Провадження № 33/792/114/17
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Кулеша Л. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2017 року м. Хмельницький

Суддя Апеляційного суду Хмельницької області Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Коростелкіної Ю.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду від 06 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, військовослужбовця,-

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 320 грн. 00 коп.

За постановою суду, ОСОБА_1 07 грудня 2016 року близько 00 год. 25 хв. по вул. Старокостянтинівське шосе, 20, в м. Хмельницькому, керував автомобілем "Рено Трафік", номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, нечітка вимова), а після зупинення працівниками патрульної поліції транспортного засобу, в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, від проходження у встановленому порядку медичного огляду на стан спяніння відмовився, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що постанова суду не відповідає матеріалам та обставинам справи, є незаконною та необгрунтованою, винесеною без всебічного, повного і обєктивного дослідження обставин події, яку визнано правопорушенням.

В постанові суду зазначено, що його вина підтверджується зізнавальними поясненнями в суді, проте, це не відповідає дійсності, тому що він винним себе не визнавав, йому не дали можливості ознайомитись з адміністративною справою та протоколом.

Стверджує, що коли його зупинили працівники поліції, в стані алкогольного спяніння він не перебував, в той вечір приїхав забрати своїх друзів з відпочинку, які дійсно вживали спиртні напої, тому в салоні автомобіля був запах спиртного, що можуть підтвердити свідки, які їхали разом з ним. Відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці події, так як не довіряв інспекторам поліції, поїхати в медичний заклад для проходження огляду на стан спяніння йому ніхто не пропонував.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення за таких підстав.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з положеннями статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_1, доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.

Як вбачається з матеріалів справи, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи. Підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав вірну оцінку.

Такий висновок ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення від 07.12.2016 року, серії АП2 №074196, згідно якого ОСОБА_1 07 грудня 2016 року близько 00 год. 25 хв. по вул. Старокостянтинівське шосе, 20, в м. Хмельницькому, керував автомобілем "Рено Трафік" номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, нечітка вимова), а після зупинення працівниками патрульної поліції транспортного засобу, в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, від проходження у встановленому порядку медичного огляду на стан спяніння відмовився, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В своїх письмових поясненнях свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження, у встановленому порядку, медичного огляду на стан спяніння, та за допомогою приладу Драгер на місці зупинки транспортного засобу, що підтверджується даними рапорту працівника поліції та протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №074196.

Наведені докази повністю спростовують доводи апеляційної скарги про необґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до встановленої законом відповідальності.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об'єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, апелянтом та його захисником не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

Такі обставини ґрунтуються виключно на твердженнях самого ОСОБА_1, який є прямо зацікавленою особою, його роздумах щодо діяльності правоохоронних органів, вільному тлумаченні закону, що не можна визнати допустимими доказами.

Особа притягнута до адміністративної відповідальності, жодних даних, які б викликали сумніви у належності даних матеріалів справи та об'єктивності органів поліції при їх складанні навести не зміг.

Таким чином, підстав вважати, що в процесі встановлення обставин справи зі сторони органів поліції на особу, яка притягнута до адміністративної відповідальності, свідків, чинився тиск, проводилася фальсифікація матеріалів справи, в суду немає.

Сторона захисту, натомість, не навела обґрунтованих доводів, які б спростовували висновки судді. Доводи апеляційної скарги і матеріали справи не містять вказівок на порушення вимог закону, які були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Об'єктивних даних, які вказували на відсутність складу правопорушення в діях ОСОБА_1 в матеріалах справи не встановлено.

В матеріалах провадження відсутні належні дані, які б викликали сумніви в щирості та достовірності пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в цій частині, оскільки їх показання підтверджуються даними відеозапису, який використовувався при нагляді за виконанням правил, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, переглянутим апеляційним судом, з якого чітко вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі.

Крім того, вказані обставини, в процесі апеляційного розгляду, підтвердили свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6

За показаннями в судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу, через те, що не довіряв працівникам поліції, а в медичний заклад відмовився їхати, так як було професійне свято.

Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки судді першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, не встановлено.

Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи, дана належна оцінка особі ОСОБА_1, правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність його вини у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладене на ОСОБА_1 стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.

Зокрема, суддею при визначенні ОСОБА_1 виду стягнення взято до уваги суспільну небезпечність вчиненого правопорушення, особу винного та конкретні обставини справи.

Крім того, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративне правопорушення не є малозначним, а відтак передбачених ст. 22 КУпАП підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності немає.

Враховуючи викладене та керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду від 06 лютого 2017 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу останнього - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_7