АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Мельник В.В., за участю:

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 22 червня 2017 року відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП),

в с т а н о в и в:

Постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 22 червня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн. 00 коп.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 18 квітня 2017 року, о 00 год. 30 хв., ОСОБА_2 керував автомобілем «Рено», державний номер НОМЕР_1 по вулиці Ф.Ернста, 3-б, у м. Києві, з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року України (надалі - Правил дорожнього руху), та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову судді місцевого суду скасувати, та закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на невідповідність складеного стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому не зазначені свідки правопорушення, та у відповідній графі протоколу містяться лише два підписи невідомих осіб.

Крім того, апелянт зазначав, що на час зупинки його транспортного засобу він не перебував у стані алкогольного сп'яніння, та поспішав до лікарні у зв'язку з поганим самопочуттям, яке працівники поліції помилково сприйняли за стан алкогольного сп'яніння.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який просив задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з таких підстав.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.5 Правил, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія з результатами огляду з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Згідно п. 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується даними протоколу по адміністративне правопорушення від 18 квітня 2017 року, у відповідності до якого, цього ж дня, о 00 год. 30 хв., ОСОБА_2 керував автомобілем «Рено», державний номер НОМЕР_1 по вулиці Ф.Ернста, 3-б, у м. Києві, з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 «Правил дорожнього руху» /а.с. 1/; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 18 квітня 2017 року, згідно яких, під час керування транспортним засобом по вулиці Ф.Ернста, 3-б, у м. Києвійого зупинили працівники поліції, та запропонували пройти огляд на стан сп'яніння, на що він відмовився у присутності двох свідків /а.с. 2/; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, з яких убачається, що у присутності вказаних осіб 18 квітня 2017 року о 01 год. 30 хв. ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння /а.с. 3, 4/.

У судовому засіданні під час апеляційного розгляду також було досліджено наданий наявний у матеріалах справи відеозапис (файл № .mov) з нагрудної камери інспектора поліції, на якому зафіксовано процедуру зупинки 18 квітня 2017 року о 01 год. 30 хв. інспекторами поліції автомобіля «Рено», під керуванням водія ОСОБА_2, пропозицію останньому пройти огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку у присутності двох свідків, та відмову ОСОБА_2 від проходження такого огляду /а.с. 13/.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв'язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що він не перебував у стані алкогольного сп'яніння, а в момент зупинки його транспортного засобу погано себе почував та поспішав до лікарні, не впливають на доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки протокол про адміністративне правопорушення стосовно нього складено саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

З аналізу диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП убачається, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп'яніння, вже сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні дані про свідків, спростовуються даними протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в якому у відповідній графі вказано прізвища, ім'я, по батькові свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_3, із зазначенням їх дат народження та адрес місця проживання /а.с. 1/.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та пояснення свідків складені з дотриманням вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а тому суддя місцевого суду обґрунтовано визнав відомості, що у них містяться, як докази у справі про адміністративні правопорушення.

Крім того, з досліджених судом апеляційної інстанції матеріалів убачається, що, зауважень чи заперечень щодо процедури складення протоколу про адміністративне правопорушення та проходження огляду на стан сп'яніння, ОСОБА_2 не висловлював, натомість власноруч зазначив у протоколі, що погоджується із викладеними у ньому відомостями, та підтвердив у письмових поясненнях, що відмовився пройти огляд на стан сп'янніння.

Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Інші доводи апеляційної скарги висновків судді місцевого суду не спростовують.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_2 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 22 червня 2017 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного

суду м. Києва В.В. Мельник