їхав автомобіль під керуванням ОСОБА_3

Разом з тим, відповідно до ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через 3 місяці з дня вчинення правопорушення. Враховуючи, що ці строки закінчилися 28.02.17 року, то провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 вересня 2017 року щодо ОСОБА_3 - скасувати.

Постановити нову постанову, якою ОСОБА_3 визнати винним в порушенні п.12.1 ПДР та у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі закрити, в зв'язку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Миколюк