Справа № 151/511/17
Провадження № 3/151/212/17
ПОСТАНОВА

іменем України

26.07.2017 року смт. Чечельник

Суддя Чечельницького районного суду Вінницької області Моцний В.С. розглянувши матеріали, які надійшли від Департаменту захисту економіки Управління захисту економіки у Вінницькій області Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, працюючого заступником директора ТОВ АФ "Україна-О", про вчинення адміністративного правопорушення пов'язаного з корупцією передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

20 червня 2017 року старшим оперуповноваженим УЗЕ у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 складений адміністративний протокол відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністативного правопорушення пов'язаного з корупцією передбаченого ч.1 ст. 172-6 за те, що він перебуваючи на посаді головного ревізора-інспектора Чечельницького відділення Гайсинської ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області, будучи суб'єктом відповідно до підпункту "в" пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про запобігання корупції", в порушення вимог частини 2 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції" 27 квітня 2017 року о 22 годині 15 хвилин, тобто несвоєчасно, без поважних причин подав декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період неохоплений раніше поданими деклараціями, а саме декларацію, яка охоплює період часу з 01.01.2017 року по 20.03.2017 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе в скоєнні адміністративного правопорушення пов'язаного з корупцією передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП не визнав і пояснив, що 20 березня 2017 року він наказом був за власним бажанням звільнений з роботи головного ревізора-інспектора Чечельницького відділення Гайсинської ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області, і відповідно з державної служби. Він знав, що відповідно до законодавства йому необхідно було при звільненні подати декларацію, як державного службовця і про це його попередили в відділі кадрів. Там же йому надали письмове роз'яснення Національного агенства з питань запобігання корупції від 11 серпня 2016 року № 3 відповідно до якого, якщо суб'єкт декларування звільняється до подання ним щорічної декларації, то він повинен подати декларацію, яка охоплює період з 01 січня 2016 року по день звільнення. В цей же день ним було прийнято рішення про заповнення декларації.

Коли вибирав вид декларації, який необхідно заповнити, при обранні декларації, яку необхідно подати при звільненні, період, який необхідно було охопити з 01.01.2016 року по 20.03.2017 року не відображався і зробити по технічним причинам він не зумів. Тому він заповнив декларацію державного службовця вказавши 2016 рік, в який включив доходи, як за 2016 рік так і за період з 01.01.2017 року по день звільнення 20.03.2017 року. Ніяких намірів приховувати доходи і ухилятися від подання декларацій в нього не було, що підтверджується заповненими деклараціями, які від подав, коли йому повідомили, що в нього не подана декларація при звільненні.

Вислухавши ОСОБА_1, прокурора, вивчивши матеріали справи суд вважає, що справу провадженням необхідно закрити по п.1 ст. 247 КпАП України, так як в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до наказу Гайсинської ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області № 21-О від 29 квітня 2016 року працював на посаді головного державного інспектора-ревізора, тобто є суб'єктом на який поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції", чого не заперечує ОСОБА_1.

Наказом Гайсинської ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області № 7-О від 20 березня 2017 року ОСОБА_1 припинив державну службу та звільнений з 20 березня 2017 року по ст. 38 КЗпП України за власним бажанням.

20 березня 2017 року ОСОБА_1 подав декларацію, яка охоплює період з 01.01.2016 року по день звільнення 20 березня 2017 року, що підтверджується даними в декларації та довідкою Чечельницького відділення Гайсинської ОДПІ від 14.07.2017 року, де вказаний його дохід за період з 01.01.2016 року по 31.03.2017 року, а також декларацією поданою 27.04.2017 року де дані співпадають.

Частиною першою і другою статті 45 цього закону передбачено порядок подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування а саме:

Особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Частиною 1 ст. 176 КУ пАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до примітки до даної статті суб'єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов'язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Роз'яснення щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю яке затверджено рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції 11 серпня 2016 р. № 3 передбачає, що декларація субєкта декларування, який припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, що подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли субєкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення. Декларація субєкта декларування, який припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким субєктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день, що передує дню подання декларації. Під раніше поданими деклараціями розуміються як декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, так і декларації, що були подані відповідно до Закону України «Про засади запобігання іпротидії корупції».

В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про несвоєчасне подання ОСОБА_1 без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а навпаки є докази, які свідчать про подання ОСОБА_1 в день звільнення декларації, яка охоплює період з 01.01.2016 року по 20.03.2017 року відповідно до Закону України "Про запобігання корупції". При цьому ОСОБА_1 було помилково вказаний тип декларації, а саме щорічна а не декларація при звільненні, яка охоплює період, який не був охоплений декларацією, при цьому дані внесені в декларацію відповідають цьому періоду.

Вищевказані факти не можуть свідчити про несвоєчасне подання декларації без поважних причин.

На підставі викладеного та керуючись п.1, ст. 247, ст.ст. 283, 284, 285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністативного правопорушення пов'язаного з корупцією передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення згідно ч.1 ст.247 КпАП України.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається через суд, який виніс постанову.

Копію постанови вручити ОСОБА_1.

Суддя :