АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/7315/16-п Номер провадження 33/786/279/17Головуючий у 1-й інстанції Логвінова О. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 року м. Полтава

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1, з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Київського районного суду м. Полтава від 10 лютого 2017 року,-

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3, водія ПАТ «ПААЗ»,-

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 320 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_3 визнаний винуватим у тому, що він 17.12.2016 о 19 год. 30 хв. по вул. Зіньківській в м. Полтава керував транспортним засобом ВАЗ 21013 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, в порушення п. 2.5 ПДР від медичного огляду на місці за допомогою алкотестера «Драгер» та в Полтавському обласному наркологічному диспансері відмовився.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову судді скасувати та закрити справу за відсутністю події адміністративного правопорушення.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що суд безпідставно розглянув справу без нього і не врахував того, що він ОСОБА_3 не керував транспортним засобом, а лише перебував у ньому на водійському сидінні при цьому були включені фари і працював двигун для того, щоб у автомобілі було тепло.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_4, які просили задовольнити апеляційну скаргу з підстав у ній наведених, свідків, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Ст. 245 КУпАП регламентує, що завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне висування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Тобто підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об'єктивних і суб'єктивних ознак, тобто об'єкта, об'єктивної сторони, суб'єкта та суб'єктивної сторони.

Адміністративна відповідальність за статтею 130 КУпАП настає, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно Правил дорожнього руху водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП його вина та подія правопорушення підтверджується наявними у справі доказами, які також були предметом дослідження в апеляційному суді.

Даними протоколу про адміністративне правопорушення АП2 № 114534 від 17.12.2016 відповідно до яких ОСОБА_3 17.12.2016 о 19 год. 30 хв. по вул. Зіньківській в м. Полтава керував транспортним засобом ВАЗ 21013 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, в порушення п. 2.5 ПДР від медичного огляду на місці за допомогою алкотестера «Драгер» та в Полтавському обласному наркологічному диспансері в присутності двох свідків відмовився. Особу, яка вчинила адміністративне правопорушення ОСОБА_3 встановлено згідно посвідчення водія серії ВАН 067772 від 15.09.2012,тобто останній є водієм (а.с.1).

Дані, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення АП2 № 114534 від 17.12.2016 підтвердили безпосередньо у суді апеляційної інстанції , наступні свідки.

Свідок ОСОБА_5 інспектор роти № 4 батальйону УПП в м. Полтава повідомив, що 17.12.2016 на службу 102 надійшло повідомлення, що по вул. Зіньківській у м. Полтава невідома особа з явними ознаками алкогольного спяніння, керуючи автомобілем заїхала в замет на узбіччі дороги і не може звідти виїхати, через це перехожі громадяни забрали у ОСОБА_3 ключі від автомобіля. Патруль поліції виїхав на місце пригоди, встановили особу це був ОСОБА_3, який був з явними ознаками алкогольного спяніння, у звязку з цим останньому було запропоновано пройти огляд на виявлення стану алкогольного спяніння на місці за допомогою алкотестеру, і в медичній установі, але ОСОБА_3 відмовився у присутності свідків. Свідки, які викликали поліцію і забирали ключі від автомобіля у ОСОБА_3, підтвердили, що останній керував автомобілем і це було зафіксовано шляхом відібрання від них письмових пояснень. Для засвідчення факту відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на виявлення стану алкогольного спяніння, були запрошені інші свідки, оскільки було холодно і ті свідки, які викликали поліцію пішли додому, бо були з дітьми.

Відповідно пояснень ОСОБА_6 17.12.2016 приблизно 19:30 год по вул. Зіньківській в м. Полтава з магазину «Селяночка» вийшов чоловік в камуфляжній формі, який сів у автомобіль НОМЕР_2 та проїхав 200-300 метрів, не впорався з керуванням та заїхав у сніговий замет, після чого з автомобіля випав. Водій був з явними ознаками алкогольного спяніння, через це він ОСОБА_6 забрав у водія ключі від автомобіля та викликав поліцію (а.с.2).

Свідки ОСОБА_7 і ОСОБА_8 повідомили, що 17.12.2016 о 19:30 були запрошені працівниками поліції у їхній присутності ОСОБА_3, який був з явними ознаками алкогольного спяніння, на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння на місці та у медичній установі відмовився про що було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно запису з відео реєстратора та мобільного телефону дані якого містяться на СД-диску вбачається, що автомобіль ВАЗ 21013 стоїть на узбіччі дороги з включеним двигуном та фарами, у який на сидіння водія за кермо сідає ОСОБА_3, який був одягнутий в камуфляжну форму, на питання поліцейських ОСОБА_3 пояснював, що автомобілем керував його син, а не він, але потім змінив свої пояснення і стверджував, що їхав додому від кума з с. Стасі, Диканьського району, інших осіб біля автомобіля не було, з чого можна зробити висновок, що саме ОСОБА_3 керував автомобілем, а його доводи про те, що не він кермував, а його син і доводи наведені в апеляції, що ОСОБА_3 не керував транспортним засобом, а грівся в автомобілі на водійському сидінні, є безпідставними.

Апеляційним судом враховано позитивну виробничу характеристику на ОСОБА_3, але це не впливає на правильність прийнятого суддею рішення.

З огляду на викладені вище докази, які є взаємоузгодженими між собою і доводять винуватість ОСОБА_9 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин встановлених суддею суду першої інстанції, доводи ОСОБА_3 про невинуватість та відсутність події, є необґрунтованими.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_3 накладено відповідно до загальних правил, визначених ст. 33 КУпАП, а тому обґрунтовано визначив вид та розмір стягнення.

Доводи ОСОБА_3 про порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП є слушними, але відповідно до цієї ж статті права ОСОБА_3 у суді апеляційної інстанції відновлені, оскільки йому було надано право користуватися юридичною допомогою захисника, давати пояснення, заявляти клопотання, які були задоволені.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Київського районного суду м. Полтава від 10 лютого 2017 року щодо ОСОБА_3 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1