АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2017 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області Кифлюк В.Ф., розглянувши матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Першотравневого районного суду м.Чернівців від 12.10.2017 року у справі про адміністративне правопорушення щодо неї,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівців від 12.10.2017 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючу в АДРЕСА_1, не працюючу, визнано винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП і на неї накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян України, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто зі ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 320 грн.

Згідно постанови суду, 15 липня 2017 року о 20 год. 15 хв. ОСОБА_2 в смт. Берегомет Вижницького району по вул. Кармелюка, 8 керувала автомобілем «Рено» д.н.з.НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, почервоніння очей та шкіри обличчя. І від проходження огляду на стан сп'яніння відмовилась, чим порушила п.2.5 ПДР України та вчинила правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

На цю постанову суду 03.11.2017 року ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржуване рішення та закрити провадження у справі за відсутністю в її діях складу правопорушення.

Також просила поновити їй строк на оскарження цього судового рішення.

Вказувала, що вона була відсутня в судовому засіданні під час розгляду провадження щодо неї, повідомлень з суду про час і місце розгляду провадження не отримувала, копію постанови суду отримала лише 27.10.2017 року, а тому вважає, що пропустила строк на оскарження судового рішення з поважних причин.

справа №33/794/664/17 головуючий у 1 інстанції Войтун О.Б.

Ще вказувала, що пояснення свідків, на які суд послався в своєму рішенні, як на підтвердження її вини в скоєнні правопорушення, не можна брати до уваги, оскільки вони записані одним почерком, в поясненні ОСОБА_3 відсутні дані про особу, яка відмовилась від проходження медичного огляду, а також в цих поясненнях відсутні записи про те, в якому стані вона перебувала. Апелянт ще вказувала, що свідків при складанні протоколу не було, копію протоколу їй вручено не було. Крім того, працівники поліції її не відсторонили після цього від керування транспортним засобом. Також зазначала, що працівники поліції на місці зупинки не пропонували пройти огляд на стан сп'яніння. А в лікарні у неї не брали кров на аналіз для визначення стану сп'яніння. Вказувала, що видача лікарем довідки про те, що особа відмовились від проходження огляду на стан сп'яніння, не входить до повноважень останнього. Зазначала ще, що їй не було видано на руки направлення для проходження огляду для визначення стану сп'яніння і таке направлення відсутнє в матеріалах провадження.

В судове засідання ОСОБА_2 не з'явилася, хоча повідомлялась про час і місце розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Перевіривши матеріали провадження та опитавши свідка ОСОБА_3, вважаю, що клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на оскарження постанови суду необхідно задовольнити, а в задоволенні її апеляційної скарги необхідно відмовити.

Як вбачається з матеріалів провадження, в суді першої інстанції апелянт була відсутня під час розгляду матеріалу щодо неї, а також відсутні письмові відомості про те, що ОСОБА_2 була своєчасно повідомлена судом про час і місце розгляду провадження щодо неї.

А тому вважаю, що строк на оскарження постанови суду ОСОБА_2 пропустила з поважних причин і тому цей строк необхідно їй поновити.

Що стосується вимог апелянта про скасування оскаржуваного рішення та закриття провадження, вважаю, що ці вимоги є необґрунтовані.

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП при обставинах, що викладені в постанові суду, підтверджується дослідженими доказами, яким суд дав правильну юридичну оцінку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №2800569 від 15.07.2017 року вбачається, що ОСОБА_2 цього дня о 20 год. 10 хв. в смт. Берегомет по вул. Кармелюка, 8 керувала автомобілем марки «РЕНО» д/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, почервоніння очей та шкіри обличчя. Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння відмовилась, чим порушила вимоги п.2.5 ПДР України.

З довідки КУ «Вижницька центральна районна лікарня» №80 від 15.07.2017 року вбачається, що цього дня о 21 год. 15 хв. ОСОБА_2 від медичного огляду для визначення стану сп'яніння відмовилась.

З пояснень ОСОБА_4 вбачається, що 15.07.2017 року о 21 год. 15 хв. ОСОБА_2 в його присутності в м. Вижниця відмовилася від проходження медичного огляду на стан сп'яніння.

З пояснень ОСОБА_3, даних ним в суді апеляційної інстанції вбачається, що він був присутній при оформленні працівниками поліції адміністративного протоколу на ОСОБА_2 в м.Вижниця 15.07.2017 року і тоді в його присутності остання відмовилась від проходження медичного огляду для визначення стану сп'яніння.

Аналіз вказаних доказів свідчить про правильність висновку суду про винуватість ОСОБА_2

Твердження апелянта про те, що в лікарні у неї не брали кров на аналіз для визначення стану сп'яніння є обґрунтованим, але остання не вчинила дорожньо-транспортної пригоди і тому аналіз крові не для визначення стану її сп'яніння, як водія транспортного засобу, у неї не могли брати.

Крім того, працівники поліції не видають на руки фізичним особам направлення для проходження ними медичного огляду на стан сп'яніння. Це не передбачено нормативними документами і посилання апелянта на те, що їй не було вручено таке направлення і це є порушенням, є необґрунтованим.

Оскільки пояснення у свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 15.07.2017 року відбирав інспектор поліції Вівчарюк М.В., то обґрунтованим є і те, що ці пояснення записані одним почерком.

Не відповідає дійсності і посилання апелянта на те, що в поясненні ОСОБА_3 відсутні дані особи, яка відмовилась від проходження медичного огляду на стан сп'яніння. В цьому поясненні є записи про те, що останній був присутній при складанні адміністративного протоколу на ОСОБА_2 і в його присутності громадянка відмовилася від проходження медичного огляду на стан сп'яніння в установленому порядку.

Твердження апелянта про те, що лікар не вправі складати довідку в разі відмови особи проходити медичний огляд для визначення стану сп'яніння, є довільним трактуванням ОСОБА_2 обов'язків лікаря.

Щодо посилань апелянта на те, що працівники поліції 15.07.2017 року після складання на неї протоколу про адміністративне правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП, у відповідності до 266 КУпАП, не відсторонили її від керування транспортним засобом, в даному випадку не свідчить про відсутність в її діях складу правопорушення.

Такі дії працівників поліції апелянт вправі оскаржити начальнику відповідного відділу поліції для притягнення останніх до дисциплінарної відповідальності.

Підстав для скасування оскаржуваної постанови немає, а тому в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_2 строк на оскарження постанови Першотравневого районного суду м. Чернівців від 12 жовтня 2017року.

В задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 відмовити, а постанову Першотравневого районного суду м. Чернівців від 12 жовтня 2017 року у справі про адміністративне провадження щодо неї за ст.130 ч.1 КУпАП, залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф.Кифлюк

Згідно з оригіналом: суддя