Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/799/17 Головуючий в 1-й інстанції - Фунжий О.А.
Єдиний унікальний № 337/2635/17 Доповідач в 2-й інстанції - Фомін В.А.
Категорія - ст.130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Фомін В.А., за участю захисника ОСОБА_2 - адвоката Кравченко Я.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 жовтня 2017 року стосовно нього,

в с т а н о в и в:

постановою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 жовтня 2017 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП притягнуто ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, із застосуванням стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 320 грн.

Як зазначено в постанові, 17 липня 2017 року о 22 год. 48 хв. в м. Запоріжжі, по вул. Василя Сергієнка, 66, ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 21043, реєстраційний номер НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного сп'яніння: зіниці очей не реагують на світло, підвищена жвавість мови та рухів, поведінка не відповідає обстановці; від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, зокрема суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, підійшов формально до вивчення справи. Так, в судовому засіданні було подано письмове клопотання про допит свідків, а саме поліцейського, який склав протокол та свідків в присутності яких він відмовився від проходження огляду на наркотичне сп'яніння, показання яких мають значення для вирішення справи по суті. Суддею було задоволено клопотання про виклик свідків та їх допит, але останні допитані не були у зв'язку з їх неявкою. Не зважаючи на наполягання сторони захисту на допит останніх, суд прийняв рішення по суті без їх допиту, при цьому, суд обґрунтував своє рішення, зокрема поясненнями свідків. Однак, письмові пояснення осіб не можуть братися до уваги, якщо вони не надали показання в судовому засіданні під присягою. Крім того, з відеозапису нагрудної камери вбачається, що свої показання свідки не викладали власноруч, а показання писав поліцейський, замість свідків. Крім того, свідки самостійно не прочитали написані поліцейським їх пояснення, а підписали їх зі слів поліцейського. При винесенні рішення суд не взяв до уваги той факт, що він відмовився від проходження огляду на наркотичне сп'яніння у зв'язку з тим, що погано почував себе. Інших причин не проходити огляд в нього не було, оскільки він не вживав наркотичних засобів. 19.07.2017 року в лікарні в нього були взяті аналізи та в нього не було виявлено наркотичних засобів. Працівниками поліції не було здійснено перевірку на стан наркотичного сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів. Так, з відеозапису нагрудної камери вбачається, що він просив працівників поліції провести огляд на місці, але працівниками поліції йому було відмовлено. Закінчення складання протоколу відбувався вже без свідків, коли свідки поставили в протоколі свої підписи не відомо. Крім того, він відмовився від підпису у зв'язку з його не згодою, але поліцейський сказала, якщо він не поставить свій підпис в протоколі, не отримає його копію, що не відповідає чинному законодавству України.

На підставі викладеного, просить постанову районного суду скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 з невідомих причин не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи і будь-які перешкоди для розгляду справи відсутні, вважаю можливим відповідно до вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП слухати справу у його відсутність, враховуючи, що його права, передбачені ч. 1 ст. 268 КУпАП, не порушуються.

Заслухавши в судовому засіданні адвоката Кравченко Я.І., яка підтримала апеляційну скаргу; перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню, у зв'язку з наступним.

Так, з матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №218894 від 17 липня 2017 року, згідно якого ОСОБА_2 роз'яснені його права та обов'язки, передбачені ст. 63 Конституції України і ст. 268 КУпАП, він отримав копію постанови, про що засвідчив своїм особистим підписом (а.с. 1); направленням на огляд водія ОСОБА_2 до КУ "ЗОНД" ЗОР з метою виявлення стану сп'яніння від 17 липня 2017 року (а.с. 2); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які підтвердили факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння (а.с. 3,4); рапортом інспектора поліції (а.с. 5); відеозаписами, які містяться на доданому до матеріалів справи оптичному носії DVD-R, на якому зафіксовані обставини події від 17.07.2017 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 не заперечував факт керування транспортним засобом і те, що спочатку він погодився пройти огляд на стан сп'яніння, однак в подальшому відмовився від проходження такого огляду.

Диспозицією ст. 130 КУпАП, окрім іншого, передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом, і факт його відмови від проходження огляду на стан сп'яніння підтверджений наявними і дослідженими в судовому засіданні доказами.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_2 на предмет того, що інспекторами поліції під час події було порушено порядок направлення на огляд, а саме йому не було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння на місці, є необґрунтованими, адже відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858, виданої на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я. Тобто, на місці огляд особи, яка має ознаки наркотичного сп'яніння не проводиться.

Посилання на те, що протокол складався за відсутності свідків також не відповідають дійсності, адже в проколі зазначені відомості свідків, які засвідчені їх підписами.

Під час оформлення матеріалів справи, інспекторами поліції роз'яснювались ОСОБА_2 його права і наслідки відмови від проходження огляду.

Порушень вимог ст. 280 КУпАП, на переконання суду апеляційного інстанції, суддею місцевого суду не допущено, адже окрім оцінки протоколу про адміністративне правопорушення, судом була дана оцінка всім наявним доказам в сукупності, зокрема, в судовому засіданні відтворено відеозапис, на якому зафіксовані обставини події, досліджені медичні документи, які надав ОСОБА_2, заслухані пояснення дружини ОСОБА_2 - ОСОБА_6

Доводи апелянта про те, що він не перебував в стані наркотичного сп'яніння, а від проходження медичного огляду відмовився внаслідок поганого самопочуття, правильність висновків суду не спростовують. Вказані доводи є аналогічні тим, що зазначалися ОСОБА_2 під час розгляду справи в суді першої інстанції і їм суддею місцевого суду дана відповідна оцінка, яка зазначена у постанові і з якою погоджується апеляційний суд.

Доводи апелянта, на предмет тиску на нього з боку працівника поліції, коли він відмовлявся підписувати протокол, не підтверджуються матеріалами справи, і в будь-якому випадку відмова підписання особою протоколу не свідчить про недійсність цього протоколу.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, оскільки врахував характер правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, та наклав стягнення у межах встановлених цим Кодексом.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 жовтня 2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, із застосуванням стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - залишити без змін.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області В.А. Фомін