АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/511/17 Справа № 206/1798/17 Головуючий у 1 й інстанції ОСОБА_1 Доповідач - Калініч Н.І.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2017 року м. Дніпро

Суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Калініч Н. І., за участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 д. В. , захисника- Кіреєва В.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах особи що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26 квітня 2017 року, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3

-визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік; стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 320 гривень.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно постанови суду першої інстанції, 26 березня 2017 року, о 05.05, ОСОБА_2 в м. Дніпро, вул. Семафорна, 28 керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, огляд на стан спяніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків із застосуванням приладу «Драгер ARHK 0569», результат 0,96% проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 «Правил дорожнього руху», за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з клопотання ( заяви) захисника ОСОБА_3 від 19 травня 2017 року він звернувся до суду з апеляційної скаргою тільки 22 травня 2017 року на постанову Самарського районного суду міста Дніпропетровська та просить поновити строк на апеляційне оскарження вказаної постанови суду.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які підтримали клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В обґрунтування своїх доводів про поважність причин пропуску строку, ОСОБА_2 посилається на те, що не був присутнім у судовому засіданні 26 квітня 2017 року, однак працівники поліції зазначали у протоколі про дату розгляду у суді справи саме 26 квітня 2017 року та він не зявився .

Про обізнаність ОСОБА_2 про дату розгляду адміністративного провадження у суді та ухвалене судом рішення , вказує саме те, що 01 травня 2017 року ним було укладено договір із захисником ОСОБА_4 ( а.п. 12 договір) на оскарження постанови суду щодо ОСОБА_2

Захисник ОСОБА_4 тільки 11 травня 2017 року ознайомився з матеріалами адміністративної справи та був обізнаний про сплив часу на апеляційне оскарження, однак не ставив питання про поновлення строку на апеляційне оскарження та звернувся до суду з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку тільки 22 травня 2017 року ( а.п. 14-17).

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10-днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Правила ст. 294 КУпАП слід розглядати як конкретні аспекти права на доступ до суду.

Із наданих матеріалів вбачається, що справа розглянута 26 квітня 2017 року , про що було належним чином повідомлено ОСОБА_2, про що свідчить його підпис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, захисник стверджує, що оскільки 11 травня 2017 року дізнався про наявність постанови, але звернувся зі скаргою на постанову суду тільки 22 травня 2017 року, що свідчить про пропущений строк на апеляційне оскарження. Підстав, які перешкоджали захиснику або ОСОБА_2 звернутися у передбачений законом строк з апеляційною скаргою, вказаними особами, апеляційному суду не надано.

Повертаючись до розвязання клопотання, суд апеляційної інстанції бачить, що апелянт- захисник ОСОБА_3 та ОСОБА_2 достеменно знали і не могли не знати про те, що 26 квітня 2017 року суддя Самарського районного суду міста Дніпропетровська відносно ОСОБА_2 постановив рішення, оскільки договір на надання правових послуг було укладено 01 травня 2017 року . Тому беручи до уваги ці конкретні обставини справи, із апелянтом не можна погодитися, що початком перебігу 10-денного строку для подання до апеляційного суду скарги на постанову судді від 26 квітня 2017року ним було визначено 22 травня 2017 року.

Ураховуючи, що апеляційну скаргу та клопотання на постанову суду першої інстанції від 26 квітня 2017 року було подано 22 травня 2017 року, тобто після закінчення 10-денного строку апеляційного оскарження, передбаченого ст. 294 ч. 2 КУпАП, визнати доводи пропуску строку поважними не уявляється можливим, у звязку з чим, апеляційна скарга підлягає безумовному поверненню особі, яка її подала, як таку, яка подана після закінчення строків апеляційного оскарження.

Керуючись ст. 294 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

Постановила:

Відмовити захиснику ОСОБА_3 в інтересах особи що притягається до адміністративної відповідальності -ОСОБА_2 у поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26 квітня 2017 року.

Повернути ОСОБА_3 його апеляційну скаргу на постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26 квітня 2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, як подану після закінчення строку на апеляційне оскарження у звязку з відсутністю поважних причин.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_5