АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Юрдига О.С.,

за участю ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 06 липня 2017 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 06 липня 2017 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп. на користь держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 вважає постанову суду необгрунтованою, такою, що не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, а також прийнятою із значними порушеннями процесуальних норм, оскільки суд першої інстанції не повно з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду. З цих підстав просить постанову суду скасувати, а провадження закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказує на те, що суд першої інстанції не отримавши й відповідно не дослідивши в повному обсязі відеозаписи з боді камери № АА 00136, прийшов до хибного висновку про те, що саме він керував транспортним засобом, хоча це суперечить дійсним обставинам.

Прийняті судом до уваги покази свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 й ОСОБА_8, на його думку, не можуть підтвердити чи спростувати той факт, хто саме керував транспортним засобом Хонда Аккорд, державний номер НОМЕР_1, а також те, що даний автомобіль взагалі рухався.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення особи, що подала апеляційну скаргу ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4, які просили задовольнити апеляційну скаргу, свідка приходжу до висновку, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен повно, всебічно та об`єктивно дослідити усі обставини справи в їх сукупності та з"ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а зміст постанови суду має відповідати вимогам ст.283 КУпАП.

Як убачається із матеріалів справи, суд першої інстанції цих вимог закону не виконав.

Так, відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Із аналізу вказаної норми закону випливає, що однією з ознак, яка утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, є наявність в діях винної особи факту керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Висновок суду про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення, рапорту працівника поліції, відеозапису із нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, поясненнях свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9

Разом з тим, перевіривши під час апеляційного розгляду матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення інспектора патрульної поліції ОСОБА_9, в присутності якого складено протокол про адміністративне правопорушення, переглянувши відеозапису із нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, вважаю, що суддя місцевого суду дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_3 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Так, згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №162571 від 21.05.2017 року, ОСОБА_3 21.05.2017 року о 04 год. 15 хв. керував автомобілем «Хонда Аккорд», д.н.з. НОМЕР_1, біля будинку №2-б по вул. Драгоманова в м. Києві, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (порушення мови, нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився у встановленому законом порядку у присутності двох свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_10, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 пояснив, що після приїзду працівників поліції 21 травня 2017 року та під час складання ними протоколу про адміністративне правопорушення, не заперечував, що перебував у стані алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, але категорично заперечив факт керування ним транспортним засобом Хонда Акорд, д.н.з. НОМЕР_1, зазначивши, що лише знаходився на час приїзду працівників поліції біля автомобіля.

Свідок ОСОБА_9, інспектор УПП в м. Києві, під час апеляційного розгляду пояснив, що 21 травня 2017 року надійшло повідомлення, що у дворі будинку 2-б по вул.Драгоманова, водій у нетверезому стані не може припаркувати свій автомобіль. Прибувши за вказаною адресою, за кермом автомобіля «Хонда Аккород», д.н.з. НОМЕР_1 побачив ОСОБА_3, двигун автомобіля був заведений, на пасажирському сидінні перебував його брат. Чи керував ОСОБА_3 вказаним автомобілем ОСОБА_9 не бачив.

Показання свідків ОСОБА_5 з приводу того, що в його присутності ОСОБА_3 відмовився від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, не можуть підтверджувати той факт, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, так як вказаний свідок не бачив ОСОБА_11 за кермом автомобіля.

Пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 жодним чином не підтверджують факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом на момент приїзду поліції, як і наданий відеозапису із нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, де зафіксовано лише факт перебування ОСОБА_3 у дворі буд. 2-б по вул. Драгоманова в м. Києві біля автомобіля. Не встановлено працівниками поліції особу, яка телефонувала в поліцію щодо порушень ПДР України за адресою м. Київ, вул. Драгоманова, 2-б.

Будь-яких інших доказів на підтвердження даного факту, суду надано не було.

З урахуванням наведеного протокол про адміністративне правопорушення, рапорт інспектора поліції самі по собі не можуть бути визнані достатніми та допустимими доказами порушення ОСОБА_11 вимог п.2.5 ПДР України та відповідно наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також слід зазначити, що лише відмова особи від проходження медичного огляду на встановлення стану алкогольного спяніння в установленому законом порядку, за недоведеності факту керування особою транспортним засобом, не може утворювати склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші докази на підтвердження винуватості ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" передбачено, що зміст постанови судді має відповідати вимогам, визначених у ст.ст. 283,284 КУпАП . У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Натомість при винесенні оскаржуваної постанови суддя місцевого суду, не з`ясував усі обставини справи в їх сукупності, унаслідок чого, за відсутності в матеріалах справи належних доказів, дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_11 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частина 1 ст. 7 КУпАПпередбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, вважаю, що доводи апелянта про відсутність в його діях складу правопорушення є обгрунтованими, а тому постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю.

Керуючись ст. ст. п.1.ст.247, 294 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_11 задовольнити.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 06 липня 2017 року про притягнення ОСОБА_12 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.С. Юрдига

Справа № 33/796/1948/17 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

Головуючий у першій інстанції - Колесник О.М.