Справа № 366/2090/17
Провадження №3/366/1320/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2017 року суддя Іванківського районного суду Київської області Слободян Н.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Іванківського ВП Вишгородського ВП Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який

проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 05 липня 2017 року, приблизно о 01 годині 52 хвилин по вул.Івана Проскури в смт.Іванків, Іванківського району Київської області водій керував автомобілем марки «Volkswagen Transporter T-5», державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння: нечітка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан спяніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачене відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 07.08.2017 року зявився в судове засідання та пояснив, що дійсно, 05.07.2017 року він, разом з своїм товаришем ОСОБА_2 рухався на автомобілі марки «Volkswagen Transporter T-5», державний номерний знак НОМЕР_1, по вул.Івана Проскури в смт.Іванків, при цьому він сидів на пасажирському сидінні, а керував автомобілем ОСОБА_2, якому і належить даний автомобіль. В подальшому ОСОБА_2 зупинив автомобіль поблизу музичної школи в смт.Іванків, так як на автомобілі не горіли габарити, після чого ОСОБА_2 вийшов з автомобіля, та підійшов подивитись чому саме вони перестали працювати, в цей час приїхали працівники поліції на службовому автомобілі. Так як пасажирські двері у вищевказаному автомобілі вже тривалий час несправні, він, ОСОБА_1 в момент коли приїхали працівники поліції виходив з автомобіля через двері що знаходяться зі сторони водія. Про несправність дверей в автомобілі з боку пасажирського сидіння вони наголошували працівникам поліції одразу, проте останні почали безпідставно звинувачувати його в тому, що саме він у нетверезому стані керував даним транспортним засобом. На вимогу предявити документи працівникам поліції він, ОСОБА_1 відмовив, так як при собі жодних документів, які б посвідчували ним право керування автомобілем він не мав. Далі, приблизно через 30 хвилин, після того як приїхали працівники поліції вони покликали двох молодих парубків, які знаходились на центральній площі, які б посвідчили те, що він не надав документів працівникам поліції, жодного слова про те, що саме він, ОСОБА_1 керував в нетверезому стані автомобілем хлопці не казали, так як не бачили хто саме керував автомобілем через темну пору доби. Крім того, на запитання суду ОСОБА_1 в судовому засіданні повідомив, що він дійсно перебував в стані алкогольного спяніння, однак того дня не керував належним ОСОБА_2 автомобілем марки «Volkswagen Transporter T-5», державний номерний знак НОМЕР_1, а знаходився в автомобілі у якості пасажира.

У судовому засіданні 25.09.2017 року свідок ОСОБА_2 пояснив, що 30.04.2017 року він, разом з ОСОБА_1 рухались на автомобілі марки «Volkswagen Transporter T-5», державний номерний знак НОМЕР_1, по вул.Івана Проскури в смт.Іванків, він був за кермом, а ОСОБА_1 сидів на пасажирському сидінні. В подальшому, під час руху він зупинив автомобіль поблизу музичної школи, так як в автомобілі перестали горіти габаритні вогні. Він вийшов з автомобіля через двері що знаходяться з боку водія, в цей час на службовому автомобілі приїхали працівники поліції. В момент коли вони підїжджали ОСОБА_1 виходив з дверей розташованих зі сторони водія, так як двері що знаходяться зі сторони пасажира, протягом тривалого часу технічно несправні. Поліцейські підійшли до ОСОБА_1 та почали його безпідставно звинувачувати у тому, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння. Він, ОСОБА_2 неодноразово наголошував працівникам поліції, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а водієм був саме він, ОСОБА_2 В подальшому, приблизно через 30 хвилин, після того як приїхали працівники поліції вони покликали двох хлопців, які знаходились на центральній площі, для участі у якості понятих, хлопці не бачили хто саме сидів за кермом автомобіля, коли він рухався.

В судовому засіданні 02.10.2017 року ІПП Іванківського ВП Вишгородського ВП Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 пояснив, що 05.07.2017 року він, спільно з поліцейським ОСОБА_4 здійснювали патрулювання по території смт.Іванків, Іванківського району Київської області, в цей час вони помітили автомобіль марки «Volkswagen Transporter T-5», державний номерний знак НОМЕР_1, який рухався по вул.Івана Проскури. Вони почали його переслідувати, та за допомогою проблискових маячків надавати водію вимогу про зупинку. Вищевказаний автомобіль зупинився, коли вони підійшли до нього, то поблизу автомобіля стояв ОСОБА_2 а з автомобіля зі сторони водія вийходив ОСОБА_1, в якого була нестійка хода, нечітка вимова, та було чути різкий запах алкоголю. Вони попросили ОСОБА_1 надати реєстраційні документи на автомобіль та посвідчення водія, на що той відмовився їх надавати. В подальшому, йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного спяніння, на що він відмовився у присутності двох свідків, які були залучені для цієї процесуальної дії. На запитання суду інспектор пояснив, що фото чи відео підтвердження свої пояснень не має. На відео, яке він мав намір долучити в судовому засідання нічого по суті не видно, через темну пору доби, коли відбувалась відео фіксація.

В судові засідання 25.09.2017 року та 02.10.2017 року поняті ОСОБА_5, ОСОБА_6 не зявились, про день, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В пункті 27 постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Враховуючи вищевикладене, особа, що склала адміністративний протокол зобов'язана надати до суду докази, які б доводили наявність у діях правопорушника складу правопорушення. Поліцейським, який склав даний протокол про адміністративне правопорушення не надано жодних доказів, крім його пояснень, наданих в судовому засіданні, які б підтверджували факти викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме те, що ОСОБА_1 керував (виконував функції водія під час руху транспортного засобу) автомобілем у стані алкогольного спяніння. Останнім не надано будь-які фото, відео з доказом того, що ОСОБА_1 саме керував автомобілем у стані алкогольного спяніння. Таким чином, доказів в спростування доводів правопорушника ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 щодо того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння до суду не надійшло.

Як вбачається з пояснень, наданих ОСОБА_1 та свідком ОСОБА_2 відомості викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження та не відповідають фактичним обставин справи, так як відповідно до них ОСОБА_1 не керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, а це свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Частиною третьою ст. 62 Конституції України визначено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1. відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому, провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 38, 245, 247, 251, 283-286 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення - закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя