Справа № 128/3133/16-п
Провадження № 33/772/611/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції Саєнко О. Б.
Доповідач: Нешик Р. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 р. м. Вінниця

Суддя Апеляційного суду Вінницької області Нешик Р.І., за участю ОСОБА_2, розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 11.10.2016, якою,-

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП та обрано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000грн.

Стягнуто з ОСОБА_2, судовий збір в сумі 275,60грн, на користь держави -

В С Т А Н О В И Л А :

Суд визнав провину ОСОБА_2 в тому, що він 26.08.2016 о 08год 30 хв. на ділянці дороги М-12 Стрий - Тернопіль - Кіровоград - Знам'янка 405км+750м, здійснював провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів на замовлення легковим автомобілем НОМЕР_1, без державної реєстрації як суб'єкта господарювання та без одержання ліцензії на даний вид діяльності.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив поновити строк на оскарження постанови суду, посилаючись, що дізнався про неї лише 26 червня 2017 року і одразу її оскаржив та просив скасувати постанову суду як незаконну, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; пояснення ОСОБА_2 підтримавшого доводи своєї скарги; дослідивши її та перевіривши матеріали адміністративної справи та додаткові матеріали, дійшла висновку про скасування судового рішення із наступних підстав.

Відповідно до довідки Липовецької міської ради ОСОБА_2 з березня 2016 року проживає в АДРЕСА_1, повістки суду, які направлялись не за даною адресою відповідно поверталися.

Норми ч.1 ст.268 КУпАП не допускають притягнення особи до адміністративної відповідальності у її відсутність, оскільки така процедура порушує її право на захист та робить незаконним прийняте рішення.

В зв'язку з чим постанову суду слід скасувати.

Посилання суду в своїй постанові, що ОСОБА_2 належним чином повідомлявся про судовий розгляд його адміністративної справи не відповідає дійсності.

Оскільки в матеріалах адміністративної справи, розглянутої за його відсутності, немає будь-яких даних про ознайомлення ОСОБА_2 із постановою суду, слід визнати обґрунтованим його посилання у скарзі на обізнаність із судовим рішенням лише 26 червня 2017 року, коли він звернувся до нотаріуса із заявою про відчуження майна та дізнався, що на будинок накладений арешт, пов'язаний із виконанням оскаржуваного рішення. Тому, суд задовольняє його клопотання про поновлення строку на оскарження постанови суду.

Щодо доводів апеляції про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, суд виходить із наступного.

Постанова суду про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності обґрунтована протоколом про притягнення його до адміністративної відповідальності та письмовим свідченням ОСОБА_3

ОСОБА_2, підтримуючи свою апеляційну скаргу пояснив, що ніколи не займався незаконною підприємницькою діяльністю по перевезенню пасажирів підвіз пасажира ОСОБА_3 до міста Вінниці, виходячи із чисто людських намірів, а не бажанням заробити, оскільки сам їхав до міста Вінниці, звідки оплата на маршрутному таксі коштує більше ніж 10грн, які ОСОБА_3 добровільно залишив в салоні автомобіля.

Із пояснень ОСОБА_2, пізніше він зрозумів, це підтвердив йому і поліцейський ОСОБА_4, що пасажир був людиною поліцейських, якого вони висадили біля його автомобіля та вони ж його і зупинили через незначну відстань.

Зазначені обставини підтвердив також свідок ОСОБА_5, який за його поясненнями знаходився в автомобілі тому, що чекали ще одного родича для поїздки до міста Вінниці.

Інспектор ВДК по нагляду за безпекою на транспорті ОСОБА_4, який склав протокол відносно ОСОБА_2 та пасажир ОСОБА_3 неодноразово викликалися до апеляційного суду для дачі своїх пояснень з приводу обставин скоєного ОСОБА_2, проте в суд не з'явилися.

За відсутності будь-яких інших доказів зайняття ОСОБА_2 господарською діяльністю по перевезенню пасажирів без ліцензії, письмові пояснення ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_2 запропонував йому під'їхати до міста Вінниці за 10грн, спростовані ОСОБА_2 та ОСОБА_5 в частині добровільності передачі грошей та є недостатньою підставою для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 164 КУпАП.

З об'єктивної сторони адміністративне правопорушення за даним законом характеризується провадженням господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Зважаючи, що ОСОБА_2 вперше був зупинений працівниками дорожньої поліції, автомобіль не мав ніяких розпізнавальних знаків, характерних для перевезення пасажирів та за наявності одного письмового пояснення від ОСОБА_3., суд не може згодитися із законністю прийнятого рішення про визнання ОСОБА_2 винним за частиною 1 статті 164 КУпАП, а саме за здійснення ним господарської діяльності з перевезення пасажирів на замовлення своїм легковим автомобілем.

У зв'язку з чим, постанова суду підлягає скасуванню, а адміністративне провадження закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовільнити.

Постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 11 жовтня 2016 року про визнання винним ОСОБА_2 за частиною 1 статті 164 КУпАП скасувати, адміністративне провадження закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Вінницької області Р.І. Нешик

Згідно з оригіналом: