АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 541/1495/17 Номер провадження 33/786/998/17Головуючий у 1-й інстанції Городівський О.А. Доповідач ап. інст. Гонтар А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Гонтар А.А.

з секретарем судового засідання Журою Н.Л.

за участі особи, яка притягнута до відповідальності ОСОБА_2 розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1

на постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 20 вересня 2017 року

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно з постановою суду, 22 червня 2017 року, 22.06.2017 року о 16.15 год. на автодорозі Хорол Миргород в с. Петрівці Миргородського району водій ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння керував трактором ЮМЗ 6, д.н.з. НОМЕР_1. В присутності двох свідків відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння у закладах охорони здоров'я, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_2 вбачається, що він не згоден з постановою судді, просить її скасувати та закрити провадження в справі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що працівники поліції у присутності свідків не пропонували йому пройти на місці огляд на стан сп'яніння. Також з цією метою його до закладу охорони здоров'я не доставляли, а він не відмовлявся від огляду лікарем. Крім того, апелянт наголошує на тому, що суддя залишив без розгляду клопотання ОСОБА_2 про його відвід та незважаючи на перебування апелянта на стаціонарному лікуванні розглянув справу у його відсутності.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 вважаю, що вона підлягає задоволення виходячи з такого.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає процесуальних норм, які передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді.

Разом з тим, 17 липня 1997 року Україна ратифікувала Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11 відповідним Законом № 475/97-ВР, визнавши її дію в національній правовій системі, а також обов'язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

При цьому, відповідно до положень статей 8,9 Конституції України та ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» від 29.06.2004 року № 1906-IV в Україні визнається і діє принцип верховенства права; чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні ЄСПЛ "Мироненко і Мартенко проти України", зокрема у п. 66, зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб'єктивного та об'єктивного критеріїв. За суб'єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

За змістом статей 245,248 КУпАП одним із завдань в справах про адміністративні правопорушення є об'єктивне з'ясування обставин справи та недопущення від учасників процесу будь-яких сумнівів щодо упередженості та необ'єктивності розгляду даної справи суддею.

Із матеріалів судової справи вбачається, що згідно Протоколу від 12.07.2017 року автоматизованого розподілу судової справи між суддями вона перебувала в провадженні судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Городівського О.А. (а.с.6)

Справа неодноразово призначалась до слухання, але з різних причин відкладалась.

19 вересня 2017 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 про відвід судді Городівського О.А. (а.с.57-58,63).

20 вересня 2017 року, без ухвалення процесуального рішення щодо клопотання про відвід , суддею Городівським О.А. було постановлене судове рішення про визнання ОСОБА_2 винуватим та накладення на нього адміністративного стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час апеляційного перегляду апелянт наголошував на упереджене, на його думку, ставлення до нього судді Городівського О.А., який незважаючи на заяву про відкладення розгляду справи в зв'язку з перебуванням ОСОБА_2 на стаціонарному лікуванні, а також незважаючи на заявлений йому відвід - розглянув справу за відсутності ОСОБА_2, не встановив фактичних обставин справи та постановив судове рішення, яким незаконно визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення.

За змістом статей 245,248 КУпАП одним із завдань в справах про адміністративні правопорушення є об'єктивне з'ясування обставин справи та недопущення від учасників процесу будь-яких сумнівів щодо упередженості та необ'єктивності розгляду даної справи суддею.

З огляду на все вище викладене вважаю слушними доводи апелянта щодо незаконності постанови, яка постановлена суддею клопотання щодо відвлду якого не розглянуте по суті. За таких обставин оскаржувана постанова підлягає скасуванню із призначенням нового судового розгляду.

В зв'язку з цим решта доводів апеляційної скарги є передчасними та підлягають перевірці під час нового судового розгляду.

Керуючись ст.294 КУпАП суддя апеляційного суду

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 20 вересня 2017 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою призначити новий судовий розгляд справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: А.А. ГОНТАР