Справа № 503/2469/17
Провадження №3/503/994/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2017 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Гура А.І., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2,

-за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

13 грудня 2017 року до Кодимського районного суду Одеської області надійшов протокол серії АП2 №428908, складений 10 грудня 2017 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

В протоколі зазначено, що 10 грудня 2017 року о 16 год. 45 хв., ОСОБА_2, в с. Олександрівка, Кодимського району, Одеської області керував автомобілем марки «ВАЗ-2101», державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння (нестійка ход, запах алкоголю з порожнини рота).Від проходження огляду на стан спяніння, у встановленому порядку, відмовився у присутності двох свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1, свою вину не визнав та пояснив, що 10 грудня 2017 року він, керуючи автомобілем марки ВАЗ-2101, їхав в с. Олександрівка Кодимського району. Було десь після 16 години. Його зупинили працівники поліції. Запитали чи вживав алкоголь. Він відповів, що близько 11 години випив 0,5 л пива. Потім працівники поліції запропонували проїхати з ними до Кодимської лікарні щоб там пройди освідування на стан спяніння. Він пояснив поліції, що везе ліки хворій бабі і запропонував щоб ті надали йому можливість пройти тест на алкоголь на алкотестері. В цьому йому відмовили, пояснивши, що алкотестера у них немає. При цьому працівники поліції продовжили складати протокол. Від поїздки до лікарні він не відмовлявся, але лише після того, як завезе ліки бабі. У своїх поясненнях, які є в матеріалах справи, з його слів записано, що буцім то він в той день вжив 200 гр. горілки. Такого він не говорив працівникам поліції. Пояснення писались самим працівником. І те пояснення він не читав. До того ж, при складанні протоколу не були присутні два свідки, про яких йде мова в протоколі. Буву присутній лише один свідок.

Свідок ОСОБА_3, в судовому засіданні дав такі свідчення. 10 грудня 2017 року, близько 16 години його було запрошено працівниками поліції як свідка при складанні протоколу щодо ОСОБА_1. Він чув, як ОСОБА_1, пояснював поліції, що в цей день близько 11 години випив 0,5 л пива. В лікарню ОСОБА_1 відмовився їхати тому, що необхідно було завезти ліки бабі, Лиш після цього він погоджувався поїхати до лікарні на освідування на стан спяніння. При цьому ОСОБА_1 погоджувався пройти тест на алкоголь за допомогою алкотестера, який повинен був бути у працівників поліції, На це працівники поліції не погодились, пояснивши, що у них такого алкотестера немає. Крім нього, іншого свідка при складанні протоколу не було.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, показання свідка ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст.251,252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Жоден з досліджених доказів які містяться в матеріалах справи, з урахуванням ст.ст.251-252 КУпАП не доводять той факт, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду н стан сп"яніння, тобто скоїв правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП. Будь-які інші докази в підтвердження даних, зазначених в протоколі, у матеріалах справи відсутні.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, окрім іншого, настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного спяніння.

Згідно з п.2.9«а» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (далі - Правила), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до ч.1 ст.266 КУпАП та п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду особи з метою виявлення стану алкогольного спяніння здійснюється відповідно до «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров»я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858 (далі Інструкція).

Відповідно до п.6 розділу І Інструкції огляд на стан спяніння проводиться: а) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); б) лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ вказаної Інструкції за наявності ознак алкогольного спяніння, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції (зокрема: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), поліцейський проводить огляд за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п.22 розділу ІІІ Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан спяніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

До того ж, як з"ясовано в судовому засідані, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, скоєне ОСОБА_1, фактично був присутній лише один свідок, а не два, як це зазначено в протоколі.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення у справах «Шенк проти Швейцарії» від 12.07.1988 року, «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, «Яллог проти Німеччини» від 11.07.2006 року, «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року, зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією.

Окрім цього, згідно з рішенням Конституційного суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, яке є обовязковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо, є неналежними доказами.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази керування транспортним засобом ОСОБА_1 у стані алкогольного спяніння, або його відмови від проходження огляду на стан сп"яніння, тобто вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому, відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.130,247,283-284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі №503/2469/17-п про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, відповідно до п.1 ст.247 КУпАП закрити у звязку з відсутністю в його діях ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Кодимський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.І.Гура