Справа №522/9757/17 Провадження 3/522/4593/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2017 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Попревич В.М., секретар судового засідання Торчинська О.О., за участю прокурора Острік О.В., захисника - ОСОБА_1, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши справу про адміністративне правопорушення яка надійшла з Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, яка народилась 25 червня 1978 року в м. Одеса, громадянки України, яка має вищу освіту, має на своєму утриманні малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, одружена, працює суддею Господарського суду Одеської області, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

- за ст.ст. 172-6 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

До суду від управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України надійшов протокол про адміністративне правопорушення №196 від 26.05.2017р. в якому зазначено, що ОСОБА_2, перебуваючи на посаді судді Господарського суду Одеської області, несвоєчасно подала за місцем роботи декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Відповідно до вимог абз. 3 п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон), вказані дії містять ознаки адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, вчиненого за наступними обставинами.

Так, Указом Президента України «Про призначення суддів» від 22.01.2010 № 59/2010 ОСОБА_2 було обрано на посаду судді Господарського суду Одеської області строком на пять років.

Згідно частин 1,2 ст. 52 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402- VIII «Про судоустрій і статус суддів» суддею є громадянин України, який відповідно до Конституції України та цього Закону призначений чи обраний суддею, займає штатну суддівську посаду в одному з судів України і здійснює правосуддя на професійній основі. Судді в Україні мають єдиний статус незалежно від місця суду в системі судів загальної юрисдикції чи адміністративної посади, яку суддя обіймає в суді.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402- VIII «Про судоустрій і статус суддів» особа, призначена на посаду судді, набуває повноважень судді після складення присяги. З відповіді голови Господарського суду Одеської області ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_2 10.02.2010 прийняла присягу судді.

Згідно відповіді з Господарського суду Одеської області, зареєстрованої в Управлінні захисту економіки в Одеській області ДЗЕ Національної поліції України за № 1631 від 11.05.2017 року, у ОСОБА_2 на цей час закінчились повноваження судді, а документи щодо обрання ОСОБА_2 суддею безстроково знаходяться на розгляді у Вищій кваліфікаційній комісії суддів України.

Також в відповіді зазначено, що ОСОБА_2 ознайомлена з положенням Закону України «Про запобігання корупції».

Враховуючи вищевикладене, суддя Господарського суду Одеської області Невінгловська Ю.М. є субєктом відповідальності за вчинення правопорушення повязаного з корупцією, згідно п.п. «г» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції» (далі - Закону).

Відповідно до вимог абз. 3 п. 2 Прикінцевих положень Закону у 2016 році службові особи, які на день початку роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище, зобовязані подати щорічні декларації за минулий рік у порядку, встановленому цим Законом, протягом 60 календарних днів після початку роботи системи.

Згідно з рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 2 для щорічних декларацій за 2015 рік службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 року займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище, система подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу з 00 годин 00 хвилин 01 вересня 2016 року. Таким чином, для субєктів декларування, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, останнім днем подання декларації за 2015 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, є 30 жовтня 2016 року.

У примітці статті 50 Закону зазначено, що судді відносяться до службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Відповідно до п. 6,7 ч. 7 ст. 56 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», суддя зобовязаний подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та дотримуватись обмежень, установлених законодавством у сфері запобігання корупції.

У відповідності до вимог ст. 6 Коментаря до Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням Ради суддів України від 04 лютого 2016 року № 1, суддя зобовязаний: своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і

Афішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики; виявляти повагу до часників процесу; не розголошувати відомості, які становлять таємницю, що охороняється законом, у тому числі таємницю нарадчої кімнати і закритого судового засідання; виконувати вимоги та дотримуватися обмежень, встановлених законодавством у сфері запобігання корупції; подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування; систематично розвивати професійні навички (уміння), підтримувати свою кваліфікацію на належному рівні, необхідному для виконання повноважень в суді, де він обіймає посаду; звертатися з повідомленням про втручання в його діяльність як судді щодо здійснення правосуддя до органів суддівського самоврядування та правоохоронних органів продовж пяти днів після того, як йому стало відомо про таке втручання.

Таким чином, на законодавчому рівні обовязки судді умовно розподілені в двох напрямках: це обовязки, що покладаються на суддю процесуальним законодавством - дотримання процедур розгляду і вирішення справ, додержання відповідних до закону стандартів поведінки, та обовязки, що випливають із законодавства про запобігання корупції. І, незважаючи на те, що дотримання вказаних обовязків є взаємоповязаним та виконання одних обовязків є запорукою виконання інших і навпаки, зміст вказаної статті свідчить, що перша її частина стосується саме обовязків, що випливають із процесуальних законів.

Отже, суддя, як субєкт декларування має у обовязковому, визначеному законом порядку подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави та виконувати додаткові заходи фінансового контролю, передбачені ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції».

На виконання зазначених вимог законодавства ОСОБА_2 була зобовязана подати електронну декларацію за 2015 рік у строк до 30.10.2016.

Проте, ОСОБА_2, в порушення вимог абз. З п. 2 Прикінцевих положень Закону, несвоєчасно подала електронну декларацію за 2015 рік, а саме подала її 31.10.2016.

Згідно Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування встановлено дату подачі декларації ОСОБА_2, а саме 31.10.2016 року, що підтверджується роздруківкою даної сторінки, відповідним рапортом та відповіддю за підписом Голови Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_5, зареєстрованою в Департаменті захисту економіки Національної поліції України за № 4320 від 03.03.2017 року, в якій зазначено, що дата публікації документів, вказана у публічній частині інформаційно - телекомунікаційної системи «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» далі Реєстр) співпадає з фактичною датою подання субєктом декларування документів до Реєстру.

Згідно відповіді за підписом заступника Голови Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_6, зареєстрованої в Департаменті захисту економіки Національної поліції України за № 2112 від 02.02.2017 року відомо, зазначено, що у період з 01 вересня 2016 року по 30 жовтня 2016 року обмежень доступу до «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, вповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» не було. Отже, з початку роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме з 01.09.2016 було 60 календарних днів для заповнення декларацій, які ОСОБА_2 не використала.

Разом з тим поважні причини несвоєчасного подання ОСОБА_2 декларації за 2015 рік не встановлені.

Таким чином, у протоколі зазначено, що своїми діями ОСОБА_2, будучи суддею Господарського суду Одеської області, вчинила дії, які містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Факт не своєчасного подання декларації ОСОБА_2 до Національного агентства з питань запобігання корупції підтверджується:

- витягом з офіційного сайту «Declaration.com.ua» щодо подання 31.10.2016 декларації за 2015 рік та іншими зібраними матеріалами, які додані до протоколу.

У судовому засіданні ОСОБА_2 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що вона не мала наміру ухилитися від подачі до реєстру декларації, а була позбавлена вчасно подати Декларацію з обєктивних, незалежних від неї, причин, а саме збою в роботі офіційного сайту Національного агентства з питань запобігання корупції (далі НАЗК). Впродовж значного часу (майже тиждень) нею заповнювались відомості для подачі електронної Декларації. Кожного разу коли вона заповнювала п.2.2 «інформація про членів родини субєкта декларування» у неї виникала проблема: при внесені відомостей про серію та номер свідоцтва про народження сина ОСОБА_3, виникала помилка та чорновик Декларації не зберігався. Вона в різний спосіб намагалася внести ці відомості, але це не допомагало. Вона зверталась до системного адміністратора сайту, але відповіді не отримувала, а тому вона зустрілась із технічною неможливістю внесення цих даних, а тому факт несвоєчасної подачі нею Декларації обумовлений некоректною роботою сайту НАЗК. Крім цього, ОСОБА_2 зауважила про те, що з Розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №№ 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, повязані з корупцією» вбачається те, що вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, слід враховувати обєктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його обєктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації. Поважними причинами несвоєчасності подання декларації вона вказала збій в роботі офіційного сайту Національного агентства з питань запобігання корупції (далі НАЗК), у звязку з чим просить закрити провадження по справі про притягнення її до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 172-6 ч.1 КУпАП у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши думку прокурора Острік О.В., яка просила притягнути ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення останньою правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАп, пояснення ОСОБА_2, свідка ОСОБА_7, приходжу до висновку, що провадження по справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, що посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, а в даному випадку про адміністративне корупційне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов'язаний з'ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції» або, з огляду на час вчинення правопорушення чи розгляду в суді,Законом України «Про запобігання корупції»; чи є особа винною в його вчиненні, отже чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Суддя також повинен з'ясувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв'язку між діянням і виконанням останньою службових (посадових) повноважень, а у відповідних випадках - мети правопорушення.

Згідно ч.1ст. 172-6 КУпАП, відповідальність настає у разі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, при цьому суб'єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції"зобов'язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №2 від 10.06.2016 року, передбачено, що щорічні декларації за 2015 рік службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 року займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище подаються протягом 60 календарних днів, тобто до 30.10.2016 року.

Разом з тим, відповідно до ч.1ст. 1 Закону України «Про запобіганню корупції» №1700-VII від 14.10.2014 року,«корупція» - це використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей.

Цією ж нормою також визначено термін «корупційне правопорушення» - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Таким чином, вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного корупційного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб'єктивної сторони даного правопорушення, яка, виходячи із визначення поняття корупційного правопорушення, викладеного в ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», завжди характеризується умисною формою вини, тобто, з врахуванням положень ст. 1 цього Закону, сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобов'язана задекларувати свої доходи та своєчасно подати декларацію, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2, перебуваючи на зазначеній вище посаді, дійсно несвоєчасно подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2015 рік, а саме, подала зазначену декларацію за 2015 рік до Єдиного державного реєстру декларацій 31.10.2016 р., а не 30.10.2016 року, що нею не заперечується.

Але винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 172-6 КУпАП є необґрунтованою, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення №196 від 26.05.2017р., складеному відносно неї, відсутні будь-які дані про форму вини, в даному випадку наявність прямого умислу, а матеріали справи не містять відомостей, які б вказували на те, що ОСОБА_2, подавши декларацію 31.10.2016 року, мала умисел на порушення вимог фінансового контролю чи переслідував будь-який корупційний інтерес.

Також слід вважати, що ОСОБА_2 виконала всі дії, які були необхідними з метою подання електронної декларації, що при розгляді справи встановлено.

Декларація із запізненням була подана не з її вини.

При цьому слід зазначити, що чинним законодавством на час подання декларації не було для декларантів визначено обовязок подання декларації до спливу останнього дня строку. Отже, маючи обовязок подати декларацію у визначений строк, ОСОБА_2 в той же час мала право подати її в останній день і час визначеного строку. Можливість реалізації цього її права мала б бути забезпеченою Державою.

Доказами, дослідженими при розгляді справи, доведено, що реалізувати це своє право ОСОБА_2 не могла з причин неналежного функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

У подальшому, НАЗК своїм рішенням само визнало, що несвоєчасне подання декларацій з причин неналежного функціонування ЄДРД є поважною причиною несвоєчасного подання декларацій, що вбачається із інформації сайту НАЗК від 05.04.2017.

Отже ознак корупційного правопорушення в діях ОСОБА_2 не вбачається, оскільки ОСОБА_2 хоч і подала декларацію несвоєчасно, а саме із запізненням на один день, однак як встановлено в судовому засіданні порушення строків подачі декларації мало місце з поважних причин, і саме поважність причини є однією із обов*язкових умов притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст..172-6 КУпАп.

Прокурором ці висновки не спростовані. В тому числі і поданням доказів про своєчасне подання декларацій іншими особами таке твердження не спростовується.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП, розпочате адміністративне провадження підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 284 КУпАП орган, який розглядає справу, за наявності обставин, передбачених у ст. 247 КУпАП, виносить постанову про закриття справи.

А тому, керуючись п. 1 ст. 247 ст. ст. 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ст.172-6 ч.1 КУпАП закрити у звязку з відсутністю в ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови

Суддя

30.06.2017