Провадження № 33/792/229/17
Справа № 686/2567/17 Головуючий в 1-й інстанції Трембач О.Л.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бондар В. В.
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 травня 2017 року м. Хмельницький
Апеляційний суд Хмельницької області в складі: головуючої-судді Бондар В.В., з участю секретаря судового засідання Крисюк В.С., особи, що притягується до відповідальності ОСОБА_1 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 7 квітня 2017 року,-

В с т а н о в и в :
Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 7 квітня 2017 року

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не працює,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 320 грн. судового збору.

ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він 22 січня 2017 року о 21 год. 03 хв. в м. Хмельницькому по вул. Західноокружній, перед перехрестям з вул. Волочиською, в напрямку вул. Геологів, керував автомобілем «Skoda Octavia A7», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, звільнити від сплати судового збору на підставі ч. 4 ст. 288 КУпАП. Вказує, що постанова суду першої інстанції є незаконною, необгрунтованою та упередженою, позаяк ним була подана заява про перенесення розгляду справи у зв`язку з проходженням лікування у військовому шпиталі на денному стаціонарі в день розгляду справи, однак справа була розглянута у його відсутність, чим порушено його право на захист. Зазначає, що суд не дослідив всіх доказів в провадженні, прийшов до хибного висновку з приводу вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 в підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши зібрані по справі докази, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, постанову суду слід залишити без зміни з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується зібраними та дослідженими судом першої інстанції доказами, яким суд дав вірну оцінку.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, який 22 січня 2017 року був складений інспектором роти № 3 УПП у м. Хмельницькому ДПП лейтенантом поліції Данюком О.О., того ж дня о 21 год. 03 хв. в м. Хмельницькому, по вул. Західно Окружній, перед перехрестям з вул. Волочиською, ОСОБА_1 керував автомобілем «Skoda Octavia A7», державний номерний знак НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія з застосуванням приладу «Drager» в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі апелянт вказував про відсутність в справі доказів в підтвердження доказів його вини у вчиненому, нез`ясування судом обставин, передбачених ст. 280 КУпАП.

Однак з такими твердженнями апелянта апеляційний суд погодитись не може з наступних підстав. Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 підписав складений щодо нього протокол без жодних зауважень з приводу його неправильності чи неповноти. Факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння підтверджується даними акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого встановлено, що кількісний показник алкоголю в видихуваному апелянтом повітрі становив 2,3 ‰, роздруківкою спеціального технічного приладу з показником 2,3 ‰. З результатами огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 був згоден, засвідчивши зазначені в цих документах дані своїм підписом, що також підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 щодо проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння та його згоди з результатами проведеного огляду. Вказані обставини апелянтом в апеляційному суді теж не оспорювались.

Судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, визначеного Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ, МОЗ № 1452/735 від 9 листопада 2015 року. Згідно результатів огляду апелянта та тесту „Драгер від 22 січня 2017 року встановлено наявність в видихуваному повітрі ОСОБА_1 2,3 ‰ алкоголю, що вказує про перебування апелянта в стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що місцевий суд дійшов правомірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, врахував всі обставини справи, особу ОСОБА_1 та обґрунтовано обрав стягнення у виді штрафу в сумі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Призначене місцевим судом стягнення є достатнім для виховання ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Доводи апелянта про порушення судом першої інстанції його права на захист та позбавлення його права надавати пояснення в суді з приводу вчиненого правопорушення, апеляційним судом на увагу не заслуговують з наступних підстав.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 був повідомлений про судовий розгляд справи про притягнення його до відповідальності, який мав відбутись 13 лютого 2017 року (а.с. 1), однак судове засідання не відбулось в зв`язку з поданою ним заявою про відкладення розгляду справи «в зв`язку з погіршенням стану здоров`я та поганим самопочуттям», доказів в підтвердження таких обставин суду першої інстанції не було подано. Судове засідання 27 лютого 2017 року було відкладено в зв`язку з поданою ОСОБА_1 заявою про перебування на лікарняному, 13 березня 2017 року - знову ж в зв`язку з поданою заявою про перебування апелянта на лікуванні в військовому госпіталі, 27 березня 2017 року - в зв`язку з перебуванням на лікуванні в військовому шпиталі. При цьому згідно з наданих довідок в період часу з 27 лютого 2017 року по 10 березня 2017 року апелянт лікувався в Хмельницькій міській поліклініці № 1 амбулаторно, з 13 березня 2017 року по 28 березня 2017 року вже на денному стаціонарному лікуванні в отоларингологічному відділенні військової частини НОМЕР_2 , до апеляційної скарги долучено також довідку тієї ж військової частини, що апелянт перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні з 30 березня 2017року по 13 квітня 2017 року.

Як видно з матеріалів справи, апеляційної скарги, апелянт був належним чином повідомлений про судове засідання, яке повинно було б відбутись 7 квітня 2017 року о 09 год. 00 хв., та тоді ж о 09 год. 00 хв. він особисто прибув до суду, особисто до канцелярії суду подав заяву про відкладення судового розгляду в зв`язку з тим, що він перебував на лікуванні (а.с. 22), в апеляційному суді повідомив, що перебував на денному стаціонарі. Під час апеляційного розгляду апелянт не зміг повідомити апеляційному суду обґрунтованих причин, чому він, з`явившись до суду 7 квітня 2017 року на 09 год., не побажав взяти участь в судовому засіданні. З`явлення його до суду в день та час судового розгляду, з метою подати до канцелярії суду особисто заяву про чергове відкладення судового розгляду, дає суду підстави вважати, що в такий спосіб апелянт, зловживаючи своїми правами, намагався затягувати судовий розгляд з метою уникнення настання відповідальності.

Відтак за таких обставин, нез`явлення особи, що притягується до відповідальності, що була повідомлена про слухання справи, та яка перебувала в приміщенні суду в день та час призначеного судового розгляду, однак не побажала взяти участь в цьому судовому засіданні (за встановлених апеляційним судом даних, що особа в цей день та час мала можливість тимчасово залишити лікувальний заклад, що і зробила, що не вказує на поважність причин його нез`явлення в судове засідання), в суду першої інстанції були всі підстави для розгляду справи в відсутність ОСОБА_1 на підставі наявних в справі доказів. За таких обставин підстави для скасування постанови суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 та закриття провадження в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, про що вказував апелянт в апеляційній скарзі та в апеляційному суді, відсутні.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П о с т а н о в и в :
Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 7 квітня 2017 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис)
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області В.В. Бондар