П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2017 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15 вересня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

за участю захисника особи, яка притягнута до

до адміністративної відповідальності Брижатого С.В.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15 вересня 2017 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови, ОСОБА_2 19 серпня 2017 року приблизно в 04 год. 40 хв. керував автомобілем «КІА», номерний знак НОМЕР_1 по вул. Дорогижицькій в м. Києві з ознаками алкогольного сп'яніння та в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду, справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що постанова суду прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, зокрема суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення справи.

ОСОБА_2 зазначає, що 19 серпня 2017 року він дійсно керував автомобілем «КІА», після чого був зупинений працівниками поліції, які запропонували йому пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою технічного засобу «Драгер», на що він відмовився, оскільки не довіряв приладу та просив проїхати до медичного закладу. Апелянт звертає увагу на те, що працівники поліції проігнорували його прохання та склали протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження від огляду на стан сп'яніння.

Крім того, ОСОБА_2 зазначає, що відразу після цього, з метою підтвердити той факт, що він не перебував в стані алкогольного сп'яніння особисто пройшов огляд на стан сп'яніння у лікаря - нарколога, яким було встановлено, що він був в тверезому стані.

Апелянт звертає увагу на те, що під час розгляду в суді першої інстанції забув висновок лікаря вдома у зв'язку з чим просив суд відкласти судове засідання, проте йому відмолено в задоволенні його клопотання та суд ухвалив рішення щодо нього.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, адвоката Брижатого С.В., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відеозапис, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 стверджує, що постанова суду підлягає скасуванню із закриттям провадження щодо нього, оскільки процедура проходження огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння працівниками поліції грубо порушена.

Проте з такими доводами апелянта не погоджується апеляційний суд.

Зазначеною Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція) регламентований порядок проведення огляду на стан сп'яніння. Як зазначив сам ОСОБА_2, він відмовився від проходження огляду, тому його доводи про порушення процедури огляду на стан сп'яніння є необґрунтованими, оскільки він фактично не проводився.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння.

Відмова від такої вимоги є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи був водій в стані алкогольного сп'яніння.

Тому доводи апелянта про те, що він особисто пройшов огляд в медичній установі та після чого було встановлено, що він не перебував в стані алкогольного сп'яніння не впливають на кваліфікацію дій водія, на що слушно звертає увагу й суд першої інстанції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 19 серпня 2017 року, ОСОБА_2 керував автомобілем «КІА», номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах з ротової порожнини, почервоніння обличчя). Відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому порядку в присутності двох свідків.

Зазначені в протоколі обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, відповідно до яких ОСОБА_2 від проходження медичного огляду та за допомогою приладу «Драгер» для визначення стану сп'яніння в установленому законом порядку відмовився.

ОСОБА_2 не заперечує факт відмови від проходження огляду на стан сп'яніння та пояснює це тим, що він не довіряв приладу «Драгер». Про свою незгоду він вказав в протоколі про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що такі доводи ОСОБА_2 є непереконливими, а вказана обставина, на думку суду, не є поважною причиною невиконання вимог працівника поліції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, він містить підпис правопорушника про те, що ОСОБА_2 ознайомлений з правами та обов'язками. Будь - яких зауважень стосовно того, що поліцейський на його прохання не запропонував їхати до медичної установи для проведення огляду ОСОБА_2 не зазначив.

Крім того, апеляційному суду не надано доказів того, що працівниками поліції було порушено порядок застосування спеціального технічного засобу або відмовили у направленні до медичного закладу.

З огляду на викладене,апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки його притягнуто до адміністративної відповідальності не за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, а за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування постанови суду та закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15 вересня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун