ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7759/17
провадження № 3/753/2659/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

на дооформлення

"06" липня 2017 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва ЛЕОНТЮК Л. К., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Управління патрульної поліції в місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, українця, тимчасово не працює, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

16 квітня 2017 року відносно ОСОБА_2 складено адміністративний протокол серії БР № 121346 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130КУпАП, яке виявилось в тому, що 16 квітня 2017 року об 18 год. 00 хв, в місті Києві по вулиці Харківське шосе, буд. № 210, водій ОСОБА_2 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп"яніння запах алкоголю з порожнини роту, нестійка хода, порушення вимови. Від проходження огляду на стан сп"яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_2 своїми діями допустив порушення вимог, встановлених п. 2. 5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп"яніння

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь -які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 256 КУпАП передбачено, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ( у разі її виявлення ); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно ст. 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган ( посадова особа ) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1 ) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2 ) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3 ) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4 ) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Частиною 1 статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Частиною 2 статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що огляд водія ( судноводія ) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Частиною 2 статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що у разі незгоди водія ( судноводія ) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Також, згідно Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затверджено Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за № 1408/27853), надалі - Інструкції) у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Розділ II - оформлення протоколів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху вказаної Інструкції передбачає, що протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається відповідно до статті 254 КУпАП.

До протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності.

У цьому випадку, у протоколі вказано ПІБ свідків, однак пояснення свідків у матеріалах справи відсутні.

В супереч зазначеним вимогам працівниками поліції не відібрано пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи, надано лише протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв"язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріалами, суд приходить до висновку, що недоліки протоколу про адміністративне правопорушення не усунуті.

При цьому,ст. 62 Конституції України закріплено, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 19 Закону України " Про міжнародні договори України ", ст. 17 Закону України " Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту ( рішення Європейського суду з прав людини, справа " Коробов проти України " № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом " ( рішення від 18 січня 1978 року у справі " Ірландія проти Сполученого Королівства " ( Ireland v. the UnitedKingdom ), п. 161, Series A заява № 25 ).

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У судовому засіданні, під час розгляду справи, відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд має встановлювати обставини, що підлягають встановленню при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення. Недоліки протоколу, порушення порядку його складання, порушення права на захист особи при складенні протоколу, та відсутність допустимих та належних доказів - є підставами для направлення матеріалів про адміністративне правопорушення на дооформлення, оскільки такі порушення не можуть бути усунуті у судовому засіданні.

Право будь-якої особи на ефективний національний правовий захист закріплене статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Так, Європейський суд з прав людини у справі « Гурепка проти України » ( рішення № 61406 / 00 від 06 вересня 2005 року, п. 59 ) зазначив, що будь - які обмеження, що містяться у національному законодавстві стосовно права на перегляд рішення, мають за аналогією з правом доступу до суду, висвітленому у п. 1 ст. 6 Конвенції, переслідувати законну мету, та не порушувати цього права; для того, щоб бути ефективним, засіб захисту має бути незалежним від будь - якої дискреційної дії державних органів та має бути доступним для тих, кого він стосується.

Направленням « адміністративного матеріалу » для дооформлення може вчинитися дискреційна дія ( тобто дія на власний розсуд ) вид кінцевого рішення у справі, що не передбачене ст. 284 КУпАП. Однак, такий статус не може стати обмеженням у захисті особою своїх прав у суді апеляційної інстанції, у зв"язку з тим, що такі обмеження не переслідують законну мету.

Проте, права і свободи людини і громадянина захищаються судом ( ч. 1 ст. 55 Конституції України ). Кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов"язків має право на справедливий і відкритий розгляд незалежним і безстороннім судом згідно ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475 / 97 - ВР від 17 липня 1997 року.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що протокол, складений без дотримання вимог законодавства, не підлягає розгляду судом, і, оскільки цей факт виявлений в ході підготовки справи до розгляду, тому матеріали підлягають поверненню правоохоронним органам для доопрацювання - належного оформлення відповідно до вимог законодавчих норм.

Керуючись ст.ст. 256, 278, 283 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП повернути для належного дооформлення до Управління патрульної поліції в місті Києві ( місто Київ, вулиця Народного ополчення, 9 ) .

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ Л.К. ЛЕОНТЮК