Номер провадження: 33/785/1575/17
Номер справи місцевого суду: 521/2480/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Прібилов В.М, за участю секретаря Стоянової Л.І. та за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 і її представника - ОСОБА_3, а також іншого учасника ДТП - Харі ОСОБА_4 та його представника - ОСОБА_5, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеса від 18.09.2017 року,-

встановив

Зазначеною постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Лиманка, ж/м ОСОБА_6 хутір, АДРЕСА_1

визнано винуватою за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на підставі ст. 38 КУпАП адміністративну справу відносно ОСОБА_2 закрито у звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 28.12.2016 року, приблизно о 06 годині 05 хвилин, ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом Opel державний р/н НОМЕР_1, по вул. Корнюшина у м. Одеса, порушила п.8.7.3е ПДР України та скоїла зіткнення з транспортним засобом Mercedes державний р/н НОМЕР_2, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

За даним фактом співробітниками управління патрульної поліції у м. Одеса відносно ОСОБА_2 було складено протокол серії БР №171546 від 23.01.2017 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_2, не погоджуючись з вказаним судовим рішенням та посилаючись на те, що воно ухвалене з порушенням норм процесуального права, порушує питання щодо скасування постанови.

В обгрунтування своїх доводів апелянт вказує, що приймаючи рішення, судом не враховані фактичні обставини справи, не досліджено та не надано належної оцінки доказам.

При цьому зазначає, що відеозапис, який наданий потерпілою стороною та долучений до матеріалів справи, на підставі якого місцевим судом було винесено оскаржуване рішення, не є належним доказом у справі, оскільки він отриманий неналежним чином, з нього не вбачається, ані часу та дати, ані учасників ДТП, що на думку апелянта не підтверджує її провини у скоєному.

При цьому, апелянт вказує, що в матеріалах справи відсутня відповідь Магазина "Квіти Вікторії" щодо надання копій відеозапису камер зовнішнього спостереження.

Просить постанову суду скасувати та провадження по справі закрити у звязку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши доводи апеляції та матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та її представника - ОСОБА_3, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити; потерпілого ОСОБА_6М.Л. та його представника ОСОБА_7, які заперечували проти апеляційної скарги та вважали, що доводи апелянта є необґрунтованими, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню з поверненням матеріалів на доопрацювання, виходячи з наступного:

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП України, завданнями у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність; чи заподіяно майнову шкоду; а також зясувати інші підстави для правильного вирішення справи.

Згідно положень закріплених в ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Як вбачається з оскаржуваної постанови районного суду, суддя, закривши провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_2 на підставі ст. 38 КУпАП, прийшов до висновку про її винність у скоєнні адміністративного правопорушення. передбаченого ст. 124 КУпАП на підставі наявного в матеріалах справи відеозапису з місця події, характеру отриманих транспортними засобами механічних пошкоджень, схемою з місця ДТП та поясненнями потерпілого ОСОБА_6М.Л.

На підставі цих доказів суддя зазначив. що ОСОБА_2 своїми діями порушила п. 8.7 3-е Правил дорожнього руху України.

Однак дослідивши матеріали адміністративної справи, допитавши учасників ДТП ОСОБА_2 та ОСОБА_6М.Л., заслухавши пояснення їх представників та свідка, апеляційний суд прийшов до висновку, що при розгляді даної адміністративної справи, суддя районного суду не звернув уваги на неналежне оформлення матеріалів адміністративної справи органом, який складав протокол, з необхідною та достатньою повнотою не встановив фактичні обставини справи, та прийняв передчасне рішення, не надавши оцінки обставинам зазначеного зіткнення, встановлення факту порушення конкретним водієм правил дорожнього руху, що стало наслідком зіткнення автомобілів.

Висновок судді районного суду відносно провини ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП є передчасним, оскільки матеріали про адміністративне правопорушення, складені відносно ОСОБА_2 є таким, що не в повній мірі відповідають вимогам закону, а зафіксовані в них данні такими, які не відповідають усім матеріалам адміністративної справи та обставинам події.

Так, на місті скоєння ДТП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, надала письмові пояснення, згідно яких вона, 28.12.2016 року, приблизно о 06 годині 05 хвилин, дійсно керувала транспортним засобом, а саме автомобілем НОМЕР_3, та їхала по вул. Корнюшина у м. Одеса в бік вул. Щорса, і в даному місці, на перехресті вул. Корнюшина та вул. Малиновського рухалась по головній дорозі на зелений сигнал світлофору. В цей час з лівого боку, а саме з боку вул. Малиновського, на червоний сигнал світлофору виїхав автомобіль «ОСОБА_8 Е 200» державний р/н НОМЕР_2, внаслідок чого сталося зіткнення автомобілів і її автомобіль отримав механічні пошкодження / а.с. 5 /.

Аналогічні пояснення вона надала пізніше, в яких також наполягала на тому, що Правил дорожнього руху України не порушувала і в скоєнні ДТП її провини немає / а.с. 8/.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 також заперечувала свою провину у скоєнні ДТП і при цьому додала, що намагалася уникнути зіткнення за допомогою гальмування, але можливості такої не було. Крім того, в під час розмови з співробітником поліції, який проводив дізнання по справі, їй стало відомо, що той отримав відеозапис з місця події з камер спостереження квіткового магазину і що цей запис йому надав водій автомобіля «Мерседес», але з цим відеозаписом незгодна, так як його отримано в незаконний спосіб і з нього незрозуміло дату та час запису.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 з цього приводу додав, що окрім отримання відеозапису незаконним шляхом, неможливість прийняття його як доказ є також те, що на ньому незрозуміло які транспортні засоби є учасниками ДТП, вважає його змонтованим та необхідним для проведення експертизи.

Водій ОСОБА_6М.Л., який є потерпілим у даній адміністративній справі, на місці ДТП надав письмові пояснення, згідно яких він дійсно керував транспортним засобом, а саме автомобілем «ОСОБА_8 Е 200» державний р/нНОМЕР_2 по вул. Малиновського в м. Одесі з швидкістю 40-60 км/час. В попутному напрямку ніяких транспортних засобів не було. Підїхавши до перехрестя з вулицею Степовою він побачив, що в його напрямку горить зелений сигнал світлофору та продовжив рух без зупинки. Уже виїжджаючи на перехрестя він почув звук удару в правий бік його автомобіля. Коли він зупинився після зіткнення, то побачив, що його автомобіль зіткнувся в автомобілем НОМЕР_4, який виїхав на перехрестя справа по ходу його руху по вул. Степовій на червоний сигнал світлофору. Його автомобіль внаслідок зіткнення отримав механічні ушкодження. В той же день його племінник заходив в квітковий магазин, де є камери зовнішнього спостереження та залишив свій телефон на який пізніше йому надіслали відеозапис ДТП /а.с. 7/.

В суді першої інстанції представник ОСОБА_6М.Л. ОСОБА_7 підтвердив його пояснення, а також пояснив, що винним у ДТП вважає водія ОСОБА_2К./ а.с. 54 /.

Свої пояснення ОСОБА_6М.Л. підтримав і в судовому засіданні апеляційної інстанції і також наполягав на тому, що саме ОСОБА_2 порушила Правила дорожнього руху України, так як проїхала перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофору, внаслідок чого сталося зіткнення автомобілів. Також пояснив, що на місце ДТП приїжджав знайомий водія ОСОБА_2 та дивився в його машині відео регістратор та впевнився, що зйомка не велася після чого ОСОБА_2 стала заперечувати свою провину у скоєнні ДТП.

Такої ж думки, в судовому засіданні апеляційного суду, про винність у ДТП саме ОСОБА_2 був і його представник ОСОБА_7

Однак на даний час апеляційний суд не може погодитись з таким висновком з наступних причин.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, на місці скоєння ДТП співробітниками УПП в м. Одесі було складено схему, згідно якої на перехресті вулиць Малиновського та Корнюшина, а також вул. Кордонної є два світлофори. Зазначені обставини не відповідають дійсності, так як згідно отриманих апеляційним судом фотознімків, які надані суду представником ОСОБА_6М.Л. ОСОБА_7, таких світлофорів на вказаному перехресті не два, а чотири, з чого слід зробити висновок, що схему ДТП складено з порушенням норм законодавства.

Крім того, на даний час апеляційний суд не може погодитись з висновком суду першої інстанції, який зроблено на підставі відеозапису з місця події, який є в матеріалах адміністративної справи і проти якого заперечують ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3

Так з рапорту співробітника поліції ОСОБА_9 вбачається, що є посилання на записи камери зовнішнього спостереження з магазину «Квіти Вікторії» за адресою по вул. Кордонній, 2, які власники магазину відмовляються надати без офіційного запиту / а.с. 2 /.

Інспектором відділу розшуку та дізнання ДТПУПП в м. Одесі ОСОБА_10 за вказаною адресою надсилався офіційний запит про надання відеозапису з камер зовнішнього спостереження магазину «Квіти Вікторії» з обставин ДТП за участю автомобілів «Мерседес» та «Опель» / а.с. 6 /, але в матеріалах справи відсутні дані про те, яким чином і якою особою цей відеозапис було отримано.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_11 показав суду, що ОСОБА_6М.Л. його дядя і в той день, коли сталося ДТП, той подзвонив йому і він приїхав на місце ДТП. Там він побачив магазин квітів на якому були камери зовнішнього спостереження. Коли магазин відкрився, то він зайшов туди, надав номер свого телефону, та попросив чоловіка, який є власником магазина, скинути йому відеозапис на телефон «вайбер» і пізніше його отримав з номера телефону 3.

Однак з матеріалів наданих апеляційному суду в ході судового розгляду вбачається, що власником магазину за адресою м. Одеса вул. Кордонна, 2 є підприємець ОСОБА_12, а не інша особа чоловічої статі.

Наведені обставини ставлять під сумнів отримання наявного у матеріалах справи відеозапису безпосередньо від відповідальної особи магазину «Квіти Вікторії».

Апеляційним судом в якості свідка було допитано інспектора відділу розшуку та дізнання ДТПУПП в м. Одесі ОСОБА_10, який підтвердив, що відеозапис з камер зовнішнього спостереження магазину «Квіти Вікторії» він отримав від представника водія автомобіля «Мерседес», але не від того, хто на даний час представляє інтереси ОСОБА_6М.Л. в апеляційному суді, а від іншої особи. При цьому він показав, що даний відеозапис було оглянуто ним у присутності обох учасників ДТП і ОСОБА_2 з ним не погодилась.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи диск з відеозаписом ДТП для приєднання до матеріалів було направлено в Малиновський суд начальником Департаменту ППУПП у м. Одесі М.М. Білецьким /а.с.35/, але з цього листа незрозуміло, яким шляхом він опинився у органа поліції і ким його було надано.

З оглянутого апеляційним судом відеозапису вбачається, що це не є сам запис з камери зовнішнього спостереження, а його зроблено шляхом зйомки з монітора компютера на камеру мобільного телефону і на ньому дійсно є відображення ДТП.

Для уточнення даних щодо власника магазину квітів та особи, яка надіслала відеозапис з місця ДТП на телефон свідка ОСОБА_13, в тому числі отримання самого відеозапису з камер зовнішнього спостереження, апеляційним сторонам надавалась можливість здійснення цих дій учасниками судового розгляду та прийняття заходів щодо встановлення особи, якою було надано відповідний відеозапис, однак зазначена особа встановлена не була, що позбавило можливість виклику та допиту цієї особи апеляційним судом.

З огляду на вищевказане та з урахуванням заперечень ОСОБА_2 та її представником про автентичність цього запису, апеляційний суд вважає за неможливе залучити як доказ відеозапис, який є в матеріалах адміністративної справи, так як його отримано у неналежний процесуальний спосіб, а також зясовано, що він не є саме записом з камер відео спостереження з місця події, а лише копією з огляду самого відеозапису.

Апеляційний суд вважає, що з приводу зясування всіх цих питань, з огляду на те, що водії ОСОБА_2 та ОСОБА_6М.Л. надали пояснення, які протирічать один одному, органами поліції необхідно було провести досудове зясування всіх цих питань, прийняття належних заходів щодо витребування та долучення до матеріалів справи відеозапису з місця події та отримання відповідних пояснень осіб, які мали відношення до фіксації події з відеокамер спостереження, що надасть можливість зробити компетентний висновок з визначенням особи винної у порушенні Правил дорожнього руху, внаслідок якого сталося ДТП, в тому числі надання відповідної правової оцінки діям кожного з водіїв.

В той же час, апеляційний суд звертає увагу, що існуючі обставини ДТП, з урахуванням пояснень його учасників та свідка, після встановлення всіх свідків ДТП та належного складання схеми ДТП, отримання відеозапису, можливо будуть потребувати проведення додаткових дій, направлених на встановлення обставин вчиненого ДТП та можливо спеціальних знань у галузі транспортної трасології та автотехніки, унаслідок чого, з урахуванням встановлених обставин та докладного допиту учасників і всіх свідків ДТП та належного оформлення матеріалів справи може виникнути необхідність в проведенні судового транспортно-трасологічного чи автотехнічного експертних досліджень, які на даний час в матеріалах справи відсутні, що суперечить вимогам ст. 251 КУпАП.

Як це регламентовано законодавством, для всебічного, повного та обєктивного встановлення обставин ДТП, інспектору патрульної служби, який складав протокол про адміністративне правопорушення, необхідно було встановити, зясувати та зафіксувати в схемі ДТП та шляхом відбору докладних пояснень учасників та свідків ДТП всі обставини справи, а у разі необхідності, з урахуванням приписів п.6.3 Інструкції, необхідно було передати матеріали справи для подальшого розгляду (провадження) до відповідного підрозділу МВС, на території обслуговування якого сталася пригода, або особі, яка виконує його обовязки.

Зі змісту ст. 278 КУпАП випливає, що суддя при підготовці справи до розгляду, окрім іншого, повинен перевірити, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Суддя районного суду зазначених обставин не перевірив і не звернув уваги, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалів справи, уповноваженою на те посадовою особою правоохоронного органу не було дотримано вимог ст. 256 КУпАП України.

Відсутність в матеріалах провадження всіх відомостей, необхідних для вирішення справи, позбавляло суддю районного суду реальної можливості зясувати всі обставини скоєного та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Наведені недоліки матеріалів адміністративної справи також позбавляють суд апеляційної інстанції перевірити рішення судді районного суду та зробити однозначний законний та обґрунтований висновок про наявність чи відсутність вини конкретної особи у порушенні відповідних пунктів Правил дорожнього руху України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст.256, 278 КУпАП України та положень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14від 23 грудня 2005 року, протокол про адміністративне правопорушення, складений без додержання вимог ст.256 КУпАП підлягає поверненню відповідному органу для належного оформлення.

Апеляційний суд звертає увагу, що при належному складанні протоколу та формуванні матеріалів справи, у разі виникнення потреби в необхідності встановлення фактичних даних, що потребують спеціальних знань, необхідно потворно допитати учасників ДТП щодо його обставин, призначити та провести комплексне експертне дослідження (комплексну судову транспортно-трасологічну та автотехнічну експертизу), в ході якого слід встановити причини ДТП та наявність вини кожного із водіїв, причетних до ДТП.

Суд першої інстанції цих питань не зясував, чим допустив неповноту та необєктивність, що призвело до постановлення рішення не заснованого на законі, в звязку з чим постанова суду підлягає скасуванню та повернення справи до відповідного підрозділу УПС в м. Одесі для проведення додаткової перевірки та належного дооформлення матеріалів адміністративної справи, так як на даний час апеляційний суд позбавлений можливості прийняти остаточне рішення по даній справі.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 18.09.2017 року, якою ОСОБА_2 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, ст. 124 КУпАП та на підставі ст. 38 КУпАП адміністративну справу відносно ОСОБА_2 закрито у звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності - скасувати.

Матеріали адміністративної справи за протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №171546 від 23.01.2017 року відносно ОСОБА_2, за ст.124 КУпАП - повернути до відділу розшуку та дізнання Управління патрульної поліції м. Одеси для належного оформлення та доопрацювання.

Матеріали адміністративної справи №521/2480/17 - повернути до Малиновського районного суду м. Одеси, для виконання постанови апеляційного суду в частині повернення протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів до відділу розшуку та дізнання Управляння патрульної поліції м. Одеси.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_14.