Дата документу Справа № 337/2492/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №337/2492/17 Головуючий в 1 інст. Нещеретна Л.М.
Провадження №33/778/737/17 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія ч. 1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 листопада 2017 року місто Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Рассуждай В.Я., розглянувши в залі апеляційного суду Запорізької області у відкритому судовому засіданні за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника - адвоката Яма Д.М. справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19 вересня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з постановою суду, 11.07.2017 року о 04:50 год., ОСОБА_2, керував транспортним засобом «HONDA CIVIC» держномер НОМЕР_1 по вул. Василя Сергієнка, 20А в м. Запоріжжі з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, порушення мови). Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння за допомогою алкотестера «Драгер» та у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, чим порушив п. 2.5 ПДР.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справі у зв'язку з недоведеністю його вини у скоєнні правопорушення.

Зазначає, що висновки суду не відповідають дослідженим доказам, а саме його пояснення в тексті постанови викривлено, пояснення поліцейських містять істотні суперечності. Вказує, що протокол та додані до нього матеріали складено з порушенням вимог закону, оскільки копія протоколу йому не вручалася, не було запропоновано обстеження в закладі охорони здоров'я, в тексті протоколу не зазначено номер та відомості щодо алкотестера Драгер, направлення на огляд не повинно було оформлюватися. Крім того, долучені відео файли до адміністративного матеріалу не можуть вважатися законно здобутими доказами, так як зйомка велася з перервами, та самостійне виготовлення копії файлів відеозапису працівникам поліції категорично заборонено. Також, вважає, що судом було допущено порушення процесуальних норм, а саме: не здійснено фіксацію процесу технічними засобами, свідки допитані без приведення їх до присяги, участь захисника та його аргументи в тексті постанови відсутні.

В судовому засіданні апеляційного ОСОБА_2 підтримав його апеляційну скаргу, пояснив, що транспортним засобом не керував, вживав пиво, перебуваючи в транспортному засобі, який стояв до того, як до нього підійшли працівники поліції. Від огляду відмовився, оскільки вважав, що в його діях не може бути складу правопорушення, так як транспортним засобом він не керував.

Захисник ОСОБА_2 - адвокат Яма Д.М. підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_2 просив її задовольнити, вважав, що постанова підлягає скасуванню, оскільки працівниками поліції було порушення порядок проведення огляду на стан сп'яніння, ОСОБА_2 в присутності свідків було запропоновано пройти огляд на місці, але а медичному закладі пройти такий огляд йому не пропонували.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2, та його захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 237241 від 11 липня 2017 року (а.с.1); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5, які підтвердили факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду з метою виявлення стану сп'яніння за допомогою спецтехприладу Драгер та в медичному закладі (а.с. 5,6), актом огляду на стан сп'яніння та направленням на огляд (а.с. 3,4).

Доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог діючого законодавства, суперечать дослідженим при апеляційному розгляді матеріалам справи, згідно яких, протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 237241 від 11 липня 2017 року відносно ОСОБА_2 містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року.

Щодо не зазначення в протоколі номеру спеціального технічного засобу алкотестера «Драгер» та відомостей про наявність сертифікату відповідності і свідоцтва про повірку, то відповідно до п. 5 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 09.11.2015 р. № 1452/735 (зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за № 1413/27858), перед проведенням огляду на стан сп'яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп'яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Отже, надання необхідних документів передбачено лише на вимогу особи, яка підлягає огляду, а у зв'язку з тим, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння на місці, апеляційний суд вважає, що порушень вимог п. 5 розділу ІІ Інструкції поліцейськими не було.

Твердження ОСОБА_2 щодо не вручення йому копії протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає дійсності, оскільки останній відмовився від його отримання, про що є відмітка в протоколі серії БР № 237241 від 11 липня 2017 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що згідно відеозапису зйомка велася з перервами та самостійне виготовлення копії файлів відеозапису працівникам поліції категорично заборонено, апеляційний суд не може прийняти до уваги у зв'язку з наступним.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» та Інструкцією про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 3 лютого 2016 року №100, передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Вказаний відеозапис є чітким, містить усі необхідні для кваліфікації дій правопорушника обставини, його відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, яка відбувалася у присутності двох свідків - ОСОБА_4 і ОСОБА_5

Що стосується доводів апеляційної скарги з приводу порушення вимог ч. 4 ст. 266 КУпАП, які полягали в тому, що ОСОБА_2 в присутності свідків не було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння в медичному закладі, то вони є також безпідставними.

Так у відповідності до ч. 4 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп'яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

З доданого до протоколу відеозапису події вбачається, що ОСОБА_2 працівники поліції неодноразово повідомляли про необхідність пройти огляд з використанням спеціального технічного засобу на місці або в медичному закладі, але він відмовився робити це в категоричній формі. При цьому слід звернути увагу, що кожного разу ОСОБА_2 мотивував свою відмову від медичного огляду в будь-який спосіб з тих підстав, що він не керував транспортним засобом, більш того, він жодного разу не спростовував того, що він перебуває в стані алкогольного сп'яніння, пояснював, що він вживав пиво.

Не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду доводи ОСОБА_2 з приводу того, що транспортним засобом він у день, час та на місці, вказаних у протоколі, не керував.

Так з доданого до протоколу відеозапису вбачається, що починається він з того, як працівники поліції розпочинають рух на службовому автомобілі в напрямок руху іншого автомобіля, який рухається по прибудинкової території, працівники поліції переслідують його та запиняються за ним відразу після того, як він зупинився. Після тривалих та наполегливих вимог працівників поліції ОСОБА_2 відкриває вікно автомобіля та надає посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Зафіксовані вказаним відеозаписом обставини, безперервна хронологія події, повінчаю виключають твердження ОСОБА_2 з приводу того, що транспортним засобом він безпосередньо до звернення до нього працівників поліції не керував.

Посилання апелянта щодо не здійснення фіксації процесу технічними засобами, судом до уваги не приймаються, оскільки норми Кодексу України про адміністративні правопорушення не містить прямої вказівки на обов'язкове вчинення такої процесуальної дії, а як вбачається з матеріалів, під час судового засідання 19 вересня 2017 року клопотання щодо фіксації судового засідання чи ведення протоколу не заявлялось.

Непереконливими є також доводи апелянта з приводу приведення свідків до присяги, оскільки ці доводи спростовуються матеріалами справи (а.с. 17, 24), крім того, положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення такого порядку не передбачено.

Також, апеляційний суд вважає, що не впливають на законність та обґрунтованість судового рішення доводи апелянта щодо відсутності в тексті постанови участі захисника та його аргументів захисту, оскільки ці порушення не є істотними, тобто такими, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Таким чином, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, суд першої інстанції при розгляді справи в повному обсязі перевірив докази, наявні в матеріалах справи, які відповідають вимогам КУпАП та узгоджуються між собою.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП, суд в постанові дав зазначеним доказам належну оцінку, та, на підставі цих доказів, які є допустимими, так як відповідають вимогам ст. 266 КУпАП правильно встановив фактичні обставини вчиненого правопорушення, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

За таких обставин постанова судді є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

На підставі зазначеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19 вересня 2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Запорізької області В.Я. Рассуждай