Справа № 444/2573/17
Провадження № 3/444/1109/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2017 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Мартинишин Я. М., розглянувши матеріали адміністративної справи в залі суду в м.Жовква, які надійшли від Кам»янка-Бузького відділу поліції ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого та зареєстрованого : ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого,зі слів одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, індивідуальний ідентифікаційний № НОМЕР_1, -

за ст.130 ч.1 КпАП України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , 28.10.2017 року приблизно о 22 год. 00 хв. на автодорозі Львів-Рава-Руська М-09 (24 км.), керував автомобілем НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп"яніння, а саме : неприродна блідість шкірного покриву обличчя, зіниці ока не реагують на світло, тремтіння пальців рук . Від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків , чим своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.130 ч.1 КпАП України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні, свою провину не визнав, та суду пояснив, що він 28.10.2017 року їхав в аптеку за ліками для своєї дитини . Під часу руху його транспортний засіб було зупинено працівниками поліції, та працівникам поліції видався підозрілим його пасажир . А тому, працівники поліції ствердили, що він перебуває в стані наркотичного сп»яніння. Від проходження медичного огляду відмовився, оскільки в наркотичному стані не перебував та дуже поспішав. Окрім того вважає, що працівниками поліції було вчинено ряд порушень при зупинці його транспортного засобу.

Не зважаючи на невизнання своєї провини правопорушником ОСОБА_1, його вина повністю доводиться зібраними доказами, які знаходяться в матеріалах даної справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №001938 від 28.10.2017 року ,

- особистими та письмовими поясненнями ОСОБА_1 , згідно яких проходження медичного огляду відмовився, оскільки в наркотичному стані не перебував,

- письмовими поясненнями свідків гр.ОСОБА_2, гр.ОСОБА_3 від 28.10.2017 року, згідно яких правопорушник ОСОБА_1, перебував з явними ознаками наркотичного сп"яніння, а саме : неприродна блідість шкірного покриву обличчя, зіниці ока не реагують на світло, тремтіння пальців рук , від мед освідчення на стан наркотичного сп»яніння відмовився.

Так, ч.1 статті 130 КпАП України передбачено відповідальність за керування транспортним засобом, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п.2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 із останніми змінами та доповненнями від 28.10.2015 року, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп'яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Як вбачається із затвердженого Наказу Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 № 1452/735, що зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858, а саме як вбачається із затвердженої Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а саме п.2 огляд на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

А саме, ознаками наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного спяніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Тобто, у поліцейського взводу ОДДЗ бат № 2 УПП у м.Львові ДПП старшого лейтенанта ОСОБА_4В були усі підстави вважати, що правопорушник ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного спяніння згідно з ознаками такого стану, що стало підставою для огляду на місці зупинки транспортного засобу.

Окрім того, судом було оглянуто відеофіксацію зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 з нагрудного знаку патрульного поліцейського, з якого вбачається що ОСОБА_1 від проходження медосвідчення в медичному закладі на стан наркотичного сп»яніння відмовився.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, суддя не надає віри показам правопорушника про те, що він не керував автомобілем в стані наркотичного спяніння , оскільки на його думку він поспішав, а тому і відмовився від проходження медосвідчення, а також те що працівники поліції при зупинці його транспортного засобу вчинили ряд правопорушень, проте надані його покази спростовуються матеріалами даної справи, та письмовими показами свідків, відеофіксацією зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 з нагрудної камери поліцейського, які обєктивно підтверджуються матеріалами справи.

А тому суд вважає, що кваліфікація дій ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КпАП України є вірною, оскільки він керував транспортним засобом в стані наркотичного спяніння .

Відповідно до ст. 33 КпАП України стягнення накладається в межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопрушення. При накладенні стягнення враховуються характер правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Призначаючи вид та міру стягнення правопорушнику , враховую характер скоєного правопорушення, дані про особу правопорушника, який до адміністративної відповідальності притягується вперше , його майновий стан, який ніде не працює, ставлення правопорушника до вчиненого ним правопорушення.

Обставин, які б помякшували або обтяжували відповідальність правопорушника ОСОБА_1 судом не встановлено .

Санкція ст.130 ч.1 КпАП України, передбачає стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік .

З врахуванням всіх у сукупності вище перелічених обставин місця, способу вчинення правопорушення, відношення правопорушника до вчиненого ним правопорушення, приходжу до переконання, що до правопорушника слід застосувати адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою він притягається до відповідальності, і так як адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами приходжу до переконання, оскільки правопорушник вчинив правопорушення на транспорті, що за своєю природою нисе високий рівень суспільної небезпеки, так як транспорт є підвищеним джерелом небезпеки, з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, приходжу до переконання, що до правопорушника ОСОБА_1 з врахуванням вищеперелічених обставин, слід застосувати стягнення, у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст.4 ч.2 п.5 Закону України Про судовий збір з останніми змінами та доповненнями , у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується з правопорушника 0,2 розміру мінімального заробітної плати .

Керуючись ст.ст.30, 130 ч.1,280,284, 307, 308, 317-321 КпАП України, суддя ,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КпАП України та застосувати до нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік .

Стягнути з ОСОБА_1 - судовий збір в розмірі 320 грн. 00 коп., який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України , та які слід сплати по реквізитам рахунків Жовківського районного суду Львівської області : отримувач УДКСУ у Жовківському районі р/р0286 , МФО - 825014 , ЄДРПОУ - 36762986 , код - 36762195 , призначення платежу : судовий збір.

Строк позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів обчислювати з дня винесення постанови про позбавлення права керування транспортними засобами .

Якщо зазначені особи, які позбавлені спеціального права, ухиляються від здачі документа, що посвідчує це право, то строк позбавлення їх спеціального права обчислюється з дня здачі або вилучення такого документа.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою , яку притягнуто до адміністративної відповідальності , її законним представником , захисником , потерпілим , його представником або на неї може бути винесено подання прокурора протягом 10 днів з дня винесення постанови .

Апеляційна скарга, подання прокурора подаються до Апеляційного суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається до виконання органу державної виконавчої служби за місцем знаходження суду та за місцем проживання правопорушника, роботи або місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з дня винесення .

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначений постановою;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат визначається КМ України .

Суддя Мартинишин Я. М.