Справа № 163/2455/17
Провадження №3/163/1585/17

ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2017 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Чишій С.С.

при секретарі Носку А.В.

з участю представників Волинської митниці ОСОБА_1, ОСОБА_2,

особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_3,

захисника ОСОБА_4,

розглянувши направлені Волинською митницею ДФСУ матеріали справи за протоколом №3226/20500/17 про притягнення до відповідальності за ст.ст.471, 472 МК України

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2(зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_3), непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1,

в с т а н о в и в :

Інспектором Волинської митниці складено протокол про те, що ОСОБА_3, слідуючи 07.09.2017 року з ОСОБА_5 в Україну через митний пост «Устилуг» Волинської митниці ДФС автомобілем «Опель», номерний знак НОМЕР_2, порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю, переміщуючи понад неоподатковувану норму 63 одиниці електричного освітлення 9 найменувань загальною вагою 165 кг та вартістю 72595,84 гривень. При тих же обставинах ОСОБА_3 не задекларував ці товари, які відповідно до ст.374 МК України підлягали обовязковому письмовому декларуванню, використавши «зеленний коридор» як форму декларування шляхом вчинення дії всупереч вимогам ст.ст.366, 374 МК України.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ст.ст.471, 472 МК України.

ОСОБА_3 в судовому засіданні своєї винуватості не визнав і пояснив, що через ОСОБА_6 разом із своїми знайомими придбали італійські предмети вуличного освітлення. Товари прийшли на польський митний склад, де його разом з документами одержали і вирушили до кордону. На польській стороні пройшли митний контроль по інвойсу на імя ОСОБА_6, щоб легше одержати відшкодування податку. На митному посту «Устилуг» предявив інспектору митниці всі документи, в тому числі, на імя ОСОБА_6 і пасажирів та власний інвойс. Інспектор митниці взяв до уваги документи лише імя ОСОБА_6 і склав протокол.

Представник Волинської митниці під час розгляду протоколу заявив, що вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні обох порушень митних правил, просив накласти стягнення в межах санкції ст.472 МК України, стягнути витрати митниці і судовий збір.

Дослідженням доказів по справі встановлено наступне.

Протокол складений на підставі проведеного митного огляду керованого ОСОБА_3 транспортного засобу і складеного відповідного акту з відомостями, що відповідають змісту протоколу.

До протоколу також приєднано копію контрольного талону, копії паспортів ОСОБА_3 та пасажирів ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, письмові пояснення ОСОБА_3, інвойс №VE17-23691 на імя ОСОБА_6, польську експортну декларацію 17PL30204E0080187, службову записку інспектора митниці ОСОБА_11

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка інспектор митниці ОСОБА_12 показав, що ОСОБА_3 до митного контролю подав інвойс лише на імя ОСОБА_6 і заявив, що всі переміщувані товари належать йому. Інших документів ОСОБА_3 не подавав, а тому через перевищення норми переміщення товарів по вартості склав протокол. З тих же причин не опитував пасажирів автомобіля.

В судовому засіданні допитані в якості свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 підтвердили повідомлені ОСОБА_3 обставини придбання товарів і проходження митного контролю. При цьому пасажири автомобіля показали, що ніякий інспектор митниці до них не підходив і про товари не опитував.

До їх показань захисником ОСОБА_3 подано інвойси №№ VE17-23691, VE17-23692, VE17-23693, VE17-23694, VE17-23695 на кількість товарів, що повністю відповідає відомостям інвойсу на імя ОСОБА_6 При цьому в кожному випадку вартість товарів в цих інвойсах не перевищує встановлену ст.374 МК України норму у 500 євро.

Таким чином, під час розгляду протоколу з матеріалів справи, пояснень ОСОБА_3, показань свідків ОСОБА_11І, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 встановлено, що усне опитування пасажирів не проводилось. Доказів на спростування показань ОСОБА_3 про подання інспектору митниці всіх товарно-супровідних документів до протоколу не приєднано і в судовому засіданні не подано. Під час провадження в справі пасажири автомобіля не опитувались, а письмові пояснення ОСОБА_3 з огляду на принцип безпосередності дослідження доказів до уваги не беруться.

Відтак по справі не доведено, що переміщувані у керованому ОСОБА_3 автомобілі товари належали виключно йому. Навпаки, досліджені і не спростовані докази свідчать, що ці товари переміщувались ОСОБА_3 та пасажирами автомобіля, при цьому по вазі і вартості товари кожної особи не перевищували встановлену ст.374 МК України норму.

Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.366 МК України обрання «зеленого коридору» вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення. Громадяни, які проходять (проїжджають) через "зелений коридор", звільняються від подання письмової митної декларації.

Згідно із ч.1 ст.374 МК України … товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню … та не є об'єктами оподаткування митними платежами.

Таким чином, ні ОСОБА_3, ні пасажири його автомобіля не порушували порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного контролю, а підстав для обовязкового письмового декларування товарів при цьому не було в кожного з них.

Тим самим в діях ОСОБА_3 не встановлено ознак ні передбаченого ст.471, ні ст.472 МК України порушення митних правил.

Згідно із п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, по справі встановлено підстави для закриття провадження та повернення власникам вилучених товарів.

У звязку із закриттям провадження в справі відповідно до ст.520 МК України та п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» відсутні підстави для стягнення витрат митниці та судового збору.

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі за протоколом №3226/20500/17 щодо ОСОБА_3 за ознаками ст.ст.471, 472 МК України закрити за відсутністю в його діях складу порушень митних правил.

Вилучені за даним протоколом 63 одиниці електричного освітлення 9 найменувань повернути ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 відповідно до інвойсів №№ VE17-23691, VE17-23695, VE17-23692, VE17-23692, VE17-23694, VE17-23693 для проведення митного оформлення згідно з чинним законодавством.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_13