Справа № 431/2426/17
Провадження № 33/782/102/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Сєвєродонецьк 04 липня 2017 року

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Луганської області ОСОБА_1, з участю ОСОБА_2, якого притягнуто до адміністративної відповідальності, представника ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_2 на постанову судді Старобільського районного суду Луганської області від 15 червня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, місце праці не повідомив, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_3. 85,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 20 400 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки. Стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 320 гривень.

ВСТАНОВИВ

Зі змісту постанови вбачається, що 27.05.2017 о 13.30 годині по вул. Індустріальна, м. Старобільськ ОСОБА_2 керував транспортним засобом ВАЗ-2101, реєстраційний номер НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного спяніння (запах спиртного з порожнини роту, невиразна), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, у звязку відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. На думку ОСОБА_2, судове рішення винесене з грубим порушенням норм процесуального права та невірно застосовано норми матеріального права, що потягло за собою однобічне та не повне зясування судом усіх фактичних обставин справи. Зазначає, що суддею не враховані його пояснення. Автомобілем ВАЗ 2101, він не керував, а знаходився поруч з ним з метою взяти свої речі. В цей час до нього підїхали працівники поліції та стали стверджувати, що він керував даним автомобілем та знаходиться в стані алкогольного спяніння. Йому було запропоновано пройти перевірку на факт знаходження в стані алкогольного спяніння шляхом використання апарату «Драйгер». Він відмовився, оскільки йому не були надані на його вимогу сертифіката якості та часу останнього проведення перевірки цього апарату. Після чого один працівник поліції посадив його до свого автомобіля, а інший сів за кермо його автомобіля і вони поїхали до відділку, розташованому по вул. Першого Травня м. Старобільська. Він запропонував працівникам поліції проїхати до медичного закладу з метою проходження медичного огляду на факт знаходження його в стані алкогольного спяніння. Однак працівники поліції відмовили йому в проходженні огляду в медичному закладі. Вважав, що будь-якого протоколу відносно нього працівники поліції не складали. У подальшому, коли його викликали до місцевого суду, дізнався про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення. Вказує про порушення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також ч. 2 ст. 266 КУпАП. Від проходження медичного огляду на факт знаходження його в стані алкогольного спяніння в медичному закладі не відмовлявся. Працівники поліції зазначили в протоколі, що він нібито відмовився від проходження огляду на стан спяніння, проте це не відповідає дійсності. Суддя не допитав свідків для перевірки його показань. Також зазначає на порушення вимог ч.2 ст. 33 КпАП України.

При апеляційному розгляді:

- правопорушник ОСОБА_2 і його представник ОСОБА_3 підтримали вимоги апеляційної скарги, пославшись на її доводи;

- свідок ОСОБА_4 пояснив, що він знайомий з ОСОБА_2 27.05.2017 о 13.30 годині він і ОСОБА_2 знаходились по вул. Індустріальна, м. Старобільська. Вони підійшли до автомобіля ВАЗ-2101 з метою забрати ключі від місця роботи. Даним автомобілем ОСОБА_2 в той день не керував, знаходився в тверезому стані. В цей час на автомобілі підїхала поліція, працівники якої зауважили, що ОСОБА_2 знаходився в стані алкогольного спяніння, через що тому необхідно пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння. Той не відмовлявся від проходження такого огляду в медичному закладі. Після чого працівник поліції відвіз ОСОБА_2, як він пізніше дізнався на вул. Першого Травня. Що відбувалось далі йому невідомо.

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_2 і його представника ОСОБА_3, свідка ОСОБА_4, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, матеріали справи про адміністративне правопорушення свідчать про те, що зазначених вимог суддя не дотримався.

Висновок судді місцевого суду про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення, письмових поясненнях свідків.

Дослідивши під час апеляційного розгляду матеріали справи про адміністративні правопорушення, у тому числі протокол та пояснення свідків, приходжу до висновку, що суддя місцевого суду дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_2 вказаного складу адміністративного правопорушення.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 27.05.2017 року серії БР № 177311 вбачається, що 27.05.2017 о 13.30 годині по вул. Індустріальна, м. Старобільськ ОСОБА_2 керував транспортним засобом ВАЗ-2101, реєстраційний номер НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного спяніння (запах спиртного з порожнини роту, невиразна), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився.

Даний протокол не підписаний особою, щодо якого він складений, в ньому відсутня відмітка про розяснення йому прав і обовязків, передбачених ст. 268 КУпАП. У протоколі в порушення ст. 256 КУпАП відсутній запис про відмову цієї особи від його підписання. Окрім того, в протоколі про адміністративне правопорушення, а так саме в матеріалах справи відсутні: будь-які дані про вручення ОСОБА_2 копії протоколу; його письмові пояснення з приводу його складання.

З урахуванням наведеного, вважаю, що складений протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, через що він не може вважатися належним доказом.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається порушення вимог ст. 266 КУпАП, оскільки, при встановлені інспектором з дорожнього нагляду підстав вважати, що ОСОБА_2 перебуває в стані алкогольного спяніння, не відсторонив його від керування транспортним засобом.

Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначає, що огляд на стан спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів.

Однак в порушення цієї інструкції ОСОБА_2 з місця його виявлення: вул. Індустріальна було переміщено на вул. Першого Травня, де було складено протокол про адміністративне правопорушення.

При цьому з письмових пояснень свідка ОСОБА_5, які містяться на бланку, не зазначено вулицю, де цього свідка було запрошено інспектором з дорожнього нагляду.

До бланків письмових поясненнях свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які заповнені інспектором з дорожнього нагляду, зроблена дописка про відмову ОСОБА_2 від підписання протоколу про адміністративне правопорушення. Однак, як вбачається зі змісту цих бланків, ця дописка не засвідчена підписами свідків.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, інспектор з дорожнього нагляду ОСОБА_7 викликались в судове засідання при апеляційному розгляді, проте не зявились.

З урахуванням наведеного зміст цих письмових поясненнях не може вважатися таким, що заслуговує на довіру, через що вони визнаються як недостовірними доказами.

Інші докази на підтвердження винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні.

При винесенні оскаржуваної постанови суддя місцевого суду на допущені інспектором з дорожнього нагляду порушення при складенні протоколу про адміністративне правопорушення уваги не звернув, оцінки та аналізу наявним у справі доказам не надав, та в порушення вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП, не з`ясував усі обставини справи в їх сукупності, унаслідок чого, за відсутності в матеріалах справи належних доказів, дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Частина 1 статті 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням наведеного, постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Старобільського районного суду Луганської області від 15 червня 2017 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 130 КУпАП скасувати.

Закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Луганської області ОСОБА_1