ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2017 р. смт. Веселе

Суддя Веселівського районного суду Запорізької області Нагорний А.О., розглянувши матеріали, які надійшли з сектору ДПП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не працює, мешкає за адресою: вул. Чкалова, 153, смт. Веселе Веселівського району Запорізької області, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

10.05.2017 р. за вхідним № 1908/17 до Веселівського районного суду Запорізької області надійшов матеріал у відношенні гр. ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії БР № 173480 від 05.04.2017 р., вбачається, що 05.04.2017 р. о 20 год. 25 хв. ОСОБА_1 на вул. Кірова у смт. Веселе Веселівського району Запорізької області, керував скутером Хонда РІО, з явними ознаками алкогольного спяніння (бліде обличчя, мова повільна, різкий запах алкоголю з порожнини рота) від проходження медичного огляду відмовився у присутності двох свідків.

У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 порушив пункт 2.5. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 р.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 280 КУпАП про адміністративні правопорушення, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд встановив, що протокол серії БР № 173480 складений 05.04.2017 р., а до суду надійшов 10.05.2017 р., що підтверджується реєстраційним записом за вхідним номером 1908/17 вх., тобто через 1 місяць та 6 днів.

З дня вчинення правопорушення 05.04.2017 р. та на час розгляду справи у суді 18.07.2017 р. минуло 3 місяці та 14 днів.

Статтею 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Вказівка законодавця у п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП «на момент розгляду справи» означає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо на початок розгляду справи закінчилися строки, встановлені ст. 38 КУпАП. Разом з тим сам розгляд справи про адміністративне правопорушення та його закінчення не обтяжений строками, визначеними ст. 38 КУпАП, а передбачений ст. 277 КУпАП, що є гарантією всебічного, обєктивного і повного зясування всіх обставин, які мають значення для вирішення справи.

При цьому, якщо на момент розгляду справи в суді закінчились строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, то суд в разі заперечення особою своєї вини чи наявності у її діях складу адміністративного правопорушення спочатку в повному обсязі досліджує всі обставини справи, встановлює, чи містить діяння ознаки та склад адміністративного правопорушення, чи належить особа до субєктів цього правопорушення, чи винна вона в його вчиненні, і лише після цього закриває провадження у справі.

Суд приймає до уваги надані у протоколі пояснення ОСОБА_2 проте, що він випив пляшку пива, проте визнання вини у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає перевірці. Визнання правопорушником своєї вини може бути покладено в основу обвинувачення лише при підтвердженні цього визнання сукупністю доказів, що є в справі.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав і заявив клопотання про виклик для допиту у судовому засідання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, з тих підстав, що зазначені свідки не були присутні при складанні протоколу. Тому вони не могли підтвердити його відмову від проходження огляду на стан спяніння.

Cуд клопотання про виклик у судове засідання свідків задовольнив, проте ОСОБА_3 та ОСОБА_4В у судові засідання, призначені на 23.06.2017 р., 03.07.2017 р. та 18.07.2017 р. не з'явилися. Конверти із судовими повістками повернулися до суду із помітками про закінчення терміну зберігання.

Зазначені обставини ставлять під сумнів присутність свідків при складанні протоколу серії БР № 173480 від 05.04.2017 р.

У судовому засіданні ОСОБА_1 наполягав на допиті свідків.

За таких обставин суд приймає до уваги позицію Європейського Суду з прав людини у справі Корнєв і Карпенко проти України (п. 54 Рішення), де Суд визначив, що пункти 1 і 3(d) статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, як загальне правило вимагають надання підсудному відповідної та належної можливості заперечувати докази свідка обвинувачення і допитати його або під час надання останнім своїх показань, або пізніше. Європейський Суд зазначив, що обвинувачення не може ґрунтуватися виключно чи вирішальною мірою на показаннях, які сторона захисту не може заперечити. Із цього випливає, що якщо засудження виключно або вирішальною мірою ґрунтується на показаннях особи, допитати яку чи домогтися допиту якої підсудний не мав можливості ані під час досудового слідства, ані під час судового розгляду, права захисту виявляються обмеженими в тій мірі, що є несумісною з гарантіями, передбаченими статті 6 Конвенції, що має місце у даній справі про адміністративне правопорушення.

Названі обставини не дають змоги суду однозначно оцінити дії ОСОБА_1 як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші докази, які б свідчили провину ОСОБА_1 надані не були, його пояснення спростовані не були, тому факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не доведено.

Вказане свідчить про порушення прав обвинуваченого на захист, та на справедливий судовий розгляд, передбачених Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України, є частиною національного законодавства.

У роз'ясненнях, викладених у п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» № 9 від 01.11.1996 р. зазначено, що згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а також на доказах, одержаних незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь обвинуваченого.

Згідно із ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності і те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу, в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.247 та ст.ст. 221, 283-284, 287 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі № 313/615/17 про адміністративне правопорушення у відношенні гр. ОСОБА_5 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити у зв'язку з відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови направити для відома начальнику Веселівського відділення поліції Мелітопольського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Запорізькій області та ОСОБА_1

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, на яку винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою) правомочним розглядати скаргу.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_6

18.07.17