Справа № 570/2879/17
Номер провадження 3/570/1140/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2017 року

Cуддя Рівненського районного суду Рівненської області Кушнір Н.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_2> Рівненського району Рівненської області,

за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

03 липня 2017 року близько 02 год. 00 хв. встановлено, що ОСОБА_1 неналежно виконує свої опікунські обовязки щодо виховання неповнолітнього онука Євгенія, внаслідок чого дитина систематично залишає місце проживання на тривалий час.

Встановлені судом обставини підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення АА №273239, і не заперечується правопорушником у своїх поясненнях та у суді, яка показала, що онук зустрічається з дівчиною, разом гуляють, і, коли він не взяв телефон, вона звернулася до працівників поліції, які його знайшли.

Протокол про адміністративне правопорушення складений у присутності правопорушника та його копія йому вручена, про що свідчать відповідні застереження. Відповідно до тексту протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз»яснено права, передбачені ст.63 Конституції України і ст.268 КпАП України.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» особи, які замінюють батьків, зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону.

Відповідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Згідно ст.245 КпАП України завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. За правилами ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Згідно положень ст.280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати,чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам, які пред'являються чинним законом до такого документу, визнано належним доказом та крім того, в матеріалах провадження наявні і інші беззаперечні докази, які підтверджують вину правопорушника. Доказів, які не були відомі особі при складанні відповідного протоколу, правопорушник у суді не надав. Вказані докази є такими, що повністю узгоджуються між собою, не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КпАП України як невиконання своїх батьківських обов»язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Однак, враховуючи, що правопорушник у вчиненому щиро розкаявся, визнає свою вину, своїми діями не завдав будь-якої значної шкоди державному або громадському порядку, правам і свободам громадян, приходжу до висновку, що дане правопорушення не становить великої суспільної шкідливості, є малозначним, тому вважаю за можливе згідно ст.22 КпАП України звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності в зв'язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, та закрити провадження у справі.

На підставі ч.1 ст.184 КпАП України, керуючись ст.ст.22, 283, 284 КпАП України, суддя

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогоч.1 ст.184 КпАП України.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КпАП України та обмежитись усним зауваженням.

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КпАП України.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Кушнір Н.В.