Справа № 742/1967/17 Головуючий у 1 інстанції Бездідько В. М.
Провадження № 33/795/359/2017
Категорія - ч. 1 ст. 172-6 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2017 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Демченка О.В.,

з участю прокурора Карася В.М.,

захисника адвоката ОСОБА_1,

особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 липня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 липня 2017 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, українець, громадянина України, одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_2, приватного підприємця, депутата Прилуцької міської ради 7 скликання, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,-

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот пятдесят) гривень.

Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 320 грн. 00 коп.

Судом ОСОБА_4 було визнано винним в тому, що він будучи депутатом Прилуцької міської ради 7-го скликання, тобто у відповідності до п.п. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII від 14.10.2014 року, примітки до ст.172-6 КУпАП, являючись суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією у порушення вимог ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», у встановлений законом термін несвоєчасно подав, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічну декларацію за 2016 рік за формою, що визначається Національним агентством, а саме подав таку декларацію 23 травня 2017 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Своє рішення суд мотивував тим, що ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, статті 3 цього Закону, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством. Відповідно до прикінцевих положень Закону, продовжено до 1 травня 2017 року строк подання щорічної декларації для осіб, які відповідно до цього закону подають таку декларацію вперше.

Крім того, 22.03.2017 року ОСОБА_2 був присутнім на семінарі-тренінгу, де одним з питань було подання декларацій та в період з 16.03.2017 по 31.03.2017 року депутати Прилуцької міської ради отримали електронні індивідуальні цифрові підписи, ОСОБА_2 також поставив свій підпис про отримання електронного ключа. Також 06 березня 2017 року електронною поштою депутатам Прилуцької міської ради було надіслано електронний посібник з методичними рекомендаціями щодо заповнення та подання електронних декларацій. І хоча певний час ОСОБА_3 перебував за межами країни та в період з 01.01.2017 по 19 год. 30 хв. 04.01.2017 року засвідчено некоректну роботу програмного забезпечення, а протягом 24-28 березня 2017 року здійснювались заходи з оптимізації та переконфігурування обчислюваних ресурсів, що потребувало декількох зупинок та перезапусків окремих компонентів та ІТС Реєстру в цілому, вжиття таких заходів дозволило забезпечити функціонування Реєстру та реалізувати суб'єктами декларування обов'язок щодо подання електронних декларацій відповідно до законодавства, отже ОСОБА_2 мав реальну можливість подати декларацію у передбачені законодавством строки. Тому фактичне подання декларації за 2016 рік лише 23 травня 2017 року о 10 год. 49 хв. є адміністративним правопорушенням, повязаним з корупцією, передбаченим ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, адвокат ОСОБА_1 подав в інтересах ОСОБА_2 апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 липня 2017 року, а провадження в справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги аргументує тим, що ОСОБА_2 вживав заходи щодо подання електронної декларації до 01.05.2017 року, проте через неналежність роби «Реєстру» та через необізнаність з роботою ресурсу не мав можливості подати декларацію в строк. Звертає увагу апеляційного суду, що місцевим судом фактично не розглянуто клопотання захисника з приводу запиту відомостей про належність роботи «Єдиного державного реєстру декларацій...» Акцентує увагу на тому, що як слідує з адмінпротоколу, несвоєчасність подання декларації було встановлено шляхом опрацювання відкритих джерел інформації в мережі Інтернет. Проте це суперечить нормам спеціального законодавства, адже згідно ст. 49 Закону України «Про запобігання корупції», якщо встановлено неподання декларації субєктом декларування його повинні повідомити про таке неподання, і субєкт повинен протягом 10-ти днів з дня отримання такого повідомлення подати декларацію. Але в даному випадку ці вимоги дотримані не були. Більше того, встановлений порядок проведення контролю декларацій дотриманий не був, проте ці обставини залишились поза увагою суду першої інстанції. Автор скарги також просить врахувати, що не було і встановлено субєктивну сторону правопорушення в розумінні ст. 9 КУпАП. За таких обставин відсутність в діях ОСОБА_2 умислу на вчинення дій з приводу несвоєчасно подання електронної декларації свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

В засідання апеляційного суду захисник обґрунтовував свою позицію доводами апеляційної скарги та просив її задовольнити. ОСОБА_2 підтримав позицію захисника.

Прокурор наполягав на законності та обґрунтованості постановленого рішення місцевим судом, що повністю відповідає матеріалам справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши позицію захисника та особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, думку прокурора, щодо відсутності підстав для задоволення скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

За змістом ст.ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконанні в повному обсязі.

Як вбачається з апеляційної скарги адвоката, в ній міститься низка несистематизованих доводів, яка загалом можна звести до двох пунктів: відсутність у ОСОБА_2 умислу на скоєння адміністративного правопорушення та недотримання органом, який склав протокол, процедури притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд вважає, що обидва твердження апеляційної скарги не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Діючим законодавством України, яке приведено в матеріалах справи і судовому рішенні, передбачено, що ОСОБА_2 повинен був подати декларацію про свій майновий стан до 1 травня 2017 року, про що він особисто був попереджений та отримав ключ свого електронного підпису. Даний факт ніким не оспорюється. Для того, щоб встановити, чи дійсно ОСОБА_2 вживав заходів для подачі декларації про свій майновий стан і не зміг цього зробити з незалежних від цього причин, суд проаналізував наявні в справі докази. З них вбачається, що ОСОБА_2 вперше зареєструвався в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування тільки 22 травня 2017 р., а декларація подана ним наступного дня 23 травня 2017 р. (а.с.98-102). Твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_2 намагався подати декларацію, але не зміг цього зробити через збої в роботі вказаного реєстру, нічим не підтверджені і будь-яких доказів з цього приводу суду не надано. Навпаки з матеріалів справи (а.с. 59-77) вбачається, що у час, який передував 1 травня 2017 року ОСОБА_2 знаходився в м. Прилуках і брав участь у сесії Прилуцької міської ради, тобто він мав можливість скласти і подати декларацію.

Щодо ніби то порушення процедури притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, апеляційний суд вважає за необхідне зважити на таке.

У відповідності до ст. 11 Закону України «Про запобігання корупції», до повноважень Національного агентства з питань запобігання корупції відноситься надання методичної допомоги з питань застосування законодавства про боротьбу з корупцією. Відповідно до листів НАЗК, які знаходяться в матеріалах справи (а.с.11-16) право на складання протоколів за ст. 172-6 КУпАП мають право співробітники підрозділів поліції по захисту економіки. Щодо спеціальної процедури притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 172-6 КУпАП, на яку посилається адвокат, то вона може бути передбачена тільки законами України, але законами «Про запобігання корупції» та Кодексом України про адміністративні правопорушення вона не передбачена. Навпаки, цими законами передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення складається при виявленні його уповноваженими на те посадовими особами і розглядається судом в передбачені законом строки.

Таким чином, оскаржуване судове рішення ухвалене відповідно до діючого законодавства і на підставі наданих суду доказів. Доказів невинуватості ОСОБА_2 суду першої інстанції та апеляційному суду не надано. Тому постанова місцевого суду відносно ОСОБА_2 є законною, обґрунтованою, вмотивованою, зміні чи скасуванню вона не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 283, 293, 294, КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Прилуцького міськрайоннгого суду Чернігівської області від 17 липня 2017 року відносно ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_5