Справа № 489/2316/17 28.12.2017 28.12.2017 28.12.2017
Номер провадження: 33/784/494/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2017 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

судді Куценко О.В.

за участю секретаря Алексишинця М.П.

захисника ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15.08.2017 року, стосовно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

- якою його визнано винним в вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення: за ч.1 ст. 130 КУпАП - у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік; за ст. 124 КУпАП - у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень на користь держави. На підставі ст. 36 КУпАП остаточно призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто судовий збір в розмірі 320,00 грн.

встановив:

Згідно постанови суду від 15 серпня 2017 року, водій ОСОБА_2 20.05.2017 р. о 23:45 год. в м. Миколаєві по вул. Херсонське Шосе перехрестя з пр. Центральним (в протоколі про адміністративне правопорушення помилково зазначено пр. Центральний перехрестя з пр. Богоявленським) керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. В присутності двох свідків водію було запропоновано пройти медичний огляд за допомогою приладу «Драгер», на що водій погодився. Згідно результату алкотестеру "Драгер", показник якого 1,57 ‰ водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.9.а ПДР України (протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 006022).

Водій ОСОБА_2 20.05.2017 р. о 23:45 год. в м. Миколаєві, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Херсонське Шосе перехрестя з пр. Центральним (в протоколі про адміністративне правопорушення помилково зазначено пр. Центральний перехрестя з пр. Богоявленським), не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.3 б, п. 13.1 ПДР України (протокол про адміністративне правопорушення БР № 006024).

Постановою судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15 серпня 2017року ОСОБА_2 визнано винним в вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення: за ч.1 ст. 130 КУпАП - у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік; за ст. 124 КУпАП - у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень на користь держави. На підставі ст. 36 КУпАП остаточно призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто судовий збір в розмірі 320 грн.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, 20.11.2017 року захисник ОСОБА_1 в інтересах особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу та 21.11.2017 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в яких просять постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва скасувати, як незаконну.

Виклавши аналогічні доводи та вимоги в апеляційних скаргах, ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_1 вважають, що постанова суду першої інстанції від 15.08.2017р. підлягає скасуванню, оскільки вона містить неправдиву інформацію та є незаконною.

Зазначають, що в постанові зазначено, що під час судового засідання ОСОБА_2 відмовився надавати пояснення суду, однак, це також є неправдивою інформацією, оскільки ОСОБА_2 навпаки хотів надати свої пояснення суду, але після того, як будуть допитані свідки.

Стверджують, що суддя упереджено відносився до розгляду справи, а також до написання постанови, оскільки навіть в описовій частині, де завжди судом зазначається суть документів, що надходять до суду, суд вже вказує на те, що протоколи про адміністративне правопорушення мають помилково зазначене місце ДТП.

Крім того, звертають увагу, що в судовому засіданні не було допитано свідка ОСОБА_4 поліцейського, який складав протокол про адміністративне правопорушення, і саме він зазначав місце ДТП як пр. Центральний перехрестя з пр. Богоявленським, а не ОСОБА_5, яка зазначала зовсім інше місце ДТП.

Вказують, що судом не здобуто достатніх доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП та ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вважають, що рішення прийнято незаконним складом суду, оскільки, на їх думку було порушено порядок розподілу справ.

Посилаються на порушення судом вимог закону при обєднанні даних проваджень, оскільки вважають, що суд мав прийняти рішення про обєднання проваджень про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та ч.1 ст. 130 КУпАП до початку розгляду справи.

Вказують на порушення судом права на захист ОСОБА_2, в звязку з розглядом справи та прийняттям рішення, за відсутності ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_1 при наявності заяви захисника про відкладення справи в звязку з хворобою ОСОБА_2 та зайнятістю захисника в іншому судовому проваджені за межами м. Миколаєва.

Заслухавши захисника ОСОБА_1 на підтримку апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 вимог закону, ст. 280 КУпАП, дотримався в повному обсязі, зясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Як слідує із протоколів про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_2 20.05.2017 р. о 23:45 год. в м. Миколаєві по вул. Херсонське Шосе, перехрестя з пр. Центральним керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. В присутності двох свідків водію було запропоновано пройти медичний огляд за допомогою приладу «Драгер», на що водій погодився. Згідно результату алкотестеру "Драгер", показник якого 1,57 ‰ водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9.а ПДР України (протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 006022).

Крім того, водій ОСОБА_2 20.05.2017 р. о 23:45 год. в м. Миколаєві рухаючись по вул. Херсонське Шосе перехрестя з пр. Центральним, керуючи автомобілем НОМЕР_1 був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3 В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.3 б, п. 13.1 ПДР України (протокол про адміністративне правопорушення БР № 006024).

В суді першої інстанції ОСОБА_2 відмовився надавати пояснення.

Виходячи з пояснень потерпілого ОСОБА_3, 20.05.2017 року о 23:45 він на автомобілі «Сітроен» рухався по вул. Херсонське шосе, зупинився перед кільцем та пропускав автомобілі, які рухались зліва з пр. Богоявленського. В цей час відчув удар в задню частину автомобіля. Як зясувалось зіткнення сталось з автомобілем ВАЗ 2101, водій якого перебував в стані алкогольного спяніння.

Провина ОСОБА_2 в порушенні п.2.9 а ПДР України, а саме в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного спяніння підтверджується матеріалами провадження, а саме даними медичного огляду на стан спяніння проведеного на місці зупинки поліцейськими за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» АЛКОТЕСТ 6810.

Відповідно до результатів тесту № 310 від 21 травня 2017 року ОСОБА_2 перебував у скані алкогольного спяніння. Показник становив 1,57 ‰ алкоголю.

Огляд на стан спяніння водія ОСОБА_2 було проведено поліцейськими відповідно до вимог розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, в присутності двох свідків. Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначені в акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів та в протоколі про адміністративне правопорушення. До протоколу долучено акт огляду та роздруковані на паперовому носії результати показників технічного засобу. ( а.с.1, 2,3) Водій ОСОБА_2 погодився з результатами огляду, що засвідчив своїм підписом на роздруківці результатів показників технічного засобу, в акті огляду на стан алкогольного спяніння та протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 006022, складеному за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Протокол серії БР № 006022, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП складено відповідно до вимог ст. 254, 256 КУпАП, уповноваженою на те особою, із зазначенням всіх даних, передбачених законом, підписаний особою, яка його склала, правопорушником та свідками. Будь яких зауважень щодо порядку та результату медичного огляду та протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 заявлено не було.

Тому доводи апелянтів, про порушення поліцейськими порядку огляду та порядку складання протоколу про адміністративне правопорушення є неприйнятними.

Допитана в судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_6 підтвердила, що вона була свідком ДТП, яка сталася 20.05.2017 року на перехресті вул. Херсонське шосе та пр. Центрального в м. Миколаєві. В її присутності працівниками поліції було проведено огляд на стан спяніння водія ОСОБА_2 на місці зупинки транспортних засобів за допомогою спеціального технічного засобу. В її присутності та присутності інших свідків, працівники поліції, розпечатали пристрій для тестування, ОСОБА_2 його продув. За результатами тесту ОСОБА_2 знаходився в стані алкогольного спяніння.

Вказані докази свідчать, що водій ОСОБА_2, в порушення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, керував транспортним засобом ВАЗ 2101 державний номер НОМЕР_4 з явними ознаками алкогольного спяніння, таким чином суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Винуватість водія ОСОБА_2 в порушенні п.п. 2.3.б, 13.1 ПДР України підтверджується поясненнями потерпілого ОСОБА_3, який в судовому засіданні суду першої інстанції показав, що 20.05.2017 року о 23:45 він рухався по вул. Херсонське шосе, зупинився перед кільцем та пропускав автомобілі, які рухались зліва з пр. Богоявленського. Відчув удар в задню частину автомобіля. Зіткнення сталось з автомобілем ВАЗ 2101, водій якого перебував в стані алкогольного спяніння.

Дані обставини також підтвердив свідок ОСОБА_7, який був пасажиром в автомобілі НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3

Дані, щодо обставин дорожньої транспортної пригоди, зафіксовані в схемі місця ДТП, в якій зазначено місце ДТП, місце зіткнення транспортних засобів та їх розташування після зіткнення, зазначені технічні пошкодження автомобілів, отриманих внаслідок ДТП. Зазначена схема підписана учасниками ДТП без заперечень та зауважень, в тому числі і ОСОБА_2

Вказані докази свідчать про те, що ОСОБА_2 в порушення вимог п.п. 2.3.б, 13.1 ПДР України, керуючи автомобілем НОМЕР_1 , при перетині перехрестя вул. Херсонське шосе та пр. Центрального в м. Миколаєві 20.05.2017 року о 23 год. 45 хв. був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався в попутному напрямку. Тому суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Враховуючи наведене, доводи апелянтів про відсутність достатніх доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є необґрунтованими.

При накладенні стягнення на ОСОБА_2 визначенні його виду та розміру, місцевим судом дотримані загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, визначені ст. 33, 36 КУпАП.

Доводи апелянтів про порушення порядку розподілу справ та відповідно постановлення рішення незаконним складом суду є безпідставними. Так, відповідно до протоколу розподілу судової справи між суддями Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25.05.2017 року судова справа № 489 /2316/17, номер провадження 3/489/1024/17 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП була розподілена для розгляду судді Крутію Ю.П. Оскільки, стосовно ОСОБА_2 в цей же день (одночасно) до Ленінського районного суду м. Миколаєва надійшов також протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. (єдиний унікальний номер справи 489 /2316/17, номер провадження 3/489/1025/17), дане провадження було передано на розгляд раніше визначеному складу суду, а саме судді Крутію Ю.П. відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду та засад використання автоматизованої системи документообігу Ленінського районного суду м. Миколаєва, що не суперечить вимогам закону. Таким чином, рішення суду було постановлено законним складом суду

Також є неприйнятними доводи апелянтів про порушення суддею порядку розгляду даних проваджень, а саме розгляд суддею одночасно двох проваджень стосовно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП.

Так, ст. 36 КУпАП визначено, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом(посадовою особою) стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. Тому , виходячи з приписів зазначеної норми закону, розгляд судом одночасно двох проваджень стосовно однієї і тієї ж особи відповідає загальним засадам провадження в справах про адміністративні правопорушення, а прийняття судом рішення про обєднання даних проваджень не врегульовано КУпАП. Тому, посилання апелянтів на те, що суду необхідно було саме до початку розгляду проваджень стосовно ОСОБА_2 винести постанову про обєднання даних проваджень не ґрунтується на вимогах закону, крім того апелянти не зазначають, яку ж норму закону судом було порушено при одночасному розгляді проваджень стосовно ОСОБА_2

Посилання апелянтів на те, що постанова суду першої інстанції винесена з істотним порушенням права на захист особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу.

Так, відповідно до матеріалів провадження та протоколу судового засідання, розгляд справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.. 124, та ч.1 ст. 130 КУпАП судом призначався неодноразово.

Перше судове засіданні було призначено на 08 годину 30 хвилин 11.07.2017 року, про що ОСОБА_2 був належним чином повідомлений. Зазначене підтверджується копією судової повістки та заявою захисника ОСОБА_8 від 04.07. 2017 р. про ознайомлення її з матеріалами справи в звязку з тим, що ОСОБА_2 03.07.2017 року був укладений з нею договір на надання правової допомоги в даному провадженні. Однак, 11.07.2017 року ОСОБА_2 в судове засідання не зявився про причину неявки суду не повідомив, тому суд вимушений був відкласти розгляд справи на 19.07.2017 року на 08 годину 30 хвили, повторно викликавши ОСОБА_2 в судове засідання.

19.07.2017 року в судове засідання зявились правопорушник ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_1 Однак, ОСОБА_2 відмовився надавати суду свої пояснення щодо обставин правопорушення. За клопотанням захисника ОСОБА_1 судове засідання було відкладено на15.08.2017 року для виклику свідків та інспекторів поліції.

15.08.2017 року о 08 годині 30 хвилин в судове засідання ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_9 не зявились з різних причин. ОСОБА_2 за хворобою, захисник ОСОБА_9 в звязку з перебуванням її за межами м. Миколаєва та занятістю в іншому судовому провадженні.

Оскільки, в судове засідання зявились потерпілий, свідки та співробітники поліції, які були викликані за клопотанням захисника, суд продовжив судовий розгляд, допитав вказаних осіб, дослідив матеріали справи та прийняв рішення в справі за відсутністю правопорушника та його захисника. Оскільки, на час розгляду справи у суду не було даних щодо причини неявки в судове засідання ОСОБА_2 та його захисника, про що свідчить запис судді про час та дату отримання ним заяви захисника ОСОБА_1 про відкладення судового засідання, із якого вбачається, що вказаний документ суддею було отримано після закінчення судового засідання.

Таким чином, судом були прийняті всі заходи для забезпечення права на захист ОСОБА_2, він неодноразово викликався в судове засідання, суд надав йому можливість дати пояснення в судовому засіданні, однак ОСОБА_2 даним правом розпорядився на свій розсуд. Тому посилання апелянтів на порушення судом права на захист ОСОБА_2 є безпідставними. Що стосується заяви захисника ОСОБА_1 про порушення права на захист ОСОБА_2 в звязку з розглядом справи за її відсутності 15.08.2017 року та неможливістю її прибути в судове засідання на вказану дату, то вона є неприйнятною. Оскільки, дата судового засідання 15.08.2017 року судом була з нею узгоджена, а неявка в судове засідання особи, чиї інтереси вона представляє, не є підставою для її неявки в судове засідання, враховуючи обмежений час встановлений законодавцем для розгляду даної категорії справ, а також можливість розгляду справи за певних умов за відсутності правопорушника.

Таким чином, істотних порушень місцевим судом норм матеріального права або порушень норм процесуального права під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, при апеляційному перегляді не встановлено, судове рішення є законним та обґрунтованим, належним чином умотивованим.

Суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, зясував обставини, що підлягали зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову про вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП. Тому підстав для його скасування немає.

Зважаючи на викладене, апеляційні скарги особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Керуючись п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційні скарги особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_1Д - залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15 серпня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Миколаївської області ОСОБА_10