Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2017 року м. Рівне

Суддя Апеляційного суду Рівненської області ? Полюхович О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 19 травня 2017 року з участю:

-секретаря - Коробчук А.М., Міщук Л.А.,

-особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2,

?захисника - ОСОБА_3,

? представника Рівненської митниці ДФС ? Демянюка С.М., ?

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Рівненського міського суду Рівненської області від 19 травня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 47389 грн. 73 коп. з конфіскацією автомобіля, марки «RENAULT», модель «KANGOO», ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_2, 2010 року випуску.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 320 грн. 00 коп.

За постановою суду 20 травня 2015 року ОСОБА_2 вчинено дії, спрямовані на переміщення товару ? автомобіля марки «RENAULT», модель «KANGOO», ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_2, 2010 року випуску, вартістю 47389 грн. 73 коп., через Волинську митницю ДФС на територію України з приховуванням від митного контролю. В якості підстави для переміщення вказаного транспортного засобу через митний кордон України ОСОБА_2 подав органу доходів і зборів документ про реєстрацію автомобіля № А28601515 від 31 серпня 2012 року, виданий уповноваженими органами Республіки Австрія, відповідно до якого даний автомобіль вперше був зареєстрований (введений в експлуатацію) 31 липня 2010 року, тобто підроблений документ чи документ, одержаний незаконним шляхом.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 покликається на незаконність та необґрунтованість постанови суду. Вказує, що при розгляді справи суд першої інстанції не дотримався вимог щодо всебічного, повного та об'єктивного з'ясування обставин справи та вирішення її в точній відповідності із законом, належним чином не дослідив та не оцінив зібрані у справі докази у їх сукупності, справу розглянуто за його відсутності. Зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази щодо надання ним документів, які б свідчили про умисне надання ним відомостей митним органам, які не відповідають дійсності; у його діях відсутній склад правопорушення.

Вказує, що копію постанови отримано поштою 09 червня 2017 року, тому строк на подання апеляційної скарги вважає, що пропущений з поважних причин.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду.

Постанову суду скасувати та прийняти нову постанову про закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю у його діях складу правопорушення.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_2 представник Рівненської митниці ДФС вказує, що суд першої інстанції повно, всебічно дослідив обставини справи та наявні докази, висновки суду ґрунтуються на судовій практиці та митному законодавстві України. Матеріалами справи доведено факт вчинення ОСОБА_2 порушення митних правил, відповідальність за що передбачена ст. 483 МК України. Зазначає, що відсутні визначені законом підстави для скасування постанови суду першої інстанції. Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2

Підстави пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суд вважає поважними, а клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови таким, що підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що справа судом першої інстанції розглянута без участі ОСОБА_2, копію постанови суду ОСОБА_2 отримано 09 червня 2017 року (а.с. 89), а апеляційну скаргу ним подано 19 червня 2017 року (а.с.91), яка отримана Рівненським міським судом 20 червня 2017 року (а.с.85).

Заслухавши ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу, представника Рівненської митниці ДФС Демянюка С.М., який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, суддя суду першої інстанції, в порушення вимог ст. 245, 252, 280 КУпАП, недостатньо дослідив матеріали справи, не оцінив всі наявні в справі докази та прийшов до необґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України.

Так, диспозиція ч.1 ст. 483 МК України передбачає настання адміністративної відповідальності внаслідок переміщення або вчинення дій, спрямованих на переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України. Під дією розуміється активна поведінка (вчинок) особи, в якій виражена зовні її воля і яка спрямована на спричинення певних негативних наслідків.

Суб'єктивна сторона правопорушення характеризується прямим умислом.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 з приводу обставин, які мали місце 20 травня 2015 року пояснив, що він на виконання довіреності ОСОБА_5 (а.с. 39) перемістив даний автомобіль через митний кордон України на своєму автомобілі, тобто був лише перевізником. Всі митні документи заповнив на підставі наявних документів, наданих ОСОБА_5 Договору купівлі-продажу самостійно не укладав. Всі подальші документи, пов'язані з реєстрацією транспортного засобу оформляв ОСОБА_5 Вказав, що будь-яких умисних протиправних дій ним вчинено не було.

З матеріалів справи вбачається, що договір купівлі-продажу автомобіля марки «RENAULT», модель «KANGOO», ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_2, 2010 року випуску укладений 14 квітня 2015 року між ОСОБА_5 та Erika Valeria (а.с.35).

Відповідно до графи 9 митної декларації ІМ40 ДЕ № 204050001/2015/005102 особою, відповідальною за фінансове врегулювання зазначено ОСОБА_5 (а.с.32).

З заявою про реєстрацію даного транспортного засобу до ВРЕР ДАІ з обслуговування Костопільського, Березнівського районів УМВС України в Рівненській області звертався ОСОБА_5 (а.с.53).

Захисник ОСОБА_3 при апеляційному перегляді оскаржуваної постанови наголосив, що з долученої представником ОСОБА_5 - ОСОБА_6 копії постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2017 року, якою апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Рівненській області задоволено, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 30 січня 2017 року скасовано, прийнято нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22 липня 2016 року № та № НОМЕР_1 за безпідставністю, вбачається вина ОСОБА_5 у інкримінованому ОСОБА_2 правопорушенні.

Зі змісту зазначеної ОСОБА_3 копії постанови вбачається, що колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду прийшла до висновку про правомірність прийнятих ГУ ДФС у Рівненській області податкових повідомлень-рішень, оскільки факт декларування невірної дати виготовлення транспортного засобу та дати початку використання товару, імпортованого громадянином ОСОБА_7 за митною декларацією типу ІМ40 ДЕ від 21 травня 2015 року № 204050001/2015/005102, призвело до заниження митних платежів та несплати їх до Державного бюджету України на загальну суму 31643,19 грн.

Суд критично ставиться до доводів представника митниці щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, який покликається на диспозицію ч.1 ст. 483 МК України та вказує, що заниження митних платежів на загальну суму 31643, 19 грн. виникло внаслідок подання ОСОБА_2 до митного контролю під час переміщення через митний кордон транспортного засобу, підробленого реєстраційного документу. Достатніх даних і доказів для того, щоб зробити категоричний юридичний висновок про наявність в діях ОСОБА_2 прямого умислу на вчинення даного адміністративного правопорушення митними органами не надано, апеляційним судом не встановлено. Висновок місцевого суду про наявність складу правопорушення в діях ОСОБА_2, на думку апеляційного суду, є передчасним.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні "Ісмаїлов проти Росії" від 6 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права ? однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄКПЛ , при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушенння, а також його наслідкам.

Дані положення судом першої інстанції принакладенні стягнення також були залишені поза увагою.

За наведеного, апеляційний суд вважає постанову суду такою, що не може залишатися чинною та підлягає скасуванню, провадження в справі закриттю у відповідності з вимогами п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України.

Керуючись ст. 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" від

04 листопада 1950 року, ст. 294 КУпАП, суд ?

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 19 травня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 19 травня 2017 року стосовно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 483 МК України скасувати, провадження в справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: О.І. Полюхович