Справа № 451/245/17 Головуючий у 1 інстанції - Крет А.І.
Провадження № 33/783/554/17 Доповідач - Калиняк О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2017 року м. Львів

Апеляційний суд Львівської області в складі судді - Калиняк О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Радехівського районного суду Львівської області від 04 квітня 2017 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Радехівського районного суду Львівської області від 04 квітня 2017 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення - штраф у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 320 грн. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 9 лютого 2017 року о 11.23 год. на 320 км автодороги Стрий-Кіровоград-Знам'янка керував автомобілем «RЕNАULТ МАGNUМ» реєстраційний номер НОМЕР_3 з причепом SСНWАRZМULLЕR реєстраційний номер НОМЕР_2, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9а, п.2.5 Правил дорожнього руху.

У постанові судді зазначено також, що стан алкогольного сп'яніння зафіксовано приладом «Драгер Алкотест ARBL-0606» (тест 1055) з результатом 2,73%о. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився в присутності свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження, судове рішення скасувати й закрити провадження у справі. Вважає судове рішення прийнятим з порушенням норм матеріального й процесуального права й в обґрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: про місце і час розгляду справи він не був повідомлений, про постанову судді дізнався лише 18 квітня 2017 року. Поліцейські в порушення вимог ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» безпідставно зупинили його автомобіль, відповідно не було підстав для проведення тестування на алкоголь, а тому дії працівників поліції та протокол про адміністративне правопорушення є незаконними. Про це він заявив працівникам поліції і в медичний заклад не їхав. Не погоджується з показниками приладу «Драгер», оскільки в цей день алкоголю не вживав. Пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не можуть братись до уваги, так як вони не є медичними працівниками і не можуть робити висновок щодо стану алкогольного сп'яніння.

Будучи повідомленим апеляційним судом про дату, час і місце судового розгляду, ОСОБА_1 на неодноразові виклики в судові засідання не з'являвся й про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка в судове засідання правопорушника не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги і дослідивши матеріали справи № 451/245/17, суд вважає, що ОСОБА_1 слід поновити строк апеляційного оскарження, а апеляційну скаргу залишити без задоволення з таких підстав.

Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння всупереч вимогам п. 2.9а Правил дорожнього руху підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення від 09 лютого 2017 року серії АП1 № 428616 (а.с.2);

поясненнями ОСОБА_1 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення про те, що 09 лютого 2017 року о 11 год. він керував автомобілем НОМЕР_3, перед тим випив пляшку пива, пройшов огляд на місці зупинки, в медичний заклад їхати не хоче (а.с.2);

роздруківкою, в якій вказано показники приладу «Драгер» - 2,73%о за результатами тесту, проведеного щодо ОСОБА_1 (а.с.3);

письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 09.02.2017 про те, що 09.02.2017 о 11.45 год. вони були свідками того, як водієві автомобіля «RЕNАULТ МАGNUМ» реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_1, в якого були ознаки алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з рота, змазаність мови, нестійка хода), було запропоновано пройти огляд на місці зупинки за допомогою приладу Алкотест 6810 «Драгер», результат - 2,73%о. Від подальшої медичної експертизи в медичному закладі відмовився при свідках (а.с.4-5).

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Твердження апелянта про незаконність дій працівників поліції; про відсутність підстав для проведення тестування на алкоголь, про недопустимість таких доказів як протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.

Відповідно до положень ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп'яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Згідно з п.6 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України

07.11.2015 № 1395 (далі Інструкція), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як вбачається з матеріалів справи, а також з показань свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп'яніння з використанням спеціального технічного засобу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків; з результатами огляду погодився, розписавшись на роздруківці показників пристрою «Drager», давши письмові пояснення із занесенням до протоколу про адміністративні правопорушення про проходження ним огляду на місці зупинки транспортного засобу й відмовившись від подальшого огляду в медичному закладі.

Відповідно до п.2 Інструкції, а також п.2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Оскільки у ОСОБА_1 були ознаки стану алкогольного сп'яніння, він як водій транспортного засобу підлягав огляду на стан сп'яніння й відповідно у поліцейських були підстави для проведення такого огляду.

Причина зупинки поліцейськими транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не впливає на факт керування ОСОБА_1 транспортного засобу у стані сп'яніння.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які підтвердили результати огляду ОСОБА_1 на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» - 2,73%о, апеляційний суд визнає допустимими доказами. Дані свідки були залучені поліцейськими відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, у передбаченому порядку й закон не встановлює таку вимогу до свідків як наявність медичної освіти.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Оскільки ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, з постанови судді слід виключити покликання на порушення ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.

Постанову судді Радехівського районного суду Львівської області від 04 квітня 2017 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Виключити з мотивувальної частини постанови судді покликання на порушення ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Калиняк