Номер провадження: 33/785/949/17
Номер справи місцевого суду: 496/755/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Толкаченко О. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Толкаченко О.О., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2., розглянувши у відкритому судовому засіданні його апеляційну скаргу на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 28 квітня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, що проживає за адресою: м.Одеса, пров.Інтернаціональний, 6, кв.4-А,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десяти тисяч двісті) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнутий судовий збір.

Оскаржуваною постановою суду встановлено, що 21.02.2017 року о 19:30 год. гр-н ОСОБА_2 керував автомобілем «Мерседес Віто» р/н НОМЕР_1 по вул. Преображенська в с. Маяки Біляївського району Одеської області в стані алкогольного спяніння, згідно висновку КЗ «Біляївська центральна районна лікарня» Одеської області № 21 від 21.02.2017 року, виявлено вміст 1,91‰ алкоголю.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У судове засідання суду апеляційної інстанції, призначене на 09 червня 2017 року ОСОБА_3 не зявився, не зважаючи на те, що він був належним чином своєчасно повідомлений про час та місце розгляду справи, у звязку з чим розгляд справи було відкладено на 27 червня 2017 року. В зазначений день розгляд справи апеляційним судом не відбувся в звязку з неявкою ОСОБА_3 та був відкладений на 14 липня 2017 року, але у судове засідання, призначене на 14 липня 2017 року, ОСОБА_3 також не зявився. Незважаючи на те, що він належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Статтею 294 ч.4 КУпАП встановлено, що апеляційний перегляд постанови судді у справах про адміністративне правопорушення здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

Відповідно до ст. 294 ч.6 КУпАП - неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Враховуючи вказані вимоги закону та те, що апеляційний суд обмежений в часі при розгляді апеляційних скарг на постанову судді, вважаю за можливе розгляну апеляційну скаргу ОСОБА_3 за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно з вимогами ч.7 ст.294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд справи судом першої інстанції стосовно ОСОБА_3 був здійснений за його відсутності.

При цьому, з постанови суду вбачається, що ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_4 (а.с.12, 15, 21) звертались до суду з клопотанням про відкладення справи, посилаючись на неможливість прийняття участі у справі у зазначений час.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що копія постанови суду, всупереч вимогам ст.285 КУпАП, не була направлена ОСОБА_3 у встановлений законом триденний строк.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо неможливості своєчасно оскаржити постанову суду у встановлений законом строк з обєктивних причин та позбавлення ОСОБА_3 права надати пояснення і скористатися своїм правом на захист у відповідності до вимог ст. 268 КУпАП, в звязку з чим строк на апеляційне оскарження постанови суду, може бути поновленим.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`активному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що при її розгляді суд, незважаючи на допущені ним порушення вимог ст. 268 КУпАП, повно та обєктивно розглянув справу та прийняв обґрунтоване рішення про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, вина ОСОБА_3 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП доведена під час судового розгляду справи судом першої інстанції та в ході апеляційного перегляду справи та підтверджується наступними доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення, складеним за фактом порушення водієм ОСОБА_3 п.2.5 Правил дорожнього руху України, а саме в звязку з керуванням водієм ОСОБА_3 автомобілем з явними ознаками алкогольного спяніння та його відмовою пройти медичний огляд на стан спяніння у встановленому законом порядку (а.с.2).

Зазначений протокол був власноруч підписаний ОСОБА_3, при цьому ОСОБА_3 в поясненнях зазначив, що безпосередньо перед тим, як сісти за кермо автомобілю він випив дві пляшки пива та відмовляється від проходження медичного огляду.

- поясненнями ОСОБА_3 доданими до протоколу про адміністративне правопорушення, у яких він відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння, оскільки повністю визнає той факт, що він керував своїм автомобілем перебуваючи у не тверезому стані (а.с.3).

- поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про те, що в їх присутності ОСОБА_3, у якого були наявні ознаки алкогольного спяніння, відмовився від проходження медичного огляду на стану алкогольного спяніння, пояснюючи тим, що визнає себе винним (а.с.5-6).

- згідно з висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №21 від 21 лютого 2017 року, ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного спяніння, у відповідності до результатів алкотесту № 00992, якій склав 1,91 проміле (а.с.7).

За таких обставин, апеляційний суд визнає правильними висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_3 порушив вимоги п.п.2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП.

Апеляційний суд вважає необґрунтованими твердження ОСОБА_3 в апеляційній скарзі про те, що йому не проводився огляд у КЗ «Біляївська центральна районна лікарня», оскільки зазначені твердження спростовуються матеріалами справи, а саме висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №21 від 21 лютого 2017 року, якій був особисто підписаний ОСОБА_7

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст.33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'як шують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_3 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З таких підстав вважаю, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про відсутність в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, в звязку з чим не вбачаю підстав для зміни або скасування постанови.

Керуючись ст.293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя апеляційного суду Одеської області,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Біляївського районного суду Одеської області від 28 квітня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_8