АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/3450/17Суддя 1 інстанції Чуприна А. П.
Номер провадження 33/774/98/К/17Суддя- доповідач Пістун А. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2017 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, за участю: ОСОБА_2 апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_2 на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200,00 (десять тисяч двісті) грн. в дохід державита стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн.

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в 10 200 грн. 00 коп.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 18.06.2017 року о 14.10 год. в с. Лошкарівка по вул. Чапаєва, ОСОБА_2 рухався на мопеді «Леопард» № НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп"яніння (запах алкоголю з порожнини рота) і на вимогу працівників поліції відмовився у присутності двох свідків пройти медичний огляд для встановлення стану сп"яніння. Від керування відсторонений.

Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_2 13 липня 2017 року подав апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що постанова суду першої інстанції була прийнята без фактичного встановлення всіх обставин, оскільки він не рухався в той день на мопеді, а стояв із мопедом біля свого будинку, як у той час до нього підійшли співробітники поліції.

Крім того, під час огляду працівниками поліції були допущені порушення вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 ( далі - Інструкція).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 також зазначає про те, що він з'явився до суду в день розгляду матеріалів справи та чекав початку судового засідання, одначе судового засідання не було проведено, йому у коридорі суду повідомили про прийняте рішення, у зв'язку з чим всі вказані відомості в постанові Нікопольського міськрайнного суду Дніпропетровської області від 05.07.2017 року не відповідають дійсності .

Не взято до уваги те, що він не відмовлявся проходити медичний огляд у присутності двох свідків, а навпаки пропонував співробітникам поліції пройти медичний огляд на стан сп'яніння або дихнути у спеціальну трубку, одначе вони з якихось своїх внутрішніх міркувань вирішили цього не робити.

У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 свою апеляційну скаргу підтримав з викладених у ній підстав.

Вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 судом першої інстанції були дотримані

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 1821178 від 18 червня 2017 року, відповідно до якого ОСОБА_2 у присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку із застосуванням приладу газоаналізатору Драгер; поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, кожен з яких підтвердили те, що 18.06.2017 року близько 14 год. 50 хв. в їх присутності ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу; а також факт відмови ОСОБА_2 в присутності двох свідків від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням газоаналізатора, а також обставини складення протоколу про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_2 в апеляційному суді заперечував той факт, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на вимогу працівників поліції у встановленому законом порядку.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, вважаю, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_2 та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, обставини якого зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 182178 від 18 червня 2017 року.

Також, судом апеляційної інстанції встановлено, що зазначений протокол про адміністративне правопорушення складено старшим лейтенантом поліції СРПП № 3 Нікопольського ВП ОСОБА_5 з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254-256 КУпАП, й жодних підстав вважати його не допустимим доказом з підстав складення останнього неповажною особою відповідно до доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Крім того, провина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджуєтьсярапортом страшого лейтенанта поліцій, відповідно до якого водій ОСОБА_2 18 червня 2017 року о 14-10 год. відмовився від проходження медичного огляду на встановлення стану сп'яніння на місці за допомогою газоаналізатора Алкотестера «Драгер» так і в медичному закладі в присутності двох свідків.

Зі змісту ст. 251 КУпАП вбачається, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в іх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В той же час, як зазначено у п. 6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_2, адміністративного правопорушення, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього уповноваженою особою органів поліції, яке полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, та погоджується з кваліфікацією цих дій правопорушника за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним судом не встановлено допущених під час складання протоколу порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735.

При апеляційному перегляді порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, не встановлено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Накладаючи на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. 00 коп. в дохід держави, суд першої інстанції дотримався вимог ст. ст. 30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 7, ст. 252, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. 00 коп. в дохід держави - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області А.О. Пістун