АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/486/17 Головуючий в 1-ій інстанції: ОСОБА_1
Категорія ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 липня 2017 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Кондаков Г.В. за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_5 Шахін-огли, розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро апеляційну скаргу порушника на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2017 року про притягнення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючою в якості інспектора патрульної поліції УПП м. Дніпро, одруженого, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4

до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, -

встановив:

Згідно з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 визнано винним у тому, що 28 січня 2017 року о 18 год. 15 хвил., керуючи автомобілем «TOYOTA PRIUS» з номерним знаком «2723», знаходячись на перехресті вул. Криворізькій та вул. Макарова у м. Дніпрі, виконуючи невідкладне службове завдання, виїхав на перехрестя на забороняючий сигнал світлофора, не забезпечив безпеку дорожнього руху та допустив зіткнення з автомобілем марки «Mitsubishi Lancer» з державним реєстраційним номерним знаком «АЕ 5905 НР» під керуванням водія ОСОБА_4, який наближався до вказаного перехрестя з правої сторони на дозволений сигнал світлофору.

Даними діями водій ОСОБА_2 порушив вимоги п. 3.1 «Правил дорожнього руху України», тобто скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

За даним законом на ОСОБА_2 накладено стягнення у виді штрафу в дохід держави в сумі 340 грн.

Порушник ОСОБА_2 не згоден з рішенням суду першої інстанці. В апеляції просить його скасувати, провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченного ст. 124 КУпАП.

В обгрунтування своїх доводів посилається на те, що судовий розгляд справи проведено односторонньо, неповно і необ*єктивно.

Вважає, що суд не звернув уваги на те, що його покази узгоджуються з поясненнями свідка ОСОБА_7, який стверджував, що рухаючись за транспортним засобом під керуванням ОСОБА_4, чув спеціальний звуковий сигнал. Не дивлячись на те, що транспорт, який рухався попереду зупинився, ОСОБА_6 продовжив рух.

Вказує на те, що покази данного свідка узгоджуюються з поясненнями свідка ОСОБА_8, а також з матеріалами справи, даними відеозапису з відеореєстратора патрульної автомашини під його керуванням.

Посилається на те, що суд не дав оцінки показам потерпілого ОСОБА_4 про те, що бачив проблискові маячки.

Стверджує, що перехрестя, на якому відбулася подія має зміщення проїзних частин. Проїзна частина, по якій рухався ОСОБА_6 має зменшення праворуч. Вказує, що за наявним розташуванням меж перехрестя рух по крайній правій смузі є неможливим.

Вважає, що докази, які містяться в матеріалах справи приводять до висновку, що водій ОСОБА_6 повинен був керуватись вимогами п. 3.2 (ч.1) «Правил дорожнього руху України», що він мав технічну можливість запобігти зіткненню, що його доводи підтверджуються висновками авто-технічного дослідження.

Крім того, ОСОБА_2 просив поновити йому строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. Посилається на те, що своєчасно не було вручено копію постанови суду першої інстанції, тому був позбавлений можливості скласти апеляцію з викладенням в ній відповідних доводів. Отримавши її, відразу звернувся зі скаргою.

Дослідив доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження судового рішення підлягає поновленню, постанову слід залишити без змін, апеляцію без задоволення з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції вважає за можливе поновити порушнику строк на апеляційне оскарження. Видно, що той займає активну позицію, зацікавлений у встановленні істини по справі. Приймаючи до уваги, що він своєчасно не отримав постнанову з мотивувальною частиною, що було певною перешкодою для належної підготовки до судового розгляду, тому дані причини суд вважає поважними та такими, які дають підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження згідно з вимогами ст. 289 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Під час апеляційної перевірки встановлено, що вказані вимоги закону було дотримано судом першої інстанції.

Посилання в апеляції на неповноту та необ*єктивність судового розгляду, на невідповідність висновків суду про винність ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення фактичним обставинам справи є безпідставними.

Матеріалами справи встановлено, що судовий розгляд по ній проведено з дотриманням вимог процесуальних норм, а висновки суду про винність ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення при встановлених обставинах відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені розглянутими в судовому засіданні та викладеними у постанові доказами.

В засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтримав свою апеляцію і обставини, при яких було скоєне зіткнення транспортних засобів. Стверджував, що саме з вини ОСОБА_4 було спричинено механічні пошкодження транспортних засобів.

За клопотанням останнього в засіданні було досліджено покази свідків, на яких він посилався, а також висновки автотехнічного дослідження проведеного за його ініціативою.

Із пояснень свідків ОСОБА_8, ОСОБА_7, рапортів інспекторів поліції ОСОБА_6, а також ОСОБА_9 вбачається, що вони повністю співпадають з поясненнями ОСОБА_2 про те, що до події, тобто, завчасно перед переїздом перехрестя, останнім було увімкнено проблискові маячки та подано відповідний звуковий сигнал (а.с. 8, 10, 11, 12).

Відповідно до експертного дослідження, видно, що його висновки збігаються з показами вищенаведених свідків та співпрацівників поліції про те, що перед переїздом перехрестя пояснення ОСОБА_2 стосовно увімкнення проблискового маячку є технічно спроможними, що підтверджено наявними відблисками на передній панелі автомобіля, що останній не мав технічної можливості запобігти зіткнення, та що ОСОБА_6 повинен був діяти в межах вимог п. 3.2 (ч. 1) «Правил дорожнього руху України», і що останній мав технічну можливість запобігти зіткнення.

В засіданні суду апеляційної інстанції оглянуто дані відеозапису подій 28 січня 2017 року з нагрудої відеокамери інспектора поліції ОСОБА_2 і відеореєстратора з його транспортного засобу. Під час, якого встановлено, що вони не містять даних на підтвердження чи спростування доводів останнього, а також його захисника, а також інших даних щодо обставин скоєного правопорушення (а.с. 38, 40). Тому визнати їх в якості доказів уявляється вкрай скрутним.

Суд апеляційної інстанції не обмежився дослідженням пояснень вищенаведених свідків і відеозаписів, і в засіданні оголосив пояснення свідка ОСОБА_10

Їх суть зводиться до того, що транспортний засіб органу поліції рухався через перехрестя на «червоний» - заборонний сигнал світлофора без увімкненого проблискового маячка і спеціального звукового сигналу. Тому потерпілий, виїзджаючи з-за транспортного засобу, не мав можливості помітить автомашину органа поліції. В результаті, з вини ОСОБА_2 транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с. 9).

Свідок ОСОБА_11 дав аналогічні поясненя, і крім того, доповнив їх. Він стверджував, що патрульна автомашині поліції після зіткнення з автомашиною потерпілого, через деякий час увімкнула проблисковий маячок і звуковий сигнал.

Поснення вказаних свідків були об*єктивно підтверджені даними, які містяться на запису камер відеоспостереження басейну «Метеор», який було долучено до матеріалів справи (а.с. 39).

При огляді вказаного запису детально проглядається місце події. Видно, що патрульна автомашина поліції і автомобіль під керуванням ОСОБА_4 зіткнулись і через нетривалий час, чітко проглядається, що на транспортному засобі органа поліції було увімкнено проблисковий маячок.

Не можна не звернути уваги на те, що пояснення свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11 у сукупності з відеозаписом камер відеоспостереження басейну «Метеор», відзначаються своєю послідовністю і узгодженістю між собою і містять дані щодо часу, місця скоєння зіткнення вказаних транспортних засобів, наслідкі таких дій, а також дані щодо відсутності на автомашині органу поліції спеціальних проблискових маячків до події і про їх увімкнення після пригоди, а також інші фактичні обставини правопорушення.

Наведеними даними спростовані твердження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також її захисника про відсутність у справі доказів винності ОСОБА_2 у вчиненні правпорушення при вказаних обставинах і про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Давши аналіз зібраним у справі доказам у їх сукупності, та належним чином їх оцінив, суд першої інстанції обгрунтовано визнав ОСОБА_2 винним у вчиненні ним зазначеного у постанові правопорушення, а дії останнього вірно кваліфікував за ст. 124 КУпАП, оскільки ОСОБА_2 повинен був керуватись вимогами п. 3.1 «Правил дорожнього руху України».

Відповідно до вказаної підзаконної норми, водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог розділів 8, 10-18, 26, 27 і п. 28.1 Правил… за умови увімкнення проблискового маячка синього чи красного кольору і спеціального звукового сигналу і забезпечення безпеки дорожнього руху. За відсутністю необхідності додаткового залучення уваги учасників дорожнього руху спеціальний звуковий сигнал може бути виключен.

Із суті вказаної норми вбачається, що надавая водіям даної категорії право відступати від Правил одночасно обумовлюється подача спеціальних світлових і звукових сигналів не звільняя водія від відповідальності у тому випадку, якщо внаслідок такого відступу, початого без достатнього аналізу безпечності своїх дій, виникне дорожньо-транспортна пригода.

Вимоги вказаної норми приводять до висновку про неспроможність посилань ОСОБА_2 та його захисника на висновки авто-технічного дослідження і покази свідків ОСОБА_8, ОСОБА_7, інспекторів поліції ОСОБА_6, а також ОСОБА_9, оскільки мова при таких обставинах не в тому, що ОСОБА_2 не мав технічної можливості уникнути зіткнення транспортних засобів, а в тому, що він повинен був переконатися в безпечності проїзду перехрестя на заборонний сигнал світлофора з обов*язковим увімкненням проблискового маячка синього чи красного кольору і спеціального звукового сигналу. Однак, як це було встановлено при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, і що знайшло своє підтвердження при розгляді справи в суді першої і апеляційної інстанцій, дані вимоги закону, інспектором Тарасовим А.М. виконано не було. Тому такі дії останнього знаходяться в прямому причинному зв*язку з наслідками і утворюють склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -

постановив:

Клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2017 року.

Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2017 року про визнання ОСОБА_2 винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП залишити без змін, а апеляцію останнього - без задоволення.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя: Г.В. Кондаков