АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 639/6474/16-п Суддя 1-ї інстанції: Чижиченко Д.В.
Провадження № 33/790/668/17 Головуючий апеляційної інстанції: Цілюрик В.П.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2017 року м. Харкова

Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрика В.П., за участю особи, у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою апелянта ОСОБА_2 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.11.2016 року у відношенні ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.11.2016 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_1, було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Суддею першої інстанції було встановлено, що 17.08.2016 року о 05.15 в м. Харкові, біля будинку № 9/1 по вул. Героїв Праці водій ОСОБА_2 керував автомобілем Ford-Sierra, державний номер НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу та просить постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.11.2016 року скасувати, та закрити провадження по справі.

Окрім того, ОСОБА_2 просить поновити строк на оскарження постанови про адміністративне правопорушення від 03.11.2016 року оскільки більше ніж пів року перебував на лікуванні у зв'язку із переломом, а через це не міг подати апеляційну скаргу вчасно.

На думку апелянта, висновок суду не відповідає обставинам справи та є передчасним. Зазначає, що він дійсно керував транспортним засобом, проте не перебував у стані алкогольного сп'яніння, їхав після отриманої травми голови до медичного закладу.

У суді першої інстанції ОСОБА_2 клопотав про витребування інформації з медичного закладу про результати проходження ним медичного огляду у вказаний день відповідно до яких він не перебував у стані алкогольного сп'яніння. Вказану інформацію на його запит ОСОБА_2 не було надано, а у клопотанні було відмовлено.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу вважаю необхідним поновити апелянту строк на подачу апеляційної скарги та відмовити у її задоволенні виходячи із наступного.

Приймаючи рішення про необхідність поновлення строку на подачу апеляційної скарги апеляційний суд вважає, що повідомлені апелянтом відомості з цього приводу підтверджені та причина пропуску є поважною.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 пояснив, що керуючи автомобілем при вищевикладених обставинах, він в стані алкогольного сп'яніння не перебував, та не погоджувався на пропозицію працівників поліції пройти огляд на виявлення стану сп'яніння, бо не бажав цього робити, оскільки вважав, що процедура «продуття» приладу «Драгер» з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння, як він вважає принижує його гідність.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційного суду також не заперечував факту його відмови від проходження огляду на виявлення стану сп'яніння у медичному закладі з тих самих причин, про те такі доводи не виключають наявність складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП навіть при не встановленні факту перебування водія в стані сп'яніння.

З вище викладеного вбачається, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується наявним в матеріалах справи протоколом про адміністративні правопорушення від 17.08.2016 року серії АП 2 № 400606, поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яким суд першої інстанції дав належну оцінку, і які не були спростовані апелянтом.

Враховуючи наведене, підстав для скасування постанови від 03.11.2016 року за доводами апеляційної скарги апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на подачу апеляційної скарги на постанову судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.11.2016 року у відношенні ОСОБА_2 задовольнити, вказаний строк поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вказану вище постанову без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.П. Цілюрик