Справа № 307/1881/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Феєра І.С., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Полгара М.З., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 09.10.2017.

Цією постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн..

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №028425 від 13.07.2017 та постанови судді від 09.10.2017 вбачається, що ОСОБА_1, 13.07.2017, о 02 год. 40 хв., по вул. Головній у с. Терново, керував автомобілем марки «ВАЗ 21102», державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді від 09.10.2017- скасувати, а провадження в справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Вважає постанову судді незаконною. Посилається на те, що зазначений в протоколі час вчинення адміністративного правопорушення - 02 год. 40 хв. не відповідає дійсності, оскільки після зупинки його транспортного засобу він звернувся в службу 102, і таке звернення було зафіксовано о 02 год. 16 хв., що свідчить про те, що складений щодо нього протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. Крім того, вказує на те, що пояснення свідка ОСОБА_3, який склав протокол, про те, що він відмовився проходити огляду на стан сп'яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі, є безпідставними, оскільки після зупинки його транспортного засобу, він наполягав на проходженні огляду в медичному закладі, однак, йому було відмовлено, у зв'язку з чим, з метою забезпечення проведення огляду він приїхав до чергової частини

-2-

Тячівського ВП ГУНП, звідки разом з працівниками державної служби охорони прослідував у лікарню, після чого туди приїхав і ОСОБА_3, і при цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які докази невиконання ним законної вимоги працівників поліції, у тому й рішень про притягнення його до відповідальності за таке правопорушення. Разом з тим, посилається на те, що зазначені в акті проведення медичного огляду дані встановлено безпідставно, оскільки огляд проводився в коридорі, а не в спеціально обладнаному кабінеті, ні пульс, ні артеріальний тиск лікарем не вимірювались, а його прохання про забір крові взагалі було проігноровано, у зв'язку з чим, висновок про те, що він перебував у стані алкогольного сп'яніння є передчасним. При цьому, вказує й на те, що примірник акту огляду № 180 надано працівникам поліції та долучено до матеріалів справи, чим порушено вимоги п. п. 15, 19 Інструкції, оскільки акт огляду складається в одному примірнику та зберігається в закладі охорони здоров'я, у зв'язку з чим, даний акт не являється належним та допустимим доказом у справі. Також посилається й на те, що висновок щодо результатів медичного огляду № 180 складений на підставі поверхневого та неповного огляду й не містить конкретизації стану сп'яніння, у зв'язку з чим, також не являється достовірним доказом того, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, й відповідно до п. 22 Інструкції є недійсним. Крім того, вказує й на те, що працівником поліції ОСОБА_3 не було виконано вимог ч. 1 ст. 265-2 КУпАП, зокрема, не затримано його транспортний засіб і не доставлено для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, а тільки безпідставно відібрано в нього зобов'язання не керувати транспортним засобом, що в свою чергу також свідчить про порушення вимог закону при оформленні матеріалів справи. При цьому, посилається на те, що суд безпідставно, необґрунтовано й без наведення жодних мотивів відмовив у задоволенні клопотання його захисника про допит у суді медичного працівника, яка проводила огляд, а також витребування з Тячівської місцевої прокуратури копій матеріалів перевірки за його зверненням на неправомірні дії працівників Тячівського ВП ГУНП, а натомість, прийняв до уваги недостовірні докази.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Полгара М.З. на підтримання апеляційної скарги, пояснення лікаря ОСОБА_4, дослідивши матеріалі справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та перевірених апеляційним судом доказів, яким дана правильна оцінка в постанові.

Так, протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 028425 від 13.07.2017 підтверджено, що ОСОБА_1, 13.07.2017, о 02 год. 40 хв., по вул. Головній у с. Терново, керував автомобілем марки «ВАЗ 21102», державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України (а. с.1).

-3-

З медичного акту та висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.07.2017 № 180 вбачається, що при проведенні медичного огляду в ОСОБА_1 було виявлено 0,59% проміле (а.с.3-4).

В апеляційному суді, лікар ОСОБА_4 обставини викладені в акті та висновку, який оспорюється в апеляційні скарзі підтримала, та пояснила, що проводила освідування ОСОБА_5 на підставі направлення працівників поліції. Освідування було проведено згідно чинного законодавства, було застосовано прилад, а також було проведено загальний огляд.

Із наявної в матеріалах справи розписки вбачається, що ОСОБА_1 зобов'язався не керувати транспортним засобом протягом однієї доби, тобто до повного витверезення (а. с. 5).

Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, . «а також іншими документами.

Згідно ч.1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

-4-

Протокол про адміністративне правопорушення складений щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам ч.1 ст. 256 КУпАП, оскільки містить усі необхідні дані про особу порушника, час, місце та діяння, що становить об'єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 цього Кодексу.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), затверджена спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 16. розділу III Інструкції, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

Як убачається з матеріалів справи, висновок №180 щодо результатів медичного огляду, відповідно до якого ОСОБА_1 13.07.2017 о 04 год. 10 хв. перебував у стані алкогольного сп'яніння, складений на підставі акта медичного огляду, яким встановлено, що на момент огляду ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп'яніння (результат 0,59 % проміле).

Указані докази апеляційний суд визнає належними, допустимими, зібраними відповідно до вимог КУпАП та Інструкції, і такими, що в достатній мірі підтверджують факт керування ОСОБА_6 транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння у зазначені в протоколі час та місці.

Доводи апеляційної скарги про те, що зазначений в протоколі час вчинення адміністративного правопорушення - 02 год. 40 хв. не відповідає дійсності, оскільки після зупинки його транспортного засобу, він звернувся в службу 102, і таке звернення було зафіксовано о 02 год. 16 хв., апеляційний суд відхиляє як такі, що не свідчать про невідповідність протоколу вимогам ст. 256 КУпАП і не спростовують висновку про те, що ОСОБА_1 керував у зазначені в протоколі час та місці автомобілем у стані алкогольного сп'яніння. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує й те, що ОСОБА_1 своїм підписом підтвердив те, що зі змістом протоколу ознайомлений, копію такого отримав, внесені про його особу дані правильні, а також зазначив, що приймав ліки «АТМА».

Доводи апеляційної скарги про те, що зазначені в акті проведення медичного огляду дані встановлено безпідставно, оскільки огляд проводився в коридорі, а не в спеціально обладнаному кабінеті, ні пульс, ні артеріальний тиск лікарем не вимірювались, а його прохання про забір крові взагалі було проігноровано, апеляційний суд відхиляє як такі, що не підтверджені жодними доказами. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує й те, що в акті медичного огляду зазначені всі виявлені в ході огляду ознаки, які свідчать про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп'яніння, і такий підписаний ОСОБА_6, що в свою чергу свідчить про те, що останній погоджувався результатами вказаного огляду. Ці дані підтверджені в апеляційному суді, лікарем ОСОБА_4.

-5-

Із вищенаведених підстав відхиляються й доводи апеляційної скарги про те, що висновок щодо результатів медичного огляду №180 складений на підставі поверхневого та неповного огляду й не містить конкретизації стану сп'яніння, у зв'язку з чим, також не являється достовірним доказом того, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, й відповідно до п. 22 Інструкції є недійсним.

Крім того, під час розгляду справи, апеляційним судом не встановлено будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що інспектор СРПП №1 Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області - лейтенант поліції ОСОБА_3 та лікар ОСОБА_4, яка проводила медичний огляд ОСОБА_1, були упереджені - перший при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а друга - при складанні акту медичного огляду та висновку № 180 від 13.07.2017, що в них були підстави для фальсифікації складених ними документів або обмови ОСОБА_1, - на такі дані не вказується як у апеляційній скарзі, так і не вказувалось під час апеляційного розгляду справи.

Також, апеляційним судом не встановлено й факту застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусового підписання ним протоколу та інших документів, що містяться у справі, - на такі дані під час апеляційного розгляду також не вказувалось.

Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що вказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обов'язків та лікар діяли в межах наданих їм повноважень, протокол, акт і висновок ними складено згідно вимог законодавства.

У зв'язку з наведеним, інші доводи апеляційної скарги, зокрема про те, що: пояснення свідка ОСОБА_3, який склав протокол, про те, що він відмовився проходити огляду на стан сп'яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі, є безпідставними, оскільки після зупинки його транспортного засобу, він наполягав на проходженні огляду в медичному закладі, однак, йому було відмовлено, у зв'язку з чим, з метою забезпечення проведення огляду він приїхав до чергової частини Тячівського ВП ГУНП, звідки разом з працівниками державної служби охорони прослідував у лікарню, після чого туди приїхав і ОСОБА_3, і при цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які докази невиконання ним законної вимоги працівників поліції, у тому й рішень про притягнення його до відповідальності за таке правопорушення; примірник акту огляду №180 надано працівникам поліції та долучено до матеріалів справи, чим порушено вимоги п. п. 15, 19 Інструкції, оскільки акт огляду складається в одному примірнику та зберігається в закладі охорони здоров'я, у зв'язку з чим, даний акт не являється належним та допустимим доказом у справі; працівником поліції ОСОБА_3 не було виконано вимог ч. 1 ст. 265-2 КУпАП, зокрема, не затримано його транспортний засіб і не доставлено для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, а тільки безпідставно відібрано в нього зобов'язання не керувати транспортним засобом, що в свою чергу також свідчить про порушення вимог закону при оформленні матеріалів справи; суд безпідставно, необґрунтовано й без наведення жодних мотивів відмовив у задоволенні клопотання його захисника про допит у суді медичного працівника, яка проводила огляд, а також витребування з Тячівської місцевої прокуратури копій матеріалів перевірки за його зверненням на неправомірні дії працівників Тячівського ВП ГУНП, а натомість, прийняв до уваги недостовірні докази, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують факту керування ОСОБА_6 транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння у зазначені в протоколі час та місці й не являються підставами для зміни чи скасування судового рішення, а спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

-6-

З урахуванням наведеного вище, апеляційний суд приходить до висновку, що суддею місцевого суду ОСОБА_1 обґрунтовано визнано винним у порушенні, передбачених пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху України вимог та скоєнні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення; що адміністративне стягнення на нього накладено в межах санкції вищевказаної статті, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази; те, що учасники процесу не заявляли клопотань про приєднання або витребування доказів по справі; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що стороною захисту жодних належних та допустимих доказів у підтвердження обґрунтованості доводів апеляційної скарги надано не було.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 09.10.2017 щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в

касаційному порядку не підлягає.

Суддя: