АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2017 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області ОСОБА_1, розглянувши матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівців у справі про адміністративне правопорушення щодо нього,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Шевченківського районного суду м.Чернівців від 05.10.2017 року визнано винуватим ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП і на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 102000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 320 грн.

Згідно постанови суду, 11 вересня 2017року ОСОБА_2 о 04 год. 19 хв. керував автомобілем ВМW, номерний знак ТКS5384С по вул. Героїв Майдану, 57 в м. Чернівці з явними ознаками алкогольного спяніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, поведінка, яка не відповідає дійсності і від проходження у встановленому порядку огляду на визначення стану спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

На цю постанову суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та закрити провадження у справі.

Вказував, що суд не звернув увагу на те, що працівники поліції розпочали його огляд без свідків, а коли їх привезли на іншій поліцейській машині, вони підписали чистий протокол. Зазначав, що відмовився проходити перевірку на стан алкогольного спяніння через прилад «Драгер» тому, що працівники поліції не надали йому інформацію про наявність сертифікату щодо придатності цього приладу. Але, коли йому предявили сертифікат на прилад «Драгер» та привезли свідків, він зазначав, що бажає пройти перевірку, про що зробив запис в протоколі про адмінправопорушення.

Також вказував, що відповідно до вимог КУпАП, у разі наявності підстав

справа №33/794/634/17 головуючий у 1 інстанції Волошин С.О.

вважати, що водієм вчинено правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, працівник поліції зобовязаний тимчасово затримати та зберігати транспортний засіб на спеціальних майданчиках. Однак, всупереч вимогам цього закону, його автомобіль не було затримано, натомість йому видали тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом. Вказані факти, на думку апелянта, свідчать про те, що працівники поліції реально не вбачали в його стані ознак алкогольного спяніння. Вказував також, що на підтвердження своєї невинуватості, він особисто звернувся в облнаркодиспансер для проходження огляду на стан спяніння, який було проведено в присутності працівників поліції. Результати свого огляду він надав суду, як доказ того, що не перебував в стані алкогольного спяніння, однак суд не врахував цей доказ під час винесення постанови, а тому вважає, що постанова суду є незаконною та підлягає скасуванню.

В суд апеляційної інстанції ОСОБА_2 не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи.

Перевіривши матеріали провадження та переглянувши відеозаписи з боді-камер поліцейських, що є в матеріалах провадження, вважаю, що в задоволенні скарги необхідно відмовити.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Твердження апелянта про те, що працівники поліції не надали йому документів, які б підтверджували придатність приладу для визначення стану спяніння є безпідставним, оскільки з відеозапису вбачається, що працівники поліції такі документи ОСОБА_2 надали на першу ж його вимогу.

Крім того, як зазначив суд в постанові, і це було перевірено в апеляційній інстанції, ОСОБА_2 о 03 год. 47 хв. 11 вересня 2017 року при спілкування з працівниками поліції на їх неодноразові пропозиції пройти освідування на стан алкогольного спяніння, відмовився і це зафіксовано на відеозаписі з боді-камер поліцейських. Крім того, з наданих суду відеозаписів вбачається, що ОСОБА_2 в нічний час більше години під різними приводами ухилявся від проходження освідування в присутності свідків. А тому твердження апелянта про те, що свідки підписували незаповнений протокол є необґрунтованим.

З пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачається, що в їхній присутності ОСОБА_2 відмовився від проходження освідування на стан спяніння. З відеозаписів вбачається, що вказані свідки були присутні в цей час.

А тому вважаю, що суд першої інстанції дослідив всі докази по справі, дав їм належну оцінку, а також дав правильну оцінку діям ОСОБА_2 і прийшов до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_2, який керував транспортним засобом та відмовився на пропозицію працівників поліції пройти освідування на стан спяніння, порушив вимоги п.2.5 ПДР України і своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

Оскільки суд визнав винуватим ОСОБА_2 в тому, що той, як водій транспортного засобу, на пропозицію працівників поліції відмовився пройти освідування на стан спяніння, самостійне проходження в послідуючому апелянтом освідування в наркологічному диспансері та результати цього освідування не мають доказового значення для справи.

Постанова суду є обґрунтована належними і допустимим доказами, а рішення суду є законним. Підстав для скасування оскаржуваного рішення немає

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 відмовити, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівців від 05 жовтня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення щодо нього за ст.130 ч.1 КУпАП залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф.Кифлюк

Згідно з оригіналом: суддя