АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/885/17 Головуючий у І-й інстанції Цаберябий Б.М.
Справа № 178/931/17-п Головуючий в ІІ інстанції Мазниця А.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2017 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2017 року, якою

ОСОБА_1, 1993 року липня місяця 09 дня народження, громадянина України, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_1,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, 05 липня 2017 року о 01 год. 35 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Камаз», д/н НОМЕР_1, по автошляху 0-151125 «підїзд до м. Миколаїв», км 0+500 м, у напрямку м. Миколаїв, маючи ознаки алкогольного спяніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння відмовився в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову суду скасувати, провадження у справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, ОСОБА_1 зазначає, що судове рішення винесене з порушенням норм процесуального права та невірним застосуванням норм матеріального права, що потягло за собою однобічне та неповне з'ясування судом фактичних обставин справи, їх недослідження та ненадання їм належної оцінки.

Вказує, що розгляд вищезазначеної справи було проведено за його відсутності, що у свою чергу позбавило його можливості приймати участь у розгляді справи та надати суду свої пояснення та докази, які мають істотне значення для вирішення справи. Крім того, згідно резолютивної частини оскаржуваної постанови суду на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення без визнання його винним, а в мотивувальній частині постанови суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Камаз», д/н НОМЕР_1, по автошляху 0-151125 «під'їзд до м. Миколаїв», км 0+500 м у напрямку м. Миколаїв, маючи ознаки алкогольного сп'яніння, проте зазначені висновки суду є безпідставними та не відповідають фактичним обставинам справи.

Зазначає, що суд першої інстанції формально підійшов до встановлення обставин, передбачених ч. 2 ст. 33 КУпАП, обмежившись лише вказівкою про наявність протоколу про адміністративне правопорушення, в той час як матеріали провадження не містять достатніх об'єктивних даних та доказів, які могли б підтвердити викладені у постанові суду обставини.

Також вказує, що суд своїм рішенням фактично визнав ОСОБА_1 винним у правопорушенні, протокол про яке не складався, а саме - винним у керуванні транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння, а не у відмові від проходження огляду на стан сп'яніння, при цьому судом не приділено належної уваги обставинам складання протоколу про адміністративне правопорушення та направлення ОСОБА_1 для проходження медичного огляду.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали, наполягали на її задоволенні.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши осіб, що брали участь в апеляційному розгляді, дослідивши матеріали справи, заслухавши свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, прийшов до наступних висновків.

Так, відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне та вмотивоване рішення.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції в порушення вищезазначених вимог закону належним чином не зясував обставини справи та не надав належної оцінки дослідженим доказам, що потягло передчасний висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 05 липня 2017 року, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Камаз», д/н НОМЕР_1, по автошляху 0-151125 «підїзд до м. Миколаїв», км 0+500 м у напрямку м. Миколаїв, маючи ознаки алкогольного спяніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння відмовився в присутності двох свідків.

Процедура встановлення факту перебування особи, що керує транспортним засобом, у стані алкогольного спяніння нормативно врегульована положеннями «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 р. № 1452/735, згідно Розділу ІІ якої за наявності ознак алкогольного сп'яніння поліцейський проводить огляд на стан спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Відповідно до п. 7 Розділу І вказаної Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Чинним законодавством передбачені також спеціальні нормативні вимоги до процедури оформлення співробітниками поліції матеріалів за фактом відмови особи, що керує транспортним засобом, від проходження медичного огляду у встановленому порядку. Так, згідно п. 6, п. 7 Розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС від 07.11.2015 р. № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 зазначив, що він від проходження огляду на предмет встановлення стану алкогольного спяніння не відмовлявся, оскільки йому не було запропоновано пройти вказаний огляд ані на місці зупинки транспортного засобу під його керуванням, ані в уповноваженому медичному закладі. Крім того, понятих, зазначених у протоколі, він не бачив. Такі його доводи у межах апеляційного розгляду спростовані не були та підтверджуються наданими у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції показаннями свідків.

Так, свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, будучи допитаними в суді апеляційної інстанції, пояснили, кожний окремо, що вони, повертаючись додому з відпочинку, будучи раніше не знайомими з водієм ОСОБА_1, побачили його автомобіль з номерами, що відповідали реєстрації у Дніпропетровській області, зясували, що він їде до м. Дніпро, та попросили ОСОБА_1 підвезти їх, оскільки на інший транспорт не було квитків, на що останній погодився. Під час руху автомобіль «Камаз» під керуванням водія ОСОБА_1, в якому свідки перебували як пасажири, на посту поблизу м. Миколаїв було зупинено співробітниками поліції, які запідозрили, що ОСОБА_1 керує транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Свідки намагалися пояснити, що запах алкоголю виходить від них, оскільки вони перед тим, як сісти до автомобіля, та в дорозі вживали спиртні напої, проте інспектор не прийняв такої версії і пішов складати протокол, після чого приніс вже складений протокол відносно ОСОБА_1, який його підписав, оскільки не хотів затримуватися на посту поліції через необхідність термінової доставки вантажу, що перебував в автомобілі.

Також ці свідки вказали, що водію ОСОБА_1 працівниками поліції не пропонувалося пройти огляд на предмет встановлення стану алкогольного сп'яніння ані на місці, ані в медичному закладі, у звязку з чим останній від таких пропозицій не відмовлявся, а тим більше така відмова не мала місця у присутності вказаних у протоколі як свідків відмови ОСОБА_1 від проходження огляду громадян ОСОБА_5 та ОСОБА_6, яких ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на місці подій взагалі не бачили.

Згідно оскаржуваної постанови, поняті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у суді першої інстанції не допитувалися, до суду апеляційної інстанції останні неодноразово викликалися, втім не зявилися, письмові пояснення від їх імені, наявні в матеріалах справи, не підтвердили, а отже доводи апелянта та пояснення свідків щодо того, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не були присутні при складанні протоколу та пропонуванні ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп'яніння, не можуть вважатися спростованими.

Також приймається до уваги, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відмовившись від проходження огляду на стан спяніння у присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 о 01:35 годин 05.07.2017 р., в той час як згідно письмовим поясненням ОСОБА_5 останній був залучений як свідок о 01:40 годин 05.07.2017 р., а ОСОБА_6, згідно його письмовим поясненням, о 01:45 годин 05.07.2017 р., що ставить під сумнів правильність викладення фактичних обставин у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у тій частині, що у присутності вказаних свідків йому було запропоновано пройти огляд на стан спяніння, від чого він відмовився.

Інші докази, які б підтверджували вину ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, судом першої інстанції досліджені не були та в матеріалах провадження відсутні.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Зважаючи на те, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з чим справа про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У звязку з цим суд апеляційної інстанції не вважає за доцільне вдаватися до детального обговорення решти доводів апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2017 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_7