АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Юрдига О.С.,

за участю ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_10,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 14 серпня 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 14 серпня 2017 року, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестиста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування зазначає, що постанова суду не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, прийнята із порушеннями норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню. Вказує, що суд першої інстанції всупереч вимогам ст.255 КУпАП не забезпечив всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Зазначає, що судом порушено його право на захист та необґрунтовано залишено без розгляду заяву про відвід судді.

Вважає, що висновки суду не підтверджені жодними доказами та не відповідають фактичним обставинам справи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_10, які просили задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

З матеріалів справи убачається, що судповно та всебічно дослідив обставини вчинення адміністративного правопорушення, наявні у справі докази, а тому висновок, викладений в постанові суду, про винність ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові обставин, є правильним.

Як установив суд, ОСОБА_3 15 травня 2017 року о 22 год. 40 хв. в м. Києві по вул. Зої Гайдай, 9/8, керував автомобілем марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка вимова, хитка хода). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього рухуУкраїни, за що передбачено відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленному порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, поясненнями працівника патрульної поліції ОСОБА_7, наданими в судовому засіданні як під час розгляду справи судом першої інстанції так і під час апеляційного розгляду, який вказав, що на момент його приїзду 15 травня 2017 року близько 22 год. 40 хв. у м. Києві на вул. ЗоїГайдай, ОСОБА_3 мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, від проходження огляду відмовився у присутності двох свідків, та іншими доказами, що містяться в матеріалах справи.

Зокрема, згідно з вимогами ст.ст. 31, 40 ЗУ "Про Національну поліцію", наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, яким затверджено Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ відеозаписів з них" та наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 24.11.2015 року № 14/1 "Про порядоку зберігання, використання відеозапису та відео реєстраторів патрульних" чітко регламентовано, що кожному патрульному поліцейському видається нагрудна відеокамера.

Дані відеозапису з нагрудної відеокамери (відеореєстраторів) працівників Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, що здійснювали оформлення вчиненого ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, долученого до матеріалів справи, повністю підтверджують викладені у протоколі та постанові суду обставини.

За таких обставин, рішення суду про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП за обставин, викладених у постанові, є обґрунтованими і підтверджується зібраними по справі доказами.

Доводи ОСОБА_3 про те, що він вживав спиртні напої виключно в припаркованому автомобілі не підтверджені жодними доказами, а тому обґрунтовано не взяті до уваги та оцінені судом як спосіб захисту з метою уникнення відповідальності. Окрім того, ОСОБА_3 притягнутий до відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Посилання апелянта ОСОБА_3 на невірне викладення у постанові суду показань свідка ОСОБА_5, наданих ним у суді, не заслуговує на увагу, оскільки показання вказаного свідка є одним із доказів його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і вони жодним чином не спростовують факту вчинення вказаного адмінправопорушення.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом вимог ст.268 КУпАП у зв`язку з недопитом свідка ОСОБА_6 є необґрунтованими. З матеріалів справи вбачається, що судом вжито усіх можливих заходів щодо виклику вказаного свідка, однак як до суду першої інстанції, так і суду апеляційної розгляду свідок ОСОБА_6 не з`явилася. Письмові пояснення ОСОБА_6, що містяться у матеріалах справи, обґрунтовано враховані судом, оскільки їх відібрано уповноваженою посадовою особою і вони містять дані щодо обставин вчинення адмінправопорушення.

Твердження ОСОБА_3В про порушення його права на захист у зв`язку з необгрунтовною відмовою суду у задоволенні заяви про відвід, то слід зазначити, що вказана відмова належним чином мотивована постановою суду, яка не підлягає оскарженню, а тому суд апеляційної інстанції не в праві давати оцінку вказаному рішенню.

Повторну заяву про відвід, подану ОСОБА_3 у день розгляду справ 14 серпня 2017 року, про яку він зазначає в апеляційній скарзі, слід розцінювати як зловживання правом на відвід.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст.33 КУпАП, врахувавши характер та обставини вчиненого правопорушення та особу правопорушника.

За таких обставин, постанова Оболонського районного суду м. Києва від 14 серпня 2017 року є законною, і підстав для її скасування не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя Апеляційного суду міста Києва,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Оболонського районного суду м. Києва від 14 серпня 2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.С. Юрдига

Справа № 33/796/2284/2017 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

Головуючий у першій інстанції - Жежера О.В.