АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/1035/17 Номер провадження 33/786/565/17Головуючий у 1-й інстанції Куліш В.М. Доповідач ап. інст. Захожай О. І.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2017 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Захожай О.І.

при секретарі Григоровій М.В.

за участі:

представника потерпілої ОСОБА_2 - адвоката Рахманова В.І.,

захисника - адвоката Буряка Д.М.,

потерпілої - ОСОБА_2

розглянула матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на постанову Київського районного суду м.Полтави від 13 травня 2017 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, українець, громадянин України, працюючий заступником директора ТОВ „ЮНСОН", проживаючий за адресою: АДРЕСА_1,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 судовий збір в сумі 320 грн. в дохід держави.

Згідно постанови суду, ОСОБА_5 визнаний винуватим в тому, що 20.02.2017 року, близько 14.20 год., керуючи автомобілем НОМЕР_1, в м.Полтава по вул.Ковпака від вул.Великотирнівська в напрямку вул.М.Бірюзова, виїхав на регульоване перехрестя на додаткову секцію стрілки світлофора, не дотримався безпечної дистанції та не врахував дорожньої обстановки, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, яка рухалася в попутному напрямку, в результаті чого зіткнулась з автомобілем НОМЕР_3, під керування ОСОБА_6, який також рухався в попутному напрямку.

На вказану постанову ОСОБА_5 подано апеляційну скаргу, в якій просить визнати поважними причини пропуску строку на оскарження та поновити пропущений строк, вказуючи на те, що хоча був присутній під час слухання справи, але під час проголошення постанови був відсутній та не знав про результати її розгляду, а тому не мав змоги, в передбачені законом строки, оскаржити вказану постанову.

Окрім того, просить постанову суду скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі за відсутності в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Притягнення його до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП є неправомірним, оскільки при винесенні постанови суддя взяв до уваги докази, які не є достатніми для визнання вини у скоєному.

Судом не взято до уваги висновок експертного комплексного транспортно-трасологічного та автотехнічного дослідження № 598/599 від 11.05.2017 року, відповідно до якого, ОСОБА_5 не мав технічної можливості уникнути зіткнення із автомобілем „BMW"

Окрім того, вказує, що ініціатором здійснення аварійної обстановки став ОСОБА_6, який різко загальмувавши, спровокував подальше зіткнення транспортних засобів, що підтверджується показаннями свідків ОСОБА_7

В даній дорожній обстановці ОСОБА_5 повинен був діяти у відповідності до п.12.3 ПДР України, а саме вживати заходи для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

Розгляд справи судом проведено формально та не встановлено фактичних обставин правопорушення, що свідчить про неповноту судового розгляду.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 будучи належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з'явились.

Разом з тим, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5 було призначено до розгляду в суді апеляційної інстанції на 10.00 год. 07.07.2017 року, однак 06.07.2017 року на адресу апеляційного суду надійшла заява адвоката Буряка Д.М. про відкладення слухання справи у зв'язку з його перебуванням у відрядженні та знаходженням ОСОБА_5 за межами м.Полтави.

У зв'язку із вказаним, розгляд справи було перенесено на 10.30 год. 17.07.2017 року, однак, ОСОБА_5 на слухання не з'явився, попередньо не повідомивши про причину своєї неявки.

Вислухавши захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу з підстав в ній зазначених, думку представника Буряка Д.М. та потерпілої ОСОБА_2, які вважають постанову законною та просять залишити апеляційну скаргу без розгляду, перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до положень ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

Як вбачається із матеріалів справи, справу про адміністративне правопорушення було розглянуто суддею за участі правопорушника, однак під час проголошення рішення ОСОБА_8 присутнім не був, а тому не знав про результати розгляду справи, що свідчить про пропущення ним строку на апеляційне оскарження постанови з поважних причин.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність події адміністративного правопорушення, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 20.02.2017 року та матеріалами доданими до нього.

Висновок судді ґрунтується на об'єктивних даних, що маються у справі та були досліджені в судовому засіданні.

Положення ст.124 КУпАП вказують на притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобі, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пункт 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Так, відповідно до схеми місця ДТП від 20.02.2017 року та доданої до матеріалів справи фототаблиці, зафіксовано уявний рух автомобілів та місце їх подальшого зіткнення, по відношенню до якого автомобіль НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, отримав механічні пошкодження переднього та заднього бамперів, транспортний засіб „Lexus RX 350", д.н.з. НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_5 - пошкодження переднього бамперу. Пошкодження автомобіля НОМЕР_3, під керування ОСОБА_6 - відсутні.

Винуватість ОСОБА_5 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, поясненнями потерпілої ОСОБА_2, яка вказала, що рухалася за кермом автомобіля НОМЕР_2, НОМЕР_5, який рухався в попутному напрямку. При повороті на зелену стрілку світлофора, вказаний транспортний засіб загальмував, тому остання також натиснути на гальма, однак відчула сильний удар в задню частину свого автомобіля від якого транспортний засіб протягнуло вперед і він ударився переднім бампером у фаркоп транспортного засобу „ВАЗ 2110". Коли вийшла із салону, помітила автомобіль НОМЕР_1, який скоїв наїзд, водієм якого виявився ОСОБА_5

Аналогічні, наданим потерпілою, пояснення надав ОСОБА_6, який керуючи транспортним засобом „ВАЗ 2110", д.н.з. НОМЕР_6, відчув удар в задню частину кузову свого автомобіля.

Допитаний судом першої інстанції свідок ОСОБА_9 пояснив, що переходив дорогу на пішохідному переході, з права на ліво. В цей час перед ним загальмував автомобіль НОМЕР_3, за ним інший автомобіль, а потім сталося ДТП. Відстань, з його слів, між автомобілями була не значною.

Факт зіткнення вказаних транспортних засобів підтвердив і сам ОСОБА_5, який зазначив, що рухався за кермом автомобіля НОМЕР_1, на зелену стрілку світлофора. Перед ним, в попутному напрямку рухалися ще два автомобілі, та при повороті направо, автомобіль НОМЕР_3, пригальмував, а за ним різко зменшив швидкість руху і транспортний засіб „BMW", д.н.з. НОМЕР_7. В зв'язку з невеликою дистанцією між керованим ОСОБА_5 автомобілем та транспортним засобом „BMW", який рухався попереду, завдав екстреного гальмування, але здійснив наїзд передньою частиною свого автомобіля.

Дані обставини ОСОБА_5 підтвердив в протоколі про адміністративне правопорушення, де в Графі „Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті" вказав, що не врахував дорожньої обстановки.

Із наявного в матеріалах справи відеозапису, відзнятого за допомогою нагрудної камери працівників поліції, відображається момент виїзду працівників поліції на місце дорожньо-транспортної пригоди, процедура встановлення осіб та перевірка реєстраційних документів. Під час спілкування з учасниками ДТП, ОСОБА_2 вказала, що в задню частину корпусу автомобіля, яким вона керувала, ударився транспортний засіб „Lexus RX 350", у зв'язку з чим автомобіль відкинуло вперед та було здійснено наїзд на авто „ВАЗ 2110". В свою чергу, ОСОБА_5 пояснив, що не помітив зміну руху автомобіля „ВАЗ 2110" та, не встигнувши загальмувати, спричинив зіткнення із автомобілем „BMW", від удару з яким, транспортний засіб „BMW" здійснив наїзд на „ВАЗ 2110".

Винуватість ОСОБА_5 також підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_10, які з'явились в судове засідання, призначене на 10.00 год. 07.07.2017 року, однак, у зв'язку із неявкою адвоката Буряка Д.М. та правопорушника ОСОБА_5, допитані не були.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції потерпіла ОСОБА_2 підтвердила надані нею раніше пояснення та зазначила, що першопричиною вчинення дорожньо-транспортної пригоди стало завдання удару автомобілем „Lexus RX 350", в задню частину кузову транспортного засобу, яким вона керувала. Внаслідок вказаного поштовху автомобіль змінив траєкторію свого руху та зіткнувся із автомобілем „ВАЗ 2110", який знаходився попереду.

З огляду на вказане, в діях ОСОБА_5 наявні порушення правил дорожнього руху, що знаходяться в причинному зв'язку зі скоєною дорожньо-транспортною пригодою.

Підстави, які б давали суду можливість вважати, що вказані докази є сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки вони є достатніми та належними, узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи та доводять причетність ОСОБА_5 до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Вказівки апелянта про порушення вимог п.12.3 ПДР України, щодо вжиття ним заходів у зв'язку із виниклою небезпеки для руху або перешкоди для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди, не заслуговують на увагу, повністю спростовуються переглянутим відеозаписом та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Водночас, відповідно до висновку експертного комплексного транспортно-трасологічного та автотехнічного дослідження № 598/599 від 11.05.2017 року, на який посилається ОСОБА_5, покази ОСОБА_2 з технічної точки зору позбавлені спроможності, а показання ОСОБА_5 відповідають дійсності.

Так, з огляду на вказані дослідження, в даній дорожній ситуації, водій автомобіля НОМЕР_1, ОСОБА_5 не мав технічної можливості уникнути зіткнення (зупинитися до місця зіткнення) з автомобілем НОМЕР_2, а тому, в його діях відсутні невідповідності вимогам ПДР України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв'язку з виникненням ДТП.

Однак, проведення вказаного виду експертизи було ініційовано стороною захисту, тобто, висновок складено зі слів правопорушника ОСОБА_5 та не встановлено обставин стосовно можливості уникнення дорожньо-транспортної пригоди шляхом виконання ОСОБА_5 п.13.1 ПДР України щодо дотримання безпечної дистанції та безпечного інтервалу руху, про що вірно мотивовано судом першої інстанції.

Разом з тим, на момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції відомостей, які б вказували на притягнення потерпілого ОСОБА_6, як ініціатора скоєння дорожньо-транспортної пригоди, до адміністративної відповідальності щодо порушення ним положень ПДР України, та, як, наслідок, вчинення зіткнення, не вбачається.

В межах справи про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальність у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, питання притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності, судом апеляційної інстанції не вирішуються.

В свою чергу, протокол про адміністративне правопорушення складено вірно із дотриманням положень ст.256 КпАП України, докази в матеріалах справи є послідовними та несуперечливими, повністю дослідженими в судовому засіданні судом апеляційної інстанції.

Тому, висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що в подальшому призвело до дорожньо-транспортної пригоди, повністю узгоджується з матеріалам справи, в зв'язку з чим апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що підстав для скасування чи зміни постанови суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП , -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м.Полтави від 13 травня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволення, а постанову Київського районного суду м.Полтави від 13 травня 2017 року відносно ОСОБА_5 - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ О.І. Захожай