Справа № 306/1761/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.11.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Феєра І.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 18.09.2017.

Цією постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець с. Неліпино вул. Грушевського, 34 Свалявського району Закарпатської області, громадянин України, українець, одружений, ІНФОРМАЦІЯ_2, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 ( десять тисяч двісті ) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) грн..

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 025357 від 19.07.2017 та постанови судді від 18.09.2017 вбачається, що 19.07.2017, близько 19 год. 30 хв. ОСОБА_1, в с. Неліпино по вул. Головній керував транспортним засобом марки «FORD», номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння ( запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода ). Від проходження освідчення для визначення ступеня алкогольного спяніння категорично відмовився в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду від 18.09.2017, обґрунтовуючи причини пропуску строку не своєчасним направленням копії постанови суду та порушенням вимог ст. 285 КУпАП. Вказану постанову суду першої інстанції про притягнення його до адміністративної відповідальності просить скасувати, а справу закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення. Постанову суду вважає такою, що винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки не зясовано всіх обставин справи, необхідних для правильного вирішення справи. Зазначає, що був зупинений працівниками поліції, однак від проходження огляду на стан спяніння не відмовлявся. Подане ним письмове клопотання про виклик свідків та надання відеозапису з зафіксованим правопорушенням судом першої інстанції не розглянуто і рішення у звязку з заявленим клопотанням не прийнято.

-2-

Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП апеляційний суд розглядає апеляційну скаргу у відсутності правопорушника ОСОБА_1, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, причину неявки апеляційному суду не повідомив.

Заслухавши пояснення працівника поліції ОСОБА_2 щодо обставин при яких було складено протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає до задоволення, а апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом, а відповідно до ст. 268 цього Кодексу, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце, і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ці вимоги закону суддею в повному обсязі не дотримано.

Так, з постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 не приймав участь у розгляді справи. У матеріалах справи також, відсутні дані про те, що відповідно до вимог КУпАП, ОСОБА_1 вручена копія постанови судді.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції визнає поважними причини пропуску строку для оскарження постанови суду першої інстанції від 18.09. 2017, і такий строк апеляційним судом поновлюється.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й обєктивне зясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

З матеріалів справи вбачається, що суд повно та всебічно дослідив обставини вчинення правопорушення, наявні в справі докази, а тому висновок, викладений у постанові суду, про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові обставин є правильним.

Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та

-3-

швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 (далі "Інструкція"), огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Указані вимоги законодавства поліцейськими дотримано в повному обсязі.

З матеріалів справи та досліджених доказів апеляційним судом установлено, що ОСОБА_1 19.07.2017, близько 19 год. 30 хв., в с. Неліпино по вул. Головній Свалявського району, керував транспортним засобом марки «FORD», номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння ( запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода ). Від проходження освідчення для визначення ступеня алкогольного спяніння категорично відмовився в присутності двох свідків. Вказані обставини підтверджуються поясненнями працівника поліції ОСОБА_2 даними в судовому засідання апеляційного суду і які узгоджуються з матеріалами справи та наявними письмовими доказами, які судом першої інстанції та апеляційним судом ретельно дослідженні.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 025357 від 19.07.2017, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП; письмовими поясненнями ОСОБА_1, який вказав, що 19.07.2017, о 19 год. 30 хв. в Свалявському районі в с. Неліпино по вул. Головній керував автомобілем «Форд», вживав алкогольні напої, а саме: одне алкогольне пиво і 100 гр. горілки, керував автомобілем, після чого був зупинений працівниками поліції, в лікарню їхати на медичне освідчення для визначення стану спяніння категорично відмовився; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які підтвердили факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду в установленому законом порядку; рапортом інспектора сектору превенції Мукачівського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_2, який доповів, що ОСОБА_1 в лікарню їхати на медичне освідчення відмовився.

Докази здобуті відповідно до вимог КУпАП та інших нормативних актів України, і підстави визнання їх недопустимими відсутні.

Під час розгляду справи апеляційним судом не здобуто будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що інспектор сектору превенції Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_2 був упереджений при складанні протоколу, що в нього були підстави фальсифікувати такий, на ці дані в апеляційній скарзі й не вказується. Тому, суд приходить до висновку, що вказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обовязків діяв в межах наданих йому повноважень, протокол ним складено згідно вимог Інструкції з оформлення поліцейськими

-4-

матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 та ст. 256 КУпАП.

Не встановлено під час розгляду справи апеляційним судом і яких-небудь даних про те, що у свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» та в лікаря нарколога для визначення стану алкогольного спяніння, були підстави для його обмови, на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі.

Таким чином, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, апеляційним судом в ході апеляційного розгляду не виявлено порушень норм процесуального права під час розгляду справи судом першої інстанції.

Так, матеріали справи не містять жодних письмових клопотань, про які вказує в апеляційній скарзі ОСОБА_1 та які залишені без розгляду судом першої інстанції, а тому на підставі доказів, наявних в матеріалах справи та у звязку з їх не наданням апеляційному суду під час апеляційного розгляду, апеляційний суд вважає наведені доводи апелянта необґрунтованими та такими, що суперечать матеріалам справи.

З урахуванням наведеного вище, апеляційний суд приходить до висновку, що суддею місцевого суду Кепенача О.М. обґрунтовано визнано винним у порушенні вимог, які передбачені пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинені, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, а призначене йому адміністративне стягнення таким, яке відповідає санкції вищевказаної статті - як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, і є справедливим.

На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

При прийнятті рішення враховуються положення нормативно-правових актів про те, що сторони провадження в справах про адміністративні правопорушення є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; та те, що правопорушником жодних доказів у підтвердження обґрунтованості доводів апеляційної скарги надано не було.

Керуючись ст. 294 КпАП України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

поновити ОСОБА_1 строк для апеляційного оскарження постанови судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 18.09.2017.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 18.09.2017 щодо нього - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: