Справа № 367/1809/17 Головуючий у І інстанції Линник В. Я.
Провадження № 33/780/667/17 Доповідач у 2 інстанції Капічон
Категорія 147 24.07.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 липня 2017 року м. Київ

Суддя апеляційного суду Київської області Капічон О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від 24 квітня 2017 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 320 грн.,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №175873 та постанови судді, 13 березня 2017 року о 20 годині 55 хвилин в м. Буча, вул. Кірова, 203 - б ОСОБА_1 керував автомобілем «Audi» д.н.з. LT SPS-812 з явними ознаками алкогольного спяніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови та ходи. Після зупинення його працівниками ВП ГУ НП України в Київській області на їх пропозицію він відмовився від проходження огляду на стан спяніння у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк на оскарження постанови Ірпінського міського суду Київської області від 24 квітня 2017 року та скасувати вказану постанову із закриттям провадження по справі. Вимоги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова винесена незаконно та з порушенням норм чинного законодавства, оскільки розгляд справи відбувався за його відсутності, що позбавило його права доступу до правосуддя, можливості надати свої пояснення по суті, оскільки судом першої інстанції було проігноровано довідки про стан його здоровя, які підтверджували неможливість його явки. Також вказує, що він не визнає своєї вини в інкримінованому йому правопорушенні, оскільки він не мав ознак алкогольного спяніння, які б давали підстави інспекторам поліції вимагати від нього проходження огляду на стан спяніння. Крім того, він не керував автомобілем в такому стані, оскільки просто спілкувався в своєму автомобілі з товаришем. Окрім того, йому не було запропоновано пройти огляд на стан спяніння в медичному закладі. На думку апелянта, письмові пояснення свідків не слід брати до уваги як доказ, оскільки вони не були присутні під час, коли йому пропонували пройти огляд на стан спяніння, так як їх було зупинено уже після цього. Також апелянт зазначає, що, в порушення вимог закону, копію протоколу йому вручено не було, про що свідчить наявність його копії в справі. На думку апелянта, все це вказує на незаконність постанови та він звертає увагу суду на те, що копія оскаржуваної постанови йому направлена не була, у звязку з чим він самостійно отримав її 03 липня 2017 року, тому, на його думку, строк апеляційного оскарження пропущено не було.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, про день та час розгляду його апеляційної скарги повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи міститься розписка про отримання повідомлення та звіт про доставку SMS повідомлення, клопотань про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходило.

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови судді підлягає до задоволення, оскільки він не був присутній в судовому засіданні під час винесення постанови, копію її отримав лише 03 липня 2017 року, апеляційну скаргу подав 04 липня 2017 року.

Дослідивши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП, орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачана відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Відповідно до п. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони та здоровя України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкції), огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Пунктом 3 вказаної вище інструкції передбачено, що ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

ОСОБА_1 працівники поліції пропонували пройти огляд на стан спяніння в звязку з різким запахом алкоголю з ротової порожнини, порушенням мови та ходи.

Від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння в установленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які підтвердили, що правопорушник в їх присутності відмовився від проходження огляду в медичному закладі для визначення стану спяніння та продутті приладу ДРАЙГЕР / а.с.4, 5/.

Згідно рапорту поліцейського Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 від 13.03.2017 року, ним в складі ГРПП Ірпінського ВП під час патрулювання о 22 годині 55 хвилин здійснено зупинку автомобіля «Audi» д.н.з. LT SPS-812, яким керував водій ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, який був з ознаками алкогольного спяніння, на місце події було викликано наряд патруля ГУДОК 101 для прийняття рішення / а.с.6/.

Зазначений рапорт спростовує посилання апелянта на те, що він не керував автомобілем.

Таким чином, викладені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження, у звязку з чим суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення, винесене судом першої інстанції, є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від 24 квітня 2017 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Капічон