Справа № 675/609/17
Провадження № 3/675/202/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2017 року м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді: Короля О.В.,

при секретарі судового засідання - Мордач К.О.,

за участю прокурора - Шудри Ю.В.,

за участю ОСОБА_1,

розглянувши адміністративну справу стосовно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, який народився: Хмельницька область, м. Шепетівка, проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, працюючого на посаді в.о. директора Ізяславського районного будинку культури, не судимого, у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, виконуючи обовязки директора Ізяславського районного будинку культури та відповідно до пп. «а» пункту 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб'єктом на якого поширюється дія цього Закону, будучи повідомленим про спеціальні обмеження, в порушення Закону України «Про запобігання корупції» не повідомив не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли дізнався чи повинен був дізнатись про наявність у нього реального конфлікту інтересів безпосереднього керівника Ізяславську районну раду Хмельницької області та голову районної ради.

Так, ОСОБА_1, виконуючи обов'язки директора Ізяславського районного будинку культури та відповідно до п/п «а» пункту 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись субєктом на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», 27 травня 2015 року в приміщенні адміністративної будівлі Ізяславського районного будинку культури, що в м. Ізяслав по вул. Шевченка, 40-А, видав наказ № 11-н «Про преміювання» працівників районного будинку культури, в який включив лише себе.

Також, ОСОБА_1, виконуючи обов'язки директора Ізяславського районного будинку культури та відповідно до п/п «а» пункту 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб'єктом на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», 09 вересня 2015 року в приміщенні адміністративної будівлі Ізяславського районного будинку культури, що в м. Ізяслав по вул. Шевченка, 40-А, видав наказ № 15-н «Про преміювання» працівників районного будинку культури, в який включив лише себе.

Таким чином, між приватним інтересом ОСОБА_1, який полягав у покращенні свого матеріального становища та його службовими повноваженнями, виник реальний конфлікт інтересів, який вплинув на об'єктивність та неупередженість при видачі наказів № 11-н від 27.05.2015 року та № 15-н від 09.09.2015 року.

ОСОБА_1, виконуючи обов'язки директора Ізяславського районного будинку культури та відповідно до п/п «а» пункту 2 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб'єктом на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», 27 травня 2015 року та 09 вересня 2015 року в приміщенні адміністративної будівлі Ізяславського районного будинку культури, що в м. Ізяслав вул. Шевченка, 40-А, в умовах реального конфлікту інтересів видав накази № 11-н «Про преміювання» та № 15-н «Про преміювання», відповідно, в які включив лише себе на підставі чого отримав грошові кошти в сумі 1551 грн. та 1551 грн.

З пояснень ОСОБА_1, вбачається, що вину визнає повністю, не заперечує та не оспорює обставин, викладених в протоколі №52 від 30.03.2017 року про вчинення адміністративних правопорушень, повзаних з корупцією передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

ОСОБА_1, у судовому засіданні свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП визнав повністю, щиросердно розкаявся та підтвердив обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні, вказала, що вина ОСОБА_1 повністю підтверджується матеріалами адміністративної справи.

Попри те, що ОСОБА_1, вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення визнав, також його вина повністю доведена зібраними у справі доказами, зокрема:

- копією розпорядження Ізяславської районної ради № 90/2014-ро від 01.12.2014 року;

- копією наказу по Ізяславському РБК № 27-НК від 01.12.2014 року;

- копією наказу по Ізяславському РБК № 11-н від 27.05.2015 року;

- копією наказу по Ізяславському РБК № 15-н від 09.09.2015 року;

- письмовими та усними поясненнями ОСОБА_1;

- копією заяви;

- посадовими інструкціями від 04.12.2014 року та 01.12.2015 року;

- Статутом Ізяславського районного будинку культури;

- довідкою Ізяславської районної ради за вих № 85/01-11 від 27.02.2017 року.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст. 9, 33, 245, 252 КУпАП особа може бути притягненна до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Стаття 172-7 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за неповідомлення особою у випадках, передбачених законом, про наявність конфлікту інтересів. Вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту. Крім цього, згідно примітки 2 до цієї статті під конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність яких може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень.

У відповідності з п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Дослідженими у судовому засіданні доказами беззаперечно встановлено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

При визначені міри адміністративного стягнення, яка передбачена ст. 172-7 КУпАП України, суд також враховує особу винного, який раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується.

Обставиною, яка пом`якшує адміністративне покарання стосовно ОСОБА_1, є щиросердне каяття, вчинення правопорушення вперше.

Обставин, які б обтяжували адміністративне покарання стосовно ОСОБА_1, суд не виявив.

Тому, з урахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати мінімальне покарання, яке зазначене у санкції ст. 172-7 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Керуючись ст.36, 40-1, 172-7, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НА №064200 від 19.03.1996 року, українця, громадянина України, який народився: Хмельницька область, м. Шепетівка, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, працюючого на посаді в.о. директора Ізяславського районного будинку культури) визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НА №064200 від 19.03.1996 року, українця, громадянина України, який народився: Хмельницька область, м. Шепетівка, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, працюючого на посаді в.о. директора Ізяславського районного будинку культури) судовий збір на користь держави в розмірі 320 гривень 00 копійок (код класифікації доходів бюджету 22030106 «Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України)»: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві; код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача: 0001; код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Король О.В.