Справа № 308/5626/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.11.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Феєра І.С., при секретарі Головець М.А., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Семенова Ю.О., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Семенова Ю.О. на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.08.2017.

Цією постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400 (двадцять тисяч чотириста) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 03 (три) роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 275,60 грн. судового збору.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №216034 від 04.06.2017 та постанови судді від 28.08.2017 вбачається, що 04.06.2017, о 06 год. 05 хв. ОСОБА_1, керував автомобілем марки «Mercedes-Benz», д. н. з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Семенов Ю.О. просить постанову судді від 28.08.2017 щодо ОСОБА_1 - скасувати, закрити провадження в справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що оскаржувана постанова ухвалена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, без врахування всіх фактичних обставин справи, а зібрані та досліджені в ході судового розгляду докази є недостатніми для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП. Розглянувши справу без участі ОСОБА_1, при цьому належним чином не повідомивши останнього про її розгляд, суддя порушив передбачені ст. ст. 59, 62,64 Конституції України та ст. 268 КУпАП права ОСОБА_1, а також передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд, що в свою чергу є підставою для скасування постанови. Крім того, вказує на те, що протокол про адміністративне

-2-

правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в такому належним чином не зазначено факту керування ОСОБА_1 автомобілем, незгоди на проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейськими з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, а також не зазначено прізвищ свідків та відсутні їх підписи. При цьому, вказує на те, що працівник поліції взагалі не пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 266 КУпАП. Крім того, посилається й на те, що висновок № 189 від 04.06.2017 складений з порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки в такому відсутнє посилання на відповідний акт обстеження, що дає підстави вважати, що в свою чергу свідчить про недійсність указаного висновку. Наведені обставини, на його думку свідчать про те, що адміністративні матеріали щодо ОСОБА_1 складені з істотними порушеннями, що в свою чергу дає підстави для їх повернення до УПП в м. Ужгороді та Мукачеві для належного оформлення. Також, вказує й на те, що в матеріалах справи відсутній цифровий носій з відеофіксацією адміністративного правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1. Крім того, посилається й на те, що судом першої інстанції не повно з'ясовано дані про особу ОСОБА_1, його майновий та сімейний стан, форму вини та інші обставини, що впливають на вид та розмір адміністративного стягнення.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Семенова Ю.О. на підтримання апеляційної скарги, допитавши лікаря - нарколога ОСОБА_4, працівника поліції ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарги підлягає до часткового задоволеня з таких підстав.

Доводи апеляційної скарги про те, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення , апеляційний суд відхиляє з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

З матеріалів справи вбачається, що суд повно та всебічно дослідив обставини вчинення правопорушення, наявні в справі докази, а тому висновок, викладений у постанові суду, про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові обставин є правильним.

Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого

-3-

порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затверджена спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п.7 розділу І вказаної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (далі - заклад охорони здоров'я).

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №216034 від 04.06.2017 ОСОБА_1, 04.06.2017, о 06 год. 05 хв. по вул. П. Мирного, 32 у м. Ужгороді, керував автомобілем марки «Mercedes-Benz», д. н. з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність, за ч. 1 ст. 130 КУпАП. З указаного протоколу також убачається, що ОСОБА_1 своїми підписами в протоколі підтвердив, що права та обов'язки йому роз'яснені; зі змістом протоколу ознайомлений (а. с. 1).

З висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 189 від 04.06.2017, складеного лікарем ОСОБА_4 убачається, що 04.06.2017, о 07-й год. 35 хв. ОСОБА_1, перебував у стані алкогольного сп'яніння. З даного висновку також убачається, що ОСОБА_1 своїм підписом підтвердив, що з результатами огляду ознайомлений (а. с. 2).

З наявної в матеріалах справи розписки вбачається, що громадянин ОСОБА_1 зобов'язався не керувати транспортними засобами до повного витверезення (а. с. 3).

З копії постанови про накладення адміністративного стягнення серії АР № 715150, від 04.06.2017 вбачається, що ОСОБА_1 визнаний винним за ч. 2 ст. 122 та ч. 2 ст. 126 КУпАП із накладенням на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.. З вказаної постанови також убачається, що ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що 04.06.2017, о 06 год. 05 хв. по вул. П. Мирного, 52 в м. Ужгороді ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz», д. н. з. НОМЕР_1, без посвідчення водія відповідної категорії, при зміні напрямку руху не ввімкнув світловий показчик повороту, чим порушив вимоги, передбачені п. 2.1 «а» та 9.1 «б» Правил дорожнього України. Копію вказаної постанови ОСОБА_1 отримав, що підтвердив своїм підписом (а. с. 4).

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що інспектор роти № 2 взводу № 1 батальйону УПП у м. Ужгород та Мукачеві ОСОБА_5, був упереджений при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу й, що в нього були підстави фальсифікувати такий, - у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги, і на такі не вказували правопорушник ОСОБА_1 та

-4-

його захисник - адвокат Семенов Ю.О. під час розгляду справи апеляційним судом. Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що вищевказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обов'язків діяв у межах наданих йому повноважень.

Крім того, під час апеляційного розгляду не встановлено даних і про те, що в лікаря ОСОБА_4., який проводив огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння та склав висновок про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп'яніння, були підстави для обмови ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, - у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги, й на такі не вказували правопорушник ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Семенов Ю.О..

Вищенаведені докази в їх сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України і винуватість останнього у вчиненні передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що, розглянувши справу без участі ОСОБА_1, при цьому належним чином не повідомивши останнього про її розгляд, суддя порушив передбачені ст. ст. 59, 62,64 Конституції України та ст. 268 КУпАП права ОСОБА_1, а також передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд, що в свою чергу є підставою для скасування постанови, апеляційний суд з урахуванням вищенаведеного відхиляє як такі, що не спростовують висновку судді про керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує те, що судом першої інстанції ОСОБА_1 була надіслана повістка про виклик до суду на 08 год. 30хв. - 28.08.2017 на адресу, яка зазначена в протоколі й підтверджена самим ОСОБА_1, однак вказана повістка йому вручена не була з підстав його не проживання за вказаною адресою (а. с. 11-12), що свідчить про те, що судом першої інстанції було вжито всіх заходів щодо повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи щодо нього. У зв'язку з чим, указані доводи не свідчать про порушення судом права ОСОБА_1 на захист та на справедливий суд.

Доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в такому належним чином не зазначено факту керування ОСОБА_1 автомобілем, незгоди на проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейськими з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, а також не зазначено прізвищ свідків та відсутні їх підписи, апеляційний суд відхиляє як такі, що не свідчать про невідповідність протоколу вимогам ст. 256 КУпАП. При цьому, апеляційний суд враховує те, що зі змісту протоколу вбачається, що такий складений відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, з урахуванням того, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння проводився лікарем ОСОБА_4 зі згоди ОСОБА_1.

На підставі наведеного, як такі, що не спростовують висновку судді про керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, апеляційний суд визнає й доводи апеляційної скарги про те, що працівник поліції взагалі не пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допогомою спеціальних технічних засобів; що в матеріалах справи відсутній цифровий носій з відеофіксацією адміністративного правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1; що судом першої інстанції не повно з'ясовано дані про особу ОСОБА_1, його майновий та сімейний стан, форму вини та інші обставини, що впливають на вид та розмір адміністративного стягнення

-5-

Доводи апеляційної скарги про те, що висновок № 189 від 04.06.2017 складений з порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки в такому відсутнє посилання на відповідний акт обстеження, що дає підстави вважати, що в свою чергу свідчить про недійсність указаного висновку, апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині враховується те, що зі змісту вказаного висновку вбачається, що такий складений лікарем на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, № 189, що складений о 07:35 04.06.2017.

Крім того, враховуючи те, що вищенаведеними доказами, які зібрані та складені відповідно до вимог КУпАП, доведено винуватість ОСОБА_1 в учиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, апеляційний суд відхиляє й доводи апеляційної скарги про те, що адміністративні матеріали щодо ОСОБА_1 складені з істотними порушеннями, що в свою чергу дає підстави для їх повернення до УПП в м. Ужгороді та Мукачеві для належного оформлення.

На інші доводи, які би давали підстави для скасування судового рішення, у тому числі й із направленням справи для належного оформлення, в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Разом з тим, апеляційний суд приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 містить виправлення щодо частини ст.130 КУпАП, а тому вважає за необхідне змінити судове рішення суду першої інстанції, оскільки кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП не узгоджується з вимогами закону й не ґрунтується на наявних у справі доказах.

Допитаний в судовому засіданні апеляційного суду працівник поліції ОСОБА_5 показав, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, серії БР №216034 від 04.06.2017 ним складався за ч.1 ст.130 КУпАП, тобто за керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп'яніння. Хто зробив виправлення ч.1 ст.130 КУпАП на ч.2 ст.130 цього ж Кодексу пояснити не може, ним таке виправлення не проводилось.

Так, за повторне вчинення протягом року будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, настає адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

За змістом вищевказаної норми закону кваліфікація дій особи за ознакою повторності настає тільки у випадку повторного вчинення аналогічного проступку, тобто, якщо після вчинення проступку, особа скоїла інший проступок, за який вона може бути або притягнута до адміністративної відповідальності.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

-6-

Згідно вимог ст.256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення повинно бути зазначено зокрема, суть адміністративного правопорушення, тобто протиправна, винна дія (бездіяльність), яка ставиться у вину особі, за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Всупереч таким вимогам закону в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, не зазначено про повторне протягом року вчинення ним таких його дій і достовірних доказів у справі на час її розгляду місцевим судом не було.

У справі щодо ОСОБА_1, суд цих обставин не перевірив та не звернув уваги, що за змістом протокол про адміністративне правопорушення не відображає обставин про повторне вчинення таких порушень, тобто формулювання обставин правопорушення, яке ставиться в вину ОСОБА_1 за своїми ознаками не відповідає вимогам, закріпленим в ч.2 ст.130 КУпАП.

Таким чином, висновок суду не ґрунтується на зібраних матеріалах справи про це адміністративне правопорушення, а сама постанова щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, є не вмотивованою і винність останнього у його вчиненні не знайшла свого підтвердження вказаними доказами у справі.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що як органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення, так і судом першої інстанції дана однобічна оцінка наявним у справі доказам винуватості ОСОБА_1 у вчиненні цього правопорушення, що призвело до неправильної кваліфікації вчиненого ним діяння за ознаками ч.2 ст.130 КУпАП.

Разом з тим, з врахуванням викладеного та наведених обставин події, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №216034 від 04.06.2017, дії ОСОБА_1 належить кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП як керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп'яніння.

Наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується вищенаведеними в постанові доказами.

Відповідно до ч. ч. 7,8,9 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права і це дає підстави для прийняття рішення на її користь.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право, зокрема, змінити постанову і у разі її зміни накладене стягнення не може бути посилено.

При призначенні адміністративного стягнення суд враховує: характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, відсутність пом'якшуючих та обтяжуючих обставин.

Інші доводи апеляційної скарги не є підставами для скасування чи зміни судового рішення, не впливають на законність та обґрунтованість постанови судді, а тому апеляційний суд їх відхиляє.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що стороною захисту жодних доказів, які б свідчили про незаконність судового рішення, не надано.

-7-

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Семенова Ю.О. - задовольнити частково.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.08.2017 щодо ОСОБА_1 - змінити, перекваліфікувати його дії із ч.2 ст.130 КУпАП на ч.1 ст.130 КУпАП й призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01(один) рік.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя :