АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Сітайло О.М., за участю адвоката Хуторненка Ігора Миколайовича в інтересах ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 26 грудня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 26 грудня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 03.10.2016 о 05:20 год. в м. Києві по вул. Лаврській, 7, керував автомобілем НОМЕР_1з ознаками алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись із постановою Печерського районного суду м. Києва від 26 грудня 2016 року ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про скасування постанови Печерського районного суду міста Києва від 26 грудня 2016 року та постановлення нової, якою провадження про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що суд першої інстанції всупереч вимогам ст.252 КУпАП не забезпечив всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності; в матеріалах справи відсутні докази його винності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, стверджує, що він не керував автомобілем «Volkswagen Polo», а тому і не повинен був проходити огляд на стан сп'яніння.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_3 посилається на те, що про рішення суду першої інстанції дізнався 16 січня 2017 року, при цьому про час, дату розгляду справи належним чином повідомлений не був.

Розглянувши клопотання ОСОБА_3, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод суд вважає за необхідне поновити йому строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення інспекторів поліції ТаранІ.Ю., Саска Р.І., Брісова Є.В., Тихоненко Д.О., свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та відеозапис, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КпАП України оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Із матеріалів справи убачається, що висновок суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові обставин, є правильним, обґрунтованим та підтвердженим наявними у справі доказами, які суд перевірив і дав належну оцінку у їх сукупності, та доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Як убачається зі змісту судового рішення, суд першої інстанції, дотримуючись вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП, повно, всебічно та об'єктивно дослідив всі обставини справи в їх сукупності, зокрема безпосередньо у судовому засіданні заслухав пояснення свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10, дослідив наявні у адміністративних матеріалах докази, переглянув відеозапис, дав оцінку кожному доказу із наведенням відповідних мотивів та дійшов висновку про доведеність винності ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, належним чином вмотивувавши своє рішення.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_3, суд апеляційної інстанції заслухав пояснення:

- інспектора патрульної поліції БрісоваЄ.В. про те, що під час патрулювання 03.10.2016 року від представників громадської організації отримали інформацію про те, що на оглядовому майданчику по вул. Лаврській молодь на автомобілях вживає алкогольні напої. Керуючись ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», він та Тихоненко Д.О. зупинили автомобіль НОМЕР_1під керуванням ОСОБА_3, особисто він роз'яснив ОСОБА_3 причину зупинки та його права. Під час спілкуванням з ОСОБА_3 виявив ознаки алкогольного сп'яніння, а саме: запах з порожнини рота та нестійку ходу, після чого ОСОБА_3 запропоновано було пройти огляд на місці за допомогою приладу «Драгер» або у медичному закладі, на що ОСОБА_3 відмовився у присутності двох свідків, зазначивши, що він не керував даним транспортним засобом. Інспектор Брісов Є.В. наполягав, що саме ОСОБА_3 керував транспортним засобом «Volkswagen Polo» д.н.з. НОМЕР_2.

- інспектори патрульної поліції ТаранІ.Ю., Тихоненко Д.О., Саска Р.І. дали аналогічні за змістом пояснення щодо відмови ОСОБА_3, який керував автомобілем «Volkswagen Polo», від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.

Наведені пояснення свідків узгоджуються між собою та об'єктивно підтверджуються наявними у адміністративних матеріалах доказами, зокрема даними протоколу про адміністративне правопорушення, даними відеозапису з нагрудної відеокамери працівника поліції, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12, які у своїй сукупності спростовують доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що він не керував автомобілем з ознаками алкогольного сп'яніння.

При цьому суд критично оцінює пояснення свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8, надані у судовому засіданні апеляційної інстанції, про те, що ОСОБА_3 за кермом автомобіля «Volkswagen Polo» не перебував, а автомобілем керувала власниця даного авто ОСОБА_9, оскільки вони, не знайшли свого підтвердження іншими дослідженими судом доказами. Крім того, вказані особи являються знайомими ОСОБА_3, вони разом проводили час, а тому, на думку суду, є зацікавленими особами.

Разом з цим, ОСОБА_3 будь-яких зауважень чи пояснень щодо порядку прийняття відмови інспекторами поліції, оформлення протоколу, причин відмови від огляду у медичному закладі та за допомогою «Драгеру» у протоколі не зазначив, та у матеріалах справи відсутні.

Доводи ОСОБА_3 та його захисника про відсутність в діях ОСОБА_3 складу та події правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, а також доводи про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КупАП, оскільки він не містить даних, які свідчили б про перебування ОСОБА_3 за кермом автомобіля, - не обґрунтовані та спростовуються матеріалами справи. При цьому протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП.

Також не узгоджуються із вимогами закону і доводи апеляційної скарги про те, що адміністративне провадження щодо ОСОБА_3 необхідно закрити у зв'язку із закінченням строків притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки суд першої інстанції наклав стягнення на ОСОБА_3 за ч.1 ст. 130 КупАП у відповідності до ст. 38 КУпАП.

Отже, при розгляді даної справи суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, встановлених судом.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення у межах апеляційної скарги не встановлено таких порушеннь, що унеможливили б прийняття законного та обґрунтованого рішення. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку задовольнити.

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови судді Печерського районного суду м. Києва від 26 грудня 2016 року.

Постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 26 грудня 2016 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва О.М.Сітайло

Справа № 33/796/697/2017 Категорія ст. 130 КУпАП

Головуючий суддя у 1-й інстанції: Бабенко С.Ш.

Суддя в апеляційній інстанції: Сітайло О.М.