Номер провадження: 33/785/1227/17
Номер справи місцевого суду: 522/8853/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Прібилов В.М., при секретарі Стояновій Л.І., за участю особи, відносно якої прийнята оскаржувана постанова - ОСОБА_2 та водія - учасника ДТП - ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеса від 06.06.2017 року,-

встановив

Зазначеною постановою

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 / триста сорок / гривень.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 03.05.2017 року о 13 годині 30 хвилин у місті Одеса, по вул. Балківська 53, керуючи автомобілем SEAT ALHAMBRA, державний р/н Т9551 КМ водій ОСОБА_4, під час перестроювання не переконався, що це буде небезпечно і не створить перешкоди, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 в результаті цього автомобілі отримали механічні пошкодження..

За даним фактом співробітниками управління поліції в м. Одесі відносно ОСОБА_4 було складено протокол серії БР № 1907717 від 03.05.2017 року про адміністративне правопорушення. передбачене ст. 124 КпАП України.

У апеляційній скарзі ОСОБА_4, не погоджуючись з вказаним судовим рішенням та посилаючись на те, що воно винесене без всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи, порушує питання щодо скасування постанови та закриття справи за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх доводів вказав. що в матеріалах справи містяться лише пояснення учасників ДТП, протокол та схема ДТП, а інші докази, які доводять його вину матеріали справи не містять.

Так, апелянт зазначає, що в момент свого перестроювання він пересвідчився, що в попутному напрямку на близькій дистанції ніхто не рухався та здійснив перестроювання.

При цьому, водій ОСОБА_3, який хоч і рухався в попутному напрямку, однак на великій скорості, очевидно, не розрахував безпечну швидкість наближення до автомобіля під керуванням ОСОБА_4, та застосовуючи екстрене гальмування, не зміг уникнути зіткнення.

Крім того, апелянт порушує питання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови суду, який на його думку пропущений з поважних причин, оскільки участі в судовому засіданні він не приймав, а копію оскаржуваного рішення отримав лише 17.07.2017 року.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати та провадження по справі відносно нього закрити у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши доводи апеляції та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що клопотання апелянта про поновлення строку для апеляційного оскарження підлягає задоволенню, апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а постанову суду скасувати, з поверненням матеріалів до Управління поліції виходячи з наступного :

Згідно зі ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, розгляд справи був проведений без участі ОСОБА_4, постанова суду першої інстанції винесена 06.06.2017 року / а.с. 7-8 / і копія постанову ОСОБА_4 судом не направлялась.

ОСОБА_4 ознайомився з матеріалами адміністративної справи та отримав копії документів лише 17.07.2017 року / а.с. 9-10 /, а апеляційна скарга подана 18.07.2017 року, тобто в передбачений законом строк.

Враховуючи наведені вище обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апелянта в частині отримання ним постанови після спливу строку на оскарження постанови районного суду є обґрунтованими, апеляційна скарга подана ним в передбачений законодавством строк, в звязку з чим строк на оскарження постанови районного суду повинен бути поновлений.

Що стосується доводів апелянта про порушення його прав та розгляд справи без його належного повідомлення про дату та час судового розгляду та за його відсутності, апеляційний суд вважає ці доводи обґрунтованими та такими, які підтверджені матеріалами справи.

У відповідності зі ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 був повідомлений про дату та час розгляду справи, яка була призначена на 05.06.2017 року, про що свідчить запис в протоколі про адміністративне правопорушення /а.с. 1/, а справа була розглянута судом 06.06.2017 року.

Разом з тим, матеріали справи не містять даних про повідомлення районним судом ОСОБА_4 про розгляд справи 06.06.2017 року, а тому його доводи у цій частині є обґрунтованими і такими, які вказують на допущення районним судом процесуального порушення, яке тягне за собою скасування постанови.

Що стосується доводів апелянта про його невинуватість у вчиненому правопорушенні, та апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП України, завданнями у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`активному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність; чи заподіяно майнову шкоду; а також зясувати інші підстави для правильного вирішення справи.

Згідно положень закріплених в ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

При розгляді даної адміністративної справи суддя районного суду наведених вище вимог закону в повній мірі не дотримався, оскільки не звернув уваги на неналежне оформлення матеріалів адміністративної справи органом, який складав протокол, з необхідною та достатньою повнотою не встановив фактичні обставини справи, та прийняв рішення про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Проте такий висновок судді районного суду є передчасним, оскільки протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_5 - є таким, що не в повній мірі відповідає вимогам закону, а зафіксовані в ньому данні такими, які не відповідають усім матеріалам адміністративної справи та обставинам події.

Так, на місті скоєння ДТП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_4, надала письмові пояснення, згідно яких він дійсно керував транспортним засобом SEAT ALHAMBRA, державний р/н Т9551 КМ по вул. Балківській в м. Одеса і в даному місці намагався здійснити перестроювання з другого ряду зліва направо в перший ряд і в цей момент почув звук гальмування і сталося зіткнення його автомобіля НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, в результаті чого його автомобіль отримав механічні пошкодження лівої задньої двері. Наполягав на тому, що перед перестроюванням в інший ряд руху переконався у відсутності інших автомобілів і бачив, що автомобіль ОСОБА_3 був від нього на відстані 50-80 метрів / а.с. 4 /.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_4 підтримав свої пояснення, винним себе не визнав, вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення. передбачений ст. 124 КУпАП, так як Правила дорожнього руху він не порушував. Винним у ДТП вважає водія ОСОБА_3, так як на його думку саме він порушив Правила дорожнього руху, а саме рухався з великою швидкістю, не розрахував дистанцію до його автомобіля, проявив неуважність, внаслідок чого допустив зіткнення. При цьому зазначив, що погоджується зі схемою ДТП, яка була складена ні місці співробітниками поліції.

Водій ОСОБА_3, який є учасником даної дорожньо-транспортної пригоди, на місці ДТП надав письмові пояснення, згідно яких він дійсно керував транспортним засобом, а саме автомобілем НОМЕР_1 по вул. Балківській в м. Одесі з швидкістю 50-60 км/час у другому ряду. В подальшому необхідно було скоїти поворот наліво, як того вимагав дорожній знак. В цю мить з третьої полоси руху автомобіль SEAT ALHAMBRA, державний р/н Т9551 КМ почав скоювати маневр перестроювання на його полосу, внаслідок чого вдарив його в праву сторону і його автомобіль отримав механічні ушкодження /а.с. 5/.

В апеляційному суді, водій ОСОБА_3 підтвердив свої пояснення, а також пояснив, що намагаючись уникнути зіткнення з автомобілем ОСОБА_4 змінив рух свого автомобіля вліво, намагався його обїхати, але це йому не вдалося с сталося зіткнення. Винним у ДТП вважає водія ОСОБА_4, так як він, намагався здійснити поворот наліво знаходячись у правій смузі руху і при цьому не впевнився в небезпечності маневру для інших учасників дорожнього руху. При цьому він не згоден з схемою ДТП, так як на ній неправильно відображено місце зіткнення автомобілів.

В судовому засіданні суду першої інстанції були досліджений протокол про адміністративне правопорушення, пояснення, схему дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 190717 03.05.2017 року автомобіль SEAT ALHAMBRA, державний р/н Т9551 КМ, яким керував ОСОБА_4, здійснюючи перестроювання, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки в результаті сталося його зіткнення з автомобілем НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3

На підставі цих даних суд зробив висновок про наявність в діях водія ОСОБА_4 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та визнав винним.

Але цей висновок суд першої інстанції нічим не обґрунтував, та лише механічно перерахував матеріали справи не перевірив інші обставини на які посилаються обидві сторони і які не знайшли свого відображення у матеріалах адміністративної справи.

Так ОСОБА_4 в своїх поясненнях в протоколі про адміністративне правопорушення свою провину не визнав та підтримав свої пояснення які надав письмово та наполягав на порушення Правил Дорожнього руху з боку водія ОСОБА_3, внаслідок чого сталося ДТП. При цьому посилається на схему ДТП та фотознімки з місця події, які можуть підтвердити його пояснення про порушення Правил дорожнього руху саме водієм ОСОБА_3

Водій ОСОБА_3 також наполягав на своїх поясненнях, які надавав раніше на місці ДТП та наполягав на провині у ДТП водія ОСОБА_6 а також посилався на неправильність відображення у схемі ДТП місту зіткнення автомобілів, яке на його думку підтверджує, що він Правила дорожнього руху не порушував.

Як визначено положеннями ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Суд першої інстанції цю обставину не перевірив і та не навів обґрунтувань з підтвердженням пояснень одного з водіїв та критичного ставлення до пояснень іншого водія, що стало б підставою для винесення обґрунтованого рішення по справі.

Також без уваги органів, що складали протокол про адміністративне правопорушення і суду першої інстанції залишись пояснення водія ОСОБА_4 в яких він наводить розрахунки з місця де сталося ДТП, які на його думку підтверджують, що він не порушував Правил дорожнього руху.

Ці пояснення ОСОБА_4 не відображені у схемі ДТП /а.с. 3/ і не перевірялись в суді першої інстанції.

Разом з тим, наявна схема ДТП та фотознімки свідчать про те, що обидва водії рухалися в порушення вимог Правил дорожнього руху, оскільки сама схема та фотознімки свідчать про те, що під час руху обидва автомобілі рухалися не по конкретному ряду руху. а обидва здійснювали маневри.

Також апеляційний суд вважає, що пояснення водія ОСОБА_4, що він при перестроюванні виконав вимоги Правил дорожнього руху, спростовані схемою ДТП та фотознімками, згідно яких механічні пошкодження розташовані посередині його авто, що вказує на знаходження його авто фактично паралельно автомобілю ОСОБА_3, що може вказувати на достовірність пояснень водія ОСОБА_3 про здійснення руху автомобілем ОСОБА_4 з третьої полоси руху.

Разом з тит, є неспроможними пояснення водія ОСОБА_3 про перебування його авто в лівій полосі руху, оскільки наявні сліди гальмування вказують на перебування його автомобіля фактично посередині розподільної смуги на напрямку ближче вправо, а потім вліво по ходу руху.

Апеляційний суд вважає, що з приводу зясування всіх цих питань, з огляду на те, що водії ОСОБА_4 та ОСОБА_3 надали пояснення, які містять суттєві протиріччя один одному, органами поліції необхідно було провести досудове зясування всіх цих питань, з можливим залученням експертів з авто-технічних питань, відео з камер спостереження з місця події та зробити компетентний висновок з визначенням особи винної у порушенні Правил дорожнього руху, внаслідок якого сталося ДТП.

В той же час, апеляційний суд звертає увагу, що існуючі обставини ДТП, з урахуванням пояснень його учасників, після встановлення всіх свідків ДТП та належного складання схеми ДТП, можливо будуть потребувати проведення додаткових дій, направлених на встановлення обставин вчиненого ДТП та можливо спеціальних знань у галузі транспортної трасології та автотехніки, унаслідок чого, з урахуванням встановлення та докладного допиту учасників та всіх свідків ДТП і належного оформлення матеріалів справи може виникнути необхідність в проведенні судового транспортно-трасологічного чи автотехнічного експертних досліджень, які на даний час в матеріалах справи відсутні, що суперечить вимогам ст. 251 КУпАП.

Як це регламентовано законодавством, для всебічного, повного та обєктивного встановлення обставин ДТП, інспектору патрульної служби, який складав протокол про адміністративне правопорушення, необхідно було встановити, зясувати та зафіксувати в схемі ДТП та шляхом відбору докладних пояснень учасників та свідків ДТП всі обставини справи, а у разі необхідності, з урахуванням приписів п.6.3 Інструкції, необхідно було передати матеріали справи для подальшого розгляду (провадження) до відповідного підрозділу МВС, на території обслуговування якого сталася пригода, або іншому підрозділу, який уповноважений на проведення досудового розслідування у адміністративній справі.

Зі змісту ст. 278 КУпАП випливає, що суддя при підготовці справи до розгляду, окрім іншого, повинен перевірити, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Суддя районного суду зазначених обставин не перевірив і не звернув уваги, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення уповноваженою на те посадовою особою органу внутрішніх справ не було дотримано вимог ст. 256 КУпАП України.

Відсутність в матеріалах справи всіх відомостей, необхідних для вирішення справи, позбавляло суддю районного суду реальної можливості зясувати всі обставини справи та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Наведені недоліки матеріалів адміністративної справи також позбавляють суд апеляційної інстанції перевірити рішення судді районного суду та позбавляє апеляційний суд зробити однозначний законний та обґрунтований висновок про наявність чи відсутність вини конкретної особи у порушенні відповідних пунктів Правил дорожнього руху України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст.256, 278 КУпАП України та положень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14від 23 грудня 2005 року, протокол про адміністративне правопорушення, складений без додержання вимог ст.256КУпАП підлягає поверненню відповідному органу для належного оформлення.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність скасування постанови судді районного суду та повернення справи до відповідного підрозділу УПС в м. Одесі для проведення додаткової перевірки та належного до оформлення та доопрацювання матеріалів адміністративної справи, так як на даний час апеляційний суд позбавлений можливості прийняти остаточне рішення по даній справі.

Суд першої інстанції також цих питань не зясував, чим допустив неповноту та необєктивність, що призвело до постановлення рішення не заснованого на законі, в тому числі допустив порушення процесуального закону , яке полягає у неповідомленні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про дату, час та місце розгляду справи, в звязку з чим постанова суду підлягає скасуванню.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -

постановив

Клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку для апеляційного оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 06.06.2017 року, відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

Поновити ОСОБА_4 строк на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 06.06.2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси, від 06.06.2017 року, якою ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 / триста сорок / гривень - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою матеріали адміністративної справи за протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №190717 від 03.05.2017 року відносноОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ст.124 КУпАП - повернути до Управління патрульної поліції МВС в м. Одеса, для належного оформлення.

Матеріали адміністративної справи №522/8853/17 - повернути до Приморського районного суду м. Одеси, для виконання постанови апеляційного суду в частині повернення протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів до Управління патрульної поліції МВС в м. Одеса.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_7. суду