Справа № 168/656/17
Провадження № 3/168/257/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2017 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області, головуючий суддя Назарук О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління Держпраці у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 188-1 КУпАП,

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, фізичної особи-підприємця, одруженого, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, несудимого, до адміністративної відповідальності не притягався,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколом про адміністративне правопорушення №04-405/173 від 23 серпня 2017 року, фізична особа-підприємець ОСОБА_1, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року не виконав норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів, чим порушив вимоги статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», за що передбачена відповідальність за частиною 2 статті 188-1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вини у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 188-1 КУпАП не визнав та пояснив, що він зареєстрований у Фонді соціального захисту інвалідів, ним подано звіти про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2016 рік. Кількість штатних працівників становить 16 чоловік, у звітний період вакантною була посада водій-експедитор, на яку був прийнятий інвалід ІІІ групи. Особи з інвалідністю із заявами про прийняття на роботу не звертались, від центру зайнятості не направлялись. Вважає, що в його діях немає складу правопорушення, а тому просить провадження щодо нього закрити.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність їх у сукупності, вважає, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, з таких підстав.

Стаття 280 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, … а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція частини 2 статті 188-1 КУпАП передбачає відповідальність за невиконання посадовою особою, яка користується правом приймати на роботу і звільняти з роботи, фізичною особою, яка використовує найману працю, нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Судом встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрований у Фонді соціального захисту інвалідів, ним подано звіти про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2016 рік. Відповідно до протоколу та Акту перевірки №04-405/173 від 23 серпня 2017 року у 2016 році середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу становила 16 осіб, а тому відповідно до статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів» для неї встановлено норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів - у кількості одного робочого місця.

Разом з тим судом встановлено, що з 05 березня 2015 року на посаду водія автотранспортного засобу прийнято особу з третьою групою інвалідністю, який 29 квітня 2016 року звільнений. Даний факт інспектором з питань праці не оспорюється, однак вважає, що норматив не виконано, оскільки інвалід не пропрацював на підприємстві 6 місяців звітного року, при цьому дані табельного обліку використання робочого часу робітника мають відповідати цим шести місяцям звітного року. Суд не бере до уваги доводи інспектора з цього приводу, оскільки законодавцем чітко не прописано строки, що будуть вважатися достатніми для виконання нормативу.

За змістом статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» для підприємств, установ, організацій встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування осіб з інвалідністю.

Згідно зі статті 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Відповідно до статті 18-1 зазначеного Закону, пошук підходящої роботи для інваліда здійснює державна служба зайнятості.

Правовий аналіз даної норми дає підстави зробити висновок, що обов'язок роботодавця прийняти на вакантну посаду особу з інвалідністю, яка може зайняти таку посаду за своїми професійними здібностями, однак законодавець не покладає на нього обов'язок з пошуку таких осіб для працевлаштування.

В наявних та досліджених в судовому засіданні матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували звернення осіб з інвалідністю із заявою працевлаштуватись, а також звернення від центру зайнятості щодо працевлаштування осіб з інвалідністю. Разом з тим у протоколі зазначено, що вакантна посада водія автотранспортного засобу була заповнена шляхом прийняття на роботу особу-інваліда.

У звязку з наведеними обставинами та нормами закону, а також враховуючи ту обставину, що протягом 2016 року до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, особи з інвалідністю із заявою про прийняття на роботу не звертались, від центру зайнятості не направлялись, вакантна посада заповнена шляхом працевлаштування інваліда, тому суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 188-1 КУпАП.

Керуючись статтями 9, 23, 27, 33, 188-1, 252, 256,280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 188-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у звязку із відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Старовижівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя ОСОБА_3