АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/597/17 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 червня 2017 року суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, за участю: ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_4В; ОСОБА_5, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2017 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсіонера, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на підставі ст. 22 КУпАП звільнили від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на підставі ст. 22 КУпАП звільнили від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_3, 23 квітня 2017 року приблизно о 09 годині 40 хвилин, керуючи транспортним засобом «ВАЗ», д/н НОМЕР_1, під час руху заднім ходом по вул. Яснополянській, 40 в м. Дніпро, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до інших осіб, внаслідок чого допустив наїзд на припаркований поруч автомобіль «Форд», д/н НОМЕР_2, належний водію ОСОБА_5 Своїми діями ОСОБА_3.Я. порушив п.п. 1.5, 10.9 ПДР України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції потерпілий ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою накласти на ОСОБА_3 адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців. При цьому в апеляційній скарзі ставити питання про поновлення строку на оскарження постанови.

В обґрунтування апеляційної скарги потерпілий, вважає постанову суду незаконною, оскільки: його не викликав суд першої інстанції для розгляду справи; не зясовано фактичних обставин справи, що правопорушник не вперше притягується до відповідальності, спричинив шкоду на 9 тис. грн. та страхова компанія відмовляється виплачувати спричинену шкоду; захід адміністративного стягнення було обрано з порушенням.

Що стосується пропуску строку подачі апеляційної скарги зазначає, що судом його не було викликано на розгляд справи, а копію постанови ним було отримано лише 13 червня 2017 року.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції ОСОБА_5 підтримав подану ним апеляційну скаргу, підтвердив викладенні в ній доводи та просив апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі.

ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_4 вважали, що постанова суду є законною та обґрунтованою, тому просили залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, зазначивши, що суд обґрунтовано застосував при винесенні рішення ст. 22 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги та причини пропуску строку на апеляційне оскарження, дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню, при цьому апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази, того, що ОСОБА_5 було повідомлено про розгляд справи на 17 травня 2017 року.

Враховуючи викладене, апеляційний суд, вважає необхідним задовольнити клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду і розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_3у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_3 судом першої інстанції накладено у відповідності з вимогами ст. ст. 30, 33 КУпАП. Суд першої інстанції встановив всі обставини справи та дійшов висновку, що до правопорушника можливо застосувати положення ст. 22 КУпАП, чим погоджується суд апеляційної інстанції

Під час апеляційного перегляду потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що його автомобіль пошкоджено, на даний час страхова компанія, спричинені матеріальні збитки внаслідок ДТП, не відшкодувала і шкода становить 9 тис. гривень.

Проте надати підтвердження того факту, що було спричинено матеріальну шкоду в сумі 9 тис. грн. під час перегляду потерпілий надати не зміг, пояснивши, що на даний час документальне підтвердження у нього відсутнє.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 неодноразово був учасником ДТП також не підтвердженні.

Судом апеляційної інстанції в судовому засіданні було встановлено, що відповідно до схеми ДТП на зворотному боці було зафіксовано пошкодження автомобілів та додано до схеми ДТП фототаблицю на яких зафіксовані транспортні засоби, з яких вбачається, що пошкодження автомобілів є незначними. Також встановлено, що ОСОБА_3 є пенсіонером, вину визнає в повному обсязі, є учасником бойових дій.

З урахуванням характеру вчиненого ОСОБА_3правопорушення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом обґрунтовано звільнено правопорушника від адміністративної відповідальності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 не наведено будь-яких переконливих доводів, які б давали суду апеляційної інстанції підстави накладення на правопорушника найсуворішого адміністративного стягнення, передбаченого ст. 124 КУпАП, про яке останній прохав.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити строк на оскарження ОСОБА_5 постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на підставі ст. 22 КУпАП звільнили від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_2