Справа №585/1524/17 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Машина І. М.
Номер провадження 33/788/217/17 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2017 року суддя Апеляційного суду Сумської області Рунов В. Ю. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28 квітня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3

захисника - адвоката Кошик О.П., -

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 просить скасувати постанову судді у зв'язку з порушенням норм матеріального і процесуального права та закрити провадження у справі, оскільки він не був повідомлений про результати лабораторних досліджень, протокол про адміністративне правопорушення був складений з порушенням розумних строків, зазначені в ньому пояснення були написані ним зі слів працівника поліції, висновок щодо результатів медичного огляду не може бути доказом, оскільки був складений з порушеннями, про час та місце розгляді справи належним чином повідомлений він не був. Крім того, просить поновити йому строк на подання апеляційної скарги, оскільки копію рішення він отримав лише 12.05.2017.

Постановою судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28.04.2017 ОСОБА_3 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 320 грн. судового збору.

Відповідно до постанови судді 03.02.2017 близько 00 год. 30 хв. ОСОБА_3 по вул. Тельмана в м. Ромни керував автомобілем ВАЗ 21091 н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України.

Вислухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його захисника Кошик О.П., які просили скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, вважаю, що вказана вище апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а згідно ч.1 ст.268 цього Кодексу справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як було встановлено під час апеляційного розгляду та як убачається з матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_3 надійшов до суду першої інстанції 25.04.2017, а його судовий розгляд відбувся в суді 28.04.2017 у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. При цьому, згідно вказаного протоколу ОСОБА_3 первісно був повідомлений працівниками поліції про розгляд справи про адміністративне правопорушення в суді о 09 год. 00 хв. 10.04.2017, але в цей день судовий розгляд не відбувся, оскільки справа надійшла до суду тільки 28.04.2017.

В подальшому в порушення вимог ч.1 ст.277-2 КУпАП, згідно яких повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи, суддя суду першої інстанції не повідомила ОСОБА_3 в установленому вказаною процесуальною нормою порядку про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, чим істотно порушила його права і законні інтереси.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення мається сповіщення про судовий розгляд справи 28.04.2017 о 11 год. 00 хв., але на ім'я ОСОБА_5 (а.с.5), а не на ім'я ОСОБА_3, що не можна вважати повідомленням останнього про час і місце розгляду його справи.

Суддею суду першої інстанції не були також дотримані і положення п.п.2 і 3 ст.278 КУпАП, відповідно до яких суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, крім іншого, такі питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення та чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, що також потягло за собою порушення процесуальних норм КУпАП.

Недотримання суддею вказаних вище процесуальних норм потягло за собою порушення інших приписів процесуального закону, передбачених у ст.ст.268, 279 і 280 КУпАП, у зв'язку з чим судове рішення не можна вважати законним та обґрунтованим, а тому воно підлягає скасуванню, оскільки були порушені загальні принципи судочинства такі як право особи на захист, доступ до правосуддя, змагальність та свободу в поданні нею суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

При цьому, пропущений ОСОБА_3 строк подачі апеляційної скарги на постанову судді підлягає поновленню, оскільки він був пропущений з поважних (об'єктивних) причин, які не залежали від останнього.

За таких обставин, на думку апеляційного суду, суддею суду першої інстанції не був дотриманий конституційний принцип, що «ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередньо участь у судовому процесі, або позбавлений такого права», який також знайшов своє закріплення і формулювання у Рішенні Конституційного Суду України від 12.04.2012 № 9-рп/2012 (справа про рівність сторін судового процесу). Формулюючи у своєму рішенні незаперечне право особи на судову присутність, Конституційний Суд керувався правовими постулатами «доброї совісті» (bonae fidei), оскільки для громадян не може бути жодних перешкод об'єктивного характеру, якщо відбувається розгляд в суді індивідуально-конкретної справи.

Таким чином, присутність особи, яка має право брати безпосередньо участь і виступати в суді, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, у передбачений законом строк і порядок оскаржити постанову по справі, є невід'ємним правом, а для суддів усіх інстанції - важливим елементом законного і справедливого правосуддя.

Аналогічною є і практика Європейського суду з прав людини (п.п.26 і 29 рішення від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» № 7460/03), згідно якої «принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом» (див., інші рішення та mutatis mutandis, «Кресс проти Франції» (Kress v. France), [GC], no. 39594/98, п.72, ECHR 2001-VI; «Ф.С.Б. проти Італії» (F.C.B. v. Italy), рішення від 28.08.1991, серія A no. 208-B, п.33; «Т. проти Італії» (Т. v. Italy), рішення від 12.10.1992, серія A no. 245-C, п.26; та «Кайя проти Австрії» (Kaya v. Austria), no. 54698/00, п.28, рішення від 08.06.2006). За наслідками розгляду цієї справи Суд дійшов висновку, «що у провадженні, яке розглядається, важливі процесуальні гарантії були відсутні та що ці процесуальні недоліки, у світлі обставин справи, були достатньо серйозними, щоб піддати сумніву справедливість провадження. Відповідно було порушення п.1 ст.6 Конвенції».

Враховуючи вказані вище фактичні обставини справи у взаємозв'язку з положеннями ч.1 ст.268 КУпАП, виходячи із основних (загальних) засад судочинства, закріплених в Конституції України, Законі України «Про судоустрій і статус суддів» та інших нормативно-правових актах, в тому числі і з принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, вважаю, що суддею суду першої інстанції були істотно порушені права та законні інтереси ОСОБА_3, а також проігноровані вимоги чинного процесуального законодавства України, яке застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, і міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, внаслідок чого судове рішення підлягає безумовному скасуванню через порушення суддею норм процесуального права, згідно яких особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право на захист, яке полягає у наданні їй можливості надати усні пояснення з приводу обставин правопорушення, право збирати і подавати суду докази, брати особисту участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, право на безпосередню участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується її прав та обов'язків, у порядку, передбаченому законом, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені законом.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 в частині порушення його прав через розгляд справи у його відсутність є обґрунтованими і заслуговують на увагу, оскільки ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України про адміністративні правопорушення та інших нормативно-правових актів, а постанову судді з цих підстав не можна вважати законною, обґрунтованою і належним чином вмотивованою.

Разом з тим, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що 03.02.2017 близько 00 год. 30 хв. ОСОБА_3 по вул. Тельмана в м. Ромни керував автомобілем ВАЗ 21091 н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України.

Зазначений факт об'єктивно підтверджується як протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 187400 від 09.03.2017 (а.с.2), згідно якого водій ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні правопорушення, за обставин, викладених у протоколі, так і висновком КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» від 06.02.2017 (а.с.3), згідно якого під час медичного огляду ОСОБА_3 у вказаному закладі охорони здоров'я 03.02.2017 о 00 год. 45 хв. було встановлено, що останній перебуває у стані наркотичного сп'яніння (акт медичного огляду № 12 від 06.02.2017).

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв'язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, керуючись законом, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.

Крім того, наведені вище докази жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи, в тому числі і показаннями особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 щодо обставин правопорушення, який в судовому засіданні під час апеляційного розгляду справи заперечив факт керування ним у стані наркотичного сп'яніння.

Зазначені показання ОСОБА_3 не можуть бути узяті до уваги, оскільки повністю спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами по справі.

Крім того, відповідно до положень ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у 2-х екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, а згідно вимог ст.256 цього Кодексу у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Аналізуючи вказані вище положення закону, прихожу до переконання, що працівником поліції при складанні у відношенні ОСОБА_3 протоколу про адміністративне правопорушення були дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм та права останнього.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону і був складений з порушенням розумних строків, є необґрунтованими та не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки спростовуються фактичними обставинами справи, а різниця в датах складання протоколу та вчинення правопорушення не суперечить вимогам КУпАП.

Є необґрунтованими і доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 і щодо невідповідності вимогам закону висновку медичного огляду на стан сп'яніння, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Той факт, що вказаний вище висновок не був вручений ОСОБА_3 під час медичного огляду 03.02.2017 не свідчить про недопустимість цього доказу, оскільки він і не міг бути вручений 03.02.2017, так як був заповнений лише 06.02.2017, що допускається нормативними документами.

Таким чином, факт вчинення ОСОБА_3 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні під час розгляду його апеляційної скарги, а тому вважаю за необхідне визнати останнього винним у вчиненні даного правопорушення.

Однак, зважаючи на те, що адміністративне правопорушення було вчинене 03.02.2017, то строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_3 сплинув 03.05.2017, внаслідок чого після скасування постанови судді від 28.04.2017 провадження по справі у відношенні ОСОБА_3 підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв'язку із закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку, передбаченого ст.38 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_3 строк подачі апеляційної скарги на постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28 квітня 2017 року.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28 квітня 2017 року відносно ОСОБА_3 скасувати через порушення суддею суду першої інстанції норм процесуального права, а провадження у справі закрити у зв'язку із закінченням на момент апеляційного розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст.38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіРунов В. Ю.