АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Васильєва М.А.,

за участю:

особи, яка притягнута

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 15 травня 2017 року, якою

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн.

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що 28 березня 2017 року о 18 год. 35 хв. на автодорозі Київ-Вишгород-Десна-Чернігів керував автомобілем державнийномерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп'янінні, у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилаючись на незаконність постанови і неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яка одночасно містить клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає, що про існування оскаржуваної постанови дізнався тільки 26 травня 2017 року коли зателефонував до суду першої інстанції, щоб дізнатись на коли відклали розгляд справи. При цьому 15 травня 2017 року справа була розглянута, не зважаючи на подане клопотання про відкладення, оскільки, не мав змоги з'явитись до суду із захисником.

Проте, 26 травня 2017 року в ЄДРСР постанови не було, а тільки 29 травня 2017 року вона була оприлюднена . Апелянт вважає, що строк було пропущено з поважних причин, а тому просить його поновити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Так, суд першої інстанції прийняв постанову за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не зважаючи на подане клопотання про відкладення розгляду справи.

Щодо фактичних обставин апелянт зазначає, що був зупинений працівниками поліції та на момент зупинки був тверезим. Працівники поліції не представились, не назвали причину зупинки, попросили документи для перевірки, а потім попросили відкрити багажник для огляду без складання відповідного протоколу. Проте, коли працівники поліції нічого не знайшли, зазначили, що він (ОСОБА_1) перебуває в стані алкогольного сп'яніння.

Апелянт звертає увагу на те, що заперечував проти того, що зазначали поліцейські та попросив відвезти його до медичного закладу для проведення огляду на стан сп'яніння, у відповідь на що працівники поліції сильно обурились і сказали, що необхідно пройти тест на «Драгері».

Окрім того, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі наголошує, що коли дув в приладу «Драгер», то на 7-10 спробу прилад так і не показав результату, але працівники поліції розцінили даний факт як те, що він ( ОСОБА_1.) неправильно дув у «Драгер» і таким чином на думку інспекторів патрульної поліції це потягло за собою відмову від проходження огляду.

Заслухавши доповідь судді,

- пояснення ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу,

- захисника ОСОБА_2, який зазначив, що ознак сп'яніння в ОСОБА_1 не було, він від керування транспортним засобом не відсторонений, відеозапис з відеореєстратора інспекторів патрульної поліції не надали, а протокол не може бути належним та допустимим доказом, оскільки огляд особи для визначення стану алкогольного сп'яніння проводився з порушенням.; первинні пояснення свідків написані під диктовку інспекторів патрульної поліції,

- дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді, апеляційний суд доходить такого висновку.

Згідно з положеннями ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Крім того, відповідно до ст. 268 КУпАП, під час відсутності особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце й час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції при розгляді даної справи не дотримані.

Так, в матеріалах справи наявне клопотання ОСОБА_1 від 13 травня 2017 року про відкладення розгляду справи до 22 травня 2017 року у зв'язку із зайнятістю його захисника ОСОБА_2 в іншому судовому засіданні. (а.с. 8-10).

Проте, судом першої інстанції в порушення вимог ст. 268 КУпАП справа розглянута по суті 15 травня 2017 року за відсутності особи, щодо якої складено протокол, та її захисника.

Крім того, відповідно до вимог ст. 285 КУпАП постанова суду оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Разом з тим, матеріали справи не містять будь-яких даних, які б підтверджували отримання або вручення ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови.

Посилання апелянта на те, що про наявність постанови він дізнався тільки 26 травня 2017 року не спростовані.

Апеляційна скарга ОСОБА_1, разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження подана 2 червня 2017 року (ас. 18).

З огляду на викладене, апеляційний суд доходить висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови ОСОБА_1 пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Що стосується доводів апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі, то під час апеляційного розгляду встановлено наступне.

Згідно з вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції ці вимоги закону дотримані не в повному обсязі.

Суд, визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, як на докази винуватості ОСОБА_1 формально послався на пояснення свідків, не розкриваючи їх змісту, а також на протокол про адміністративне правопорушення (ас. 16).

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 277906 від 28 березня 2017 року вбачається, що відносно ОСОБА_1. складений протокол про те, що він 28 березня 2017 року приблизно о 18.50 год. по а/д Київ-Вишгород-Десна-Чернігів 109 км, Козелецького р-ну, керував транспортним засобом «Ford Fusion» державний номерний знак НОМЕР_2, який належить ОСОБА_3, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини). Від продуття приладу «Драгер» на місці та від проходження медичного огляду на визначення алкогольного сп'яніння в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків (ас. 1).

В матеріалах справи наявні пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, відповідно до яких 28 березня 2017 року ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» та у медичному закладі (ас. 2-3).

При цьому, пояснення свідків містяться на друкованому бланку, в якому відсутні дані , на підставі яких документів встановлювались особи свідків (ас. 2-3).

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що 28 березня 2017 року на трасі Київ-Чернігів був зупинений працівниками патрульної поліції, які не повідомили причину зупинки, не представились. Він (ОСОБА_1.) вийшов з автомобіля та відкрив багажник на вимогу патрульних. Що шукали поліцейські, він не знає, нічого не знайшли, але останні повідомили, що наче б то він (ОСОБА_1.) перебуває в стані алкогольного сп'яніння, та запропонували дути в «Драгер». Він (ОСОБА_1.) дув в «Драгер» близько 10 разів, але прибор нічого не показував. Згодом патрульні зупинили автомобіль, переговорили з водіями, які підписали якісь документи і відпустили їх. Він (ОСОБА_1.) просив, щоб його відвезли в медичний заклад, на, що патрульні сильно обурились і сказали, якщо він не підпише протокол, то заберуть автомобіль. ОСОБА_1 підписав протокол тільки через те, щоб не забрали транспортний засіб. Його від керування не відсторонили. При цьому, поняті не були під час того, як він (ОСОБА_1.) дув в «Драгер». Чому такі пояснення понятих, він (ОСОБА_1.) не знає.

З метою перевірки як доводів апеляційної скарги, так і обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення та поясненнях свідків, за клопотанням ОСОБА_1 апеляційним судом викликались працівники поліції з одночасним наданням відеозапису з нагрудного відео реєстратора інспекторів патрульної поліції, які оформлювали матеріали справи, та свідки.

Інспектор патрульної поліції ОСОБА_6 до суду не з'явився, відеозапис не надав, але поштовою кореспонденцією до Апеляційного суду міста Києва направив письмові пояснення (ас. 40), якими підтвердив обставини, викладені в протоколі про адмінправопорушення серії БР № 277906 від 28 березня 2017 року.

Проте, пояснення інспектора патрульної поліції спростовуються письмовими поясненнями свідка ОСОБА_5, який є лікарем, в яких останній зазначив, що він (ОСОБА_5.) не перебував при затриманні водія ОСОБА_1, але під час розмови і огляду запаху алкоголю від нього не було. Він (ОСОБА_5) розписався і поїхав. Те, що відбувалось під час оформлення протоколу про адмінправопорушення, йому невідомо (ас. 42).

Інший свідок - ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився у зв'язку з тим, що адреса свідка, зазначена в матеріалах справи, є неповною (ас. 35).

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, з урахуванням положень, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду, апеляційний суд доходить висновку, що наявними у справі доказами не доведена наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, постанова суду - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 277906 від 28 березня 2017 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від15 травня 2017року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 15 травня 2017 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн. - скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 277906 від 28 березня 2017 року.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва М.А. Васильєва