П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.11.2017 Справа №607/12437/17

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк Василь Михайлович, за участю секретаря судового засідання Осів Ірини Володимирівни, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, його захисника ОСОБА_2,

розглянувши матеріали, які надійшли з Збаразького ВППВ поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працює, проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, українець, громадянин України,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 20.09.2017 року на автодорозі Доманове-Ковель-Чернівці-Мамалига біля дорожнього знаку «Росинка-Медобори» керував автомобілем НОМЕР_2 з ознаками алкогольного спяніння, мав порушення мови, координації рухів, нерозбірливу мову. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, а саме продути прилад Драгер і проїхати в найближчий медичний заклад Збаразька ЦРЛ, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, та за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення заперечив, пояснив, що 20 вересня 2017 року він був хворий грипом, тому в нього був, можливо, хворобливий зовнішній вигляд. Він був тверезим, рухався в своєму автомобілі, та його зупинили люди, які рухалися в іншому автомобілі, оскільки їм не сподобався характер руху автомобіля, та викликали поліцію. Поліція пропонувала йому продути алкотест Драгер, однак він відмовився через те, що не довіряє таким пристроям. Їхати в медичний заклад для проведення огляду йому працівники поліції не пропонували.

Захисник ОСОБА_2 вважає, що вина ОСОБА_1 не доведена. Зазначає, що протокол не є належним доказом, оскільки по формі не відповідає вимогам закону. ОСОБА_1 в той час хворів грипом, тому в нього був хворобливий стан. Пояснення свідків не можуть братися до уваги, оскільки написані працівниками поліції, та не відповідають фактичним обставинам справи, зокрема, ОСОБА_1 не пропонували їхати проходити огляд на стан спяніння в медичний заклад, а він не розуміє, що таке ЗКРЛ. Також, пропозиція пройти огляд на стан спяніння надійшла через дві години після зупинки транспортного засобу. Крім того, всупереч відомчій інструкції, не здійснювалося фіксування відеокамерами нагрудних камер поліцейських. Просить провадження по справі закрити.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що він їхав в службовому автомобілі, побачив, що попереду рухався автомобіль, який їхав по всій дорозі, в тому числі виїжджав на зустрічну смугу руху, у звязку із чим зустрічні автомобілі змушені були міняти напрямок руху. У звязку із тим, що в минулому він потерпів від ДТП, а тому, з метою недопущення потерпілих, прийняли із напарником рішення зупинити такий транспортний засіб. Коли зупинили, побачили, що водій не орієнтувався в обстановці, не знав де він є, а тому викликали поліцію. Він був свідком і точно памятає, що поліція пропонувала пройти водію огляд на стан алкогольного спяніння в лікарні, однак вказаний водій відмовився від проходження огляду, не пригадує чи пропонували дихати в алкотестер. При спілкуванні із працівниками поліції водій автомобіля ЗАЗ спочатку повідомляв, що в нього відсутні посвідчення водія, потім, коли показав паспорт, в ньому були посвідчення водія, поводив себе неадекватно. Оскільки події відбувалися більше місяця назад, всі деталі не втримав в памяті.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 повідомив, що він їхав із ОСОБА_3, побачили попереду автомобіль ВАЗ, який рухався по всій дорозі. Зупинивши його, побачили що водій неадекватний, а тому викликали поліцію. Точно памятає, що водію пропонували дихати в алкотестер, однак він відмовився, не пригадує чи пропонували їхати в медичний заклад. Поводив себе неадекватно, відмовлявся показувати посвідчення водія, яке потім виявили в паспорті. Оскільки події відбувалися більше місяця назад, всі деталі не втримав в памяті.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 повідомив, що він на прохання ОСОБА_1 приїхав забрати автомобіль ОСОБА_1 щоби його не забрали на арешт майданчик. В його присутності ОСОБА_1 не пропонували проходити огляд на стан спяніння.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що такого обовязку водій ОСОБА_1 не виконав, а його вина у вчиненні адміністративного правопорушення доведена матеріалами справи, дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні, а саме:

- даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 № 543409 від 20 вересня 2017 року, який містять конкретні обставини вчинення адміністративного правопорушення, всі необхідні реквізити, передбачені КУПАП, складений у встановленому законом порядку;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_4, які повідомили, що вони зупинили автомобіль ЗАЗ, який рухався по дорозі із порушенням правил дорожнього руху, за кермом якого був ОСОБА_1 та викликали поліцію. Вони були свідком того, що ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан алкогольного спяніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» та в медичному закладі.

- рапортом інспектора Збаразького ВП від 20.09.2017 року, відповідно до якого 20.09.2017 року надійшло повідомлення від ОСОБА_4С, про те, що він виявив автомобіль, водій якого керував в стані алкогольного спяніння;

- розпискою ОСОБА_5, в якій ОСОБА_5 зобовязався доставити автомобіль ЗАЗ 11-0557, який був під керуванням ОСОБА_1, який на даний час перебуває в стані алкогольного спяніння.

Суддя не бере до уваги доводи захисника про те, що огляд на стан спяніння проводився більше як за дві години з моменту зупинки транспортного засобу, оскільки будь-які докази такого відсутні, ні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ні інші свідки не зазначали, що огляд проводився більше як дві години після зупинки. Як повідомили свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_4, перший екіпаж поліції приїхав через сорок хвилин, другий через 15 хв. після першого, після чого розпочалася процедура огляду на стан спяніння ОСОБА_1, який відмовився від огляду.

Крім того, доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про те, що йому не пропонували пройти огляд в медичному закладі, спростовуються в протоколі про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що прослідувати в найближчий медичний заклад у ЗЦКРЛ ОСОБА_1 відмовився, з цього приводу ОСОБА_1 заперечень не зазначав, а також підтверджено письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_6, які вони підтвердили в судовому засіданні.

Доводи захисника, що провадження по справі слід закрити через те, що всупереч відомчій інструкції, відсутній відеозапис нагрудних камер поліцейських, суддя вважає безпідставними, оскільки факт вчинення адміністративного правопорушення доведені іншими дослідженими доказами, які сумнівів не викликають.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

ОСОБА_1 09.08.1996 року одержував посвідчення водія №024010 видане ОСОБА_7.

При накладенні адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, те, що ОСОБА_1 умисно вчинив грубе порушення Правил дорожнього руху України, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників на дорозі із інтенсивним рухом, особу порушника, відсутність обставин, які обтяжують та помякшують відповідальність за адміністративне правопорушення, приходжу до переконання, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Також, у відповідності до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 320 гривень.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 320 (триста двадцять) гривень.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк предявлення постанови до виконання - протягом трьох місяців після її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності виконання зупиняється до розгляду скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяОСОБА_8