Справа № 146/791/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2017 р. смт. Томашпіль

Суддя Томашпільського районного суду Вінницької області Пилипчук О.В., розглянув матеріали, що надійшли від Томашпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП України у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Гр. ОСОБА_1, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 046105 від 23 квітня 2017 року, притягується до адміністративної відповідальності за те, що 23 квітня 2017 року о 13-47 годині в смт Томашпіль Томашпільського району Вінницької області керував автомобілем ВАЗ-2105, державний номерний знак С 8858 ІСІ в стані алкогольного спяніння, огляд на стан спяніння проводився у присутності двох за допомогою приладу Драгер (тест 640, результат 2,70 проміле), чим порушив п.2.9 Правил дорожнього руху.

Гр. ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На розгляді справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не визнав, пояснив, що автомобілем не їхав, а лише спускався згори донизу автомобілем, не завівши двигуна. Через деяку відстань із ввімкненими сигнальними маяками його наздогнали працівники поліції, які зупинили його автомобіль. Попросили надати документи для огляду та присісти до службового автомобіля. Коли ОСОБА_1 присів до їхнього автомобіля, працівник поліції повідомив, що від ОСОБА_1 чути запах алкоголю. ОСОБА_1 пояснив, що в цей день спиртних напоїв він не вживав, можливо це залишився запах алкоголю із вчорашнього дня. Працівники поліції сказали продути алкотестер Драгер і склали протокол про адміністративне правопорушення, після чого сказали написати у протоколі пояснення. ОСОБА_1 вперше був зупинений працівниками поліції і не знав, що можна заперечувати, тому написав пояснення у протоколі і те, що з протоколом згоден.

Розглянувши матеріали справи, додані документи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повністю доведена протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями правопорушника, висновком алкотесту «Драгер».

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що докази у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд критично розцінює пояснення правопорушника та вважає їх намаганням уникнути від відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки вони повністю спростовуються матеріалами справи.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння.

Згідно ст.. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст.. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушеннянакладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягненнявраховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшуютьі обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_1 вперше вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, є особою, яка підлягає адміністративній відповідальності, обставини, що помякшують чи обтяжують відповідальність правопорушника судом не встановлені. Таким чином, з вищевикладеного, аналізуючи матеріали справи, зважаючи на ту обставину, що ОСОБА_1 вчинив грубе порушення ПДР України, внаслідок якого могли настати тяжкі наслідки, своїми діями наражав на небезпеку себе та інших громадян, керуючи транспортним засобом в стані спяніння, не дивлячись на загальноприйняті норми поведінки та співжиття в суспільстві легковажно дозволив собі вживати алкоголь та керувати транспортом, що свідчить про нехтування ним вказаних норм, тому, за таких обставин, суд приходить до переконання, що останній належних висновків для себе не робить, а тому вважає за доцільне, з метою попередження вчинення ним грубих правопорушень в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху до нього слід застосувати адміністративне стягнення, згідно санкції статті ч.1 ст.130 КУпАП в редакції закону №1446-VIII від 7 липня 2016 року, який набрав чинності 27 липня 2016 року, яким посилено відповідальність за адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, що відповідає вимогам ст.8 КУпАП, у виді штрафу та позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів, з метою його виховання та недопущення нових порушень у майбутньому, оскільки застосування більш мякого стягнення не досягне мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

Згідно ст.. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», установлений на 2017 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі з 1 січня 1600,00 грн.

Таким чином з ОСОБА_1 підлягає стягненню в доход держави судовий збір в розмірі 320,00 грн.

Керуючись ст. ст. 23, 33-35, 38, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 221, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. (десять тисяч двісті гривень 00 копійок), з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 320,00 грн (триста двадцять гривень 00 копійок) судового збору.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд.

Суддя: ОСОБА_2