СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/828/17
Провадження №3/547/329/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2017 року смт Семенівка, Полтавська область

Суддя Семенівського районного суду Полтавської області В.Ф.Харченко, за участі секретаря судового засідання К.А.Вареник, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, прокурора С.С.Чинчика, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Департаменту захисту економіки Управління захисту економіки в Полтавській області Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, народився 18.03.1961, зареєстрований і проживає: ІНФОРМАЦІЯ_1, не працює, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1726 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Суддя Семенівського районного суду Полтавської області В.Ф.Харченко заявив самовідвід щодо розгляду вказаного матеріалу посилаючись на тривале здійснення судочинства у Семенівському районному судові Полтавської області разом із ОСОБА_1, коли останній обіймав посаду судді цього суду. ОСОБА_1 тривалий час був куратором та порадником для ОСОБА_2, між ними склалися товаристські стосунки, які продовжуються й після виходу ОСОБА_1 у відставку. Тривалий час ОСОБА_1 був головою суду, а ОСОБА_2 його заступником, тобто між ними перебували відносини адміністративного характеру тощо. Вказані обставини обєктивно вказують на можливу упередженість судді В.Ф.Харченка стосовно ОСОБА_1, у той час як законодавство, у т.ч. стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року, гарантує кожному розгляд його справи безстороннім судом.

ОСОБА_1 погодився з позицією ОСОБА_2, підтвердив вказані обставини та відносини, самовідвід є правильним та обґрунтованим.

ОСОБА_3Чинчик погодився з оголошеними доводами.

Вирішуючи питання самовідводу суддя зазначає, що згідно ч. 1 ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. КУпАП не врегульовує питання відводу, відтак воно повинно вирішуватися за принципом верховенства права, у т.ч. з урахуванням аналогії закону і права.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Практика застосування Конвенції щодо України прирівнює кримінальне провадження до провадження у справах про адміністративне правопорушення.

Частина перша статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантує захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики передбачено, що неупереджений розгляд справ є основним обовязком судді. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним обєктивного рішення у справі.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у п. 48 рішення у справі № 11/1987/134/188, "Справа Гаусшильдта", вказав, що згідно з об'єктивним критерієм, необхідно встановити, чи існують, якщо зовсім не брати до уваги особисту поведінку судді, легко з'ясовувані факти, які можуть ставити під сумнів його безсторонність. Найголовніше це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості і передусім, у разі кримінального провадження, в обвинуваченого. Отже, будь-який суддя, щодо безсторонності якого є законні підстави для побоювань, повинен дати відвід (див., mutatis mutandis, рішення у справі ОСОБА_4, серія A, № 86, с. 14, п. 26).

Що стосується тесту на обєктивність, то у п. 30 рішення ЄСПЛ у справі Фей проти Австрії від 24.02.1993 суд заявив, що в межах тесту на обєктивність необхідно визначити чи існують, незалежно від особистої поведінки судді, неоспорювані факти, які можуть викликати сумнів у його неупередженості. У цьому відношенні навіть зовнішні атрибути можуть мати певне значення. У цьому випадку на карту поставлена та довіра, яку у демократичному суспільстві повинні викликати суди у публіки. Вирішальним є те, наскільки таке побоювання може бути обєктивно виправдано.

ЄСПЛ постановив, що всякий суддя, у відношенні неупередженості якого є законні сумніви, повинен вийти зі складу суду (Пьерсак проти Бельгії, п. 30, Нортьєр проти Нідерландів, п. 33, Хаусхільдт проти Данії, п. 48).

Відтак, з огляду на існування обставин, проголошених як відвід, суддя В.Ф.Харченко підлягає відводу від розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення.

У Семенівському районному суді Полтавської області працює лише один суддя В.Ф.Харченко, розподіл адміністративного матеріалу на іншого суддю цього суду неможливий.

Відтак, застосовуючи правило аналогії із процесуального законодавства суд передає розгляд адміністративного матеріалу стосовно ОСОБА_1 до суду, найбільш територіально наближеного до Семенівського районного суду Полтавської області. Таким судом є Хорольський районний суд Полтавської області.

Ураховуючи зазначене, керуючись ст.ст. 2, 283-285, 294 КУпАП, ст. 129 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про самовідвід судді Семенівського районного суду Полтавської області В.Ф.Харченка задовольнити.

Передати розгляд справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 до Хорольського районного суду Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена у частині передачі справи на розгляд іншого суду протягом десяти днів з дня винесення особою, щодо якої розглядається питання про притягнення до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Полтавської області через Семенівський районний суд Полтавської області.

Суддя В.Ф.Харченко