Спарва№ 308/3841/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2017 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бенца К.К., за участі представника особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли із Управління патрульної поліції у м. Ужгороді та Мукачеві ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №246355 від 13.04.2017 року встановлено, що 13.04.2017 року близько 00 год. 05 хв. водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1, в м. Ужгород по вул. Яна Гуса 44, в стані алкогольного спяніння. Огляд на визначення стану спяніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.9а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_2 заперечив свою вину у скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Зазначив, що висновки викладені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо керування ним транспортним засобом у стані алкогольного спяніння є безпідставними та не підтверджуються жодними доказами. Зазначив, що 13.04.2017 року біля опівночі сів в автомобіль для того, щоб забрати речі, через 2-3 хвилини до нього підійшов поліцейський і предявив вимогу надати йому документи. Після огляду документів, сказав йому, що від нього чути запах алкоголю, на що він йому повідомив, що він вживав пиво. Поліцейські провели обшук його автомобіля біля 40 60 хвилин. Він особисто не керував автомобілем, а лише сів в автомобіль, який був припаркований за місцем його проживання, для того щоб забрати речі. Інспектор поліції не зупиняв автомобіль під його керуванням. Заперечив факт керування автомобілем в стані алкогольного спяніння. Визнає, що перебував в стані алкогольного спяніння, проте не керував автомобілем в стані алкогольного спяніння. В наступне судове засідання після оголошеної в судовому розгляді перерви ОСОБА_2 не зявився.

Представник особи, відносно якої запроваджено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП. Просив провадження у справі закрити у звязку з відсутністю у діях ОСОБА_2 складу правопорушення, оскільки ОСОБА_2 не керував автомобілем. Просив взяти до уваги відеозапис ,що було здійснено патрульним за допомогою нагрудного відеореєстратора та який було переглянуто в судовому засіданні, згідно якого не зафіксовано факт керування ОСОБА_2 автомобілем.

Свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, відносно якої запроваджено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 , його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП при розгляді справи суд зобовязаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ст. 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, потоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно ч.1 ст. 130 КУпАП диспозиція статті передбачає керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 а Правил Дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до розяснень, що міститься в п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 р. №14 під керуванням транспортними засобами слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортними засобами, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані спяніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Пояснення ОСОБА_2 узгоджуються із відеозаписом, що було здійснено патрульним за допомогою нагрудного відеореєстратора та який було переглянуто в судовому засіданні під час розгляду вищевказаної адміністративної справи у присутності учасників судового розгляду. З даного запису не вбачається, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом. Зафіксовано сам факт запровадження протоколу про адміністратине правопорушення.

Отже, суть правопорушення, зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння не грунутється на фактичних обставинах справи та зібраних доказах.

Доказів, які свідчили б про те, що гр. ОСОБА_2 13.04.2017 року о 00 год. 05 хв. керував транспортним засобом «ВАЗ 210934-20», номерний знак НОМЕР_2, в м. Ужгороді по вул. Яна Гуса в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, суд вважає, що суть правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП є сумнівною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Встановлені у суді обставини не підтверджують правильність викладених у протоколі даних про обставини правопорушення та дотримання інспектором встановленого порядку складання протоколу. Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

За вищезазначених обставин, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставіп.1 ч.1 ст. 247 КУпАП

Керуючись ст.ст.9, 245, 247 ч.1 п.1, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч.1 ст.130 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути винесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_5