АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/622/17 Головуючий у суді 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 173-2 ч. 1 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 липня 2017 р. м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Кондаков Г.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника - адвоката ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_4, розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро апеляційну скаргу порушника на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2017 року щодо:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який народися у м. Мелітополі, Запорізьської області, ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, одруженого, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3

визнаного винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

встановив:

17 травня 2017 р. Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області ОСОБА_2 визнано винним у тому, що той мешкаючи однією сім*єю зі своїм племінником неповнолітнім ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, 25 лютого 2017 року о 19 год., знаходячись за місцем свого мешкання в ІНФОРМАЦІЯ_5, ображав останнього, залякував, та вигнав того з дому, в наслідок чого, той був позбавлен можливості ночувати за місцем свого мешкання.

Дані дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і за даним законом йому призначено стягнення у виді 30 годин горомадських робіт.

Порушник ОСОБА_2 не згоден з рішенням суду першої інстанції. В апеляції просить його скасувати, провадження по справі закрити за відтсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП.

Вважає, що суд першої інстанції не прийняв до уваги і не дав належної оцінки процесуальним порушенням, яким припустився орган поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки складено без його участі.

Стверджує, що суд не повідомив його належним чином про день, час та місце розгляду справи і в порушення вимог ст. 268 КУпАП розглянув її без нього, тим самим, був позбавлен можливості приймати участь в судовому розгляді.

Вказує на те, що розгляд справ про скоєння правопорушень, передбачених ст. 173-2 ч. 1 КУпАП проводиться за обов*язковою участю особи, яка притягається до відповідальності. Вказані вимоги закону також допущені судом першої інстанції.

Вважає, що не грунтується на вимогах ст. 33 КУпАП рішення суду про накладення стягнення за адміністративне правопорушення. Посилається на те, що не враховані дані про його особу, майновий стан, обставини, які пом*якшують відповідальність.

З посиланням на те, що суд належним чином не повідомив його про день, час та місце розгляду справи, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Стверджує, що копію даного рішення отримав 16 червня 2017 року.

20 червня 2017 року звернувся з апеляційною скаргою, тобто, в строк, передбачений ст. 289 КУпАП. Вважає вказані обставини поважними причинима для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Дослідив матеріали справи, перевірив доводи, на які ОСОБА_2 посилався в своїй апеляції та клопотанні, суд приходить до висновку, що вони підлягають задоволенню. Строк на апеляційне оскарження поновленню. Постанова суду першої інстанції скасуванню з закриттям провадження по справі з наступних підстав.

Справа про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 268 КУпАП, розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністравтине правопорушення, передбачене ст. 173-2 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов*язковою.

Із матеріалів справи вбачається, що розгляд її по суті проводився судом 17 травня 2017 року.

Дані, які містяться в матеріалах провадження свідчать про те, що ОСОБА_2 не було належним чином сповіщено про слухання справи у вищевказаний день. На підтвердження цього висновку свідчить протокол про адміністративне правопорушення складений щодо ОСОБА_2 28 лютого 2017 року, в якому відсутній підпис останнього про ознайомлення з ним і про те, що справа щодо нього буде розглядатися в суді, саме 17 травня 2017 року (а.с. 1).

Відповідно до заяви ОСОБА_2 постанова Павлоградського міськрайонного суду від 17 травня 2017 року, йому була вручена 16 червня 2017 року, а 20 червня 2017 року ним складена апеляційна скарга (а.с. 11, 13-16). Тому вимоги останнього підлягають задоволенню, а строк на оскарження судового рішення в апеляційному порядку, відповідно до ст. 289 КУпАП - поновленню.

Розглядаючи апеляцію по суті, суд апеляційної інстанції приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При апеляційній перевірці вказані вимоги закону судом дотримано не було.

Так, в обгрунтування свого висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення при наведених обставинах, суд першої інстанції послався на дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, заяві неповнолітнього ОСОБА_4, поясненнях останнього і самого ОСОБА_2 про те, що займався вихованням племінника, після чого той втік із дома.

Під час апеляційної перевірки законністі прийнятого судом першої інстанції рішення, було допитано ОСОБА_2

Останній стверджував, що в день події, а саме 25 лютого 2017 року зустрів класного керівника, який став скаржитись на успішність ОСОБА_4 в навчанні. Після цього наполягав на тому, щоб той підтягнув навчання. ОСОБА_4 образився і залишив місце мешкання.

Об*єктивність даних пояснень знайшла повне підтвердження в поясненнях суду апеляційної інстанції неповнолітнього ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_2 його не ображав. На його вимоги про необхідність навчання, відповів, що не має для цього бажання і за своєю ініціативою, без попередження останнього залишив місце мешкання. Декілька днів знаходився у свого приятеля. Побоюючись відповідальності, прибув до школи і класному керівнику та психологу повідомив дані, які не відповідають об*єктивності, а саме про те, що ОСОБА_2 до нього було застосовано насильство. Про даний факт насильства вони повідомили орган поліції. В результаті на їх наполягання склав заяву і дав неправдиві пояснення.

В засіданні суду апеляційної інстанції наполягав на тому, що з останнім у нього склались родинні відносини, що той до нього не застосовував ніякого насильства. Просив не притягувати ОСОБА_2 до відповідальності.

Сукупність дослідженних матеріалів свідчить про те, що висновки суду першої інстанції про скоєння ОСОБА_2 правопорушення при обставинах, на які посилався суд, та які були встановлени інспектором поліції, не відповідають фактичним обставинам справи.

Не можна не помітити, що до висновку про винність ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП суд першої інстанції дійшов у зв*язку з формальним дослідженням матеріалів справи, без обов*язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Обмежившись даними, які містяться в заяві неповнолітнього потерпілого, його поясненнях, суд не поставив їх під сумнів, не перевірив їх і надійшов до поспішного висновку про те, що така подія мала місце, а дії ОСОБА_2 можуть утворювати склад правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП.

Вказана неповнота і необ*єктивність, а також процесуальні порушення, на переконання суду апеляційної інстанції, відносятся до істотних, таких, які тягнуть за собою безумовне скасування судового рішення, як незаконного і необгрунтованого.

Оскільки висновки суду про винність ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП не знайшли свого підтвердження, провадження по справі про адміністравтине правопорушення на підставі ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю в діях останнього складу вказаного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247 ч. 1 п. 1, 289, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Клопотання ОСОБА_2 особи яка притягається до адміністративної відповідальності задовольнити.

Поновити останньому строк на апеляційне оскарження постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2017 року.

Апеляцію ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2017 року щодо ОСОБА_2 - скасувати, провадження по справі закрити у зв*язку із відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: Г.В. Кондаков