Справа № 367/4177/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2017 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді: Шестопалова Я.В.,

при секретарі Герасімчук Ю.О.,

за участю

захисника ОСОБА_1,

потерпілого ОСОБА_2

представника потерпілого ОСОБА_3

розглянувши матеріали, які надійшли з Секретаріату уповноваженого Верховної ради України з прав людини про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого селищним головою Гостомельської селищної ради Київської області, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-40, ч. 4 ст. 212-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

15.12.2015 року гр. ОСОБА_4 за місцем роботи, в Гостомельській селищній раді Київської області, за адресою: Київська обл., смт. Гостомель, вул. Свято-Покровська 125, обмежив доступ до інформації, що прямо заборонено законом, а саме не надав ОСОБА_2 на його запит від 07.12.2015р. про надання списку осіб, яким були виділені земельні ділянки в см. Гостомель із зазначенням їх адреси і площі, повної інформації про ім,я та по-батькові осіб, яким виділено земельні ділянки та адресу і площу цих ділянок. Таким чином, гр. ОСОБА_4І вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 212-3 КУпАП.

Крім того, 20.05.2016 року, гр. ОСОБА_4 за місцем роботи в Гостомельській селищній раді Київської області обмежив доступ до інформації, що прямо заборонено законом, а саме не надав ОСОБА_2 повну інформацію на його запит від 16.05.2016р. про надання інформації про кількість земельних ділянок, отриманих ОСОБА_5 та її рідними, дат отримання, площі, місця розташування, призначення вказаних земельних ділянок. Таким чином, гр. ОСОБА_4І вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 212-3 КУпАП.

09.02.2017 року гр. ОСОБА_4 за місцем роботи в Гостомельській селищній раді Київської області, не виконав законних вимог Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_6, викладених у листі від 16.01.2017р. за №11/15-Д267765.16-1/10-11, а саме щодо поновлення порушеного права та прибуття на виклик. Таким чином, гр. ОСОБА_4І вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 188-40 КУпАП.

В судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 не з'явився, надав до суду заяву, відповідно до якої відмовився від надання пояснень по даній справі у відповідності до ст. 63 Конституції України, просив розглядати справу у його відсутність та закрити провадження у зв,язку із спливом строків на підставі ст.ст. 38, 247 КУпАП.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 пояснила, що з протоколами про адміністративне правопорушення складених у відношенні ОСОБА_4, останній не погоджується, вважає, що діяв у відповідності до чинного законодавства України. Просила суд закрити провадження по справі у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Потерпілий та його представник в судовому засіданні просили суд визнати винним ОСОБА_4 та закрити провадження через сплив строку накладення адміністративного стягнення.

Суд, заслухавши учасників розгляду, дослідивши матеріали про адміністративне правопорушення прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_4 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 212-3 КУпАП та ч. 1 ст. 188-40 КУпАП, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернувся на ім,я голови Гостомельської селищної ради ОСОБА_4 із запитом від 07.12.2015р. про надання списку осіб, яким були виділені земельні ділянки в см. Гостомель із зазначенням їх адреси і площі, повної інформації про ім,я та по-батькові осіб, яким виділено земельні ділянки та адресу і площу цих ділянок.

Листом від 15.12.2015р. №4217 за підписом голови Гостомельської селищної ради ОСОБА_4 на вказаний запит було надано призвіща та ініціали імені та по батькові, осіб, яким були виділені земельні ділянки в смт. Гостомель, водночас, у наданні ішої інформації було відмовлено.

Крім того, ОСОБА_2 звернувся на ім,я голови Гостомельської селищної ради ОСОБА_4 із запитом від 16.05.2016р. про надання інформації про кількість земельних ділянок, отриманих ОСОБА_5 та її рідними, дат отримання, площі, місця розташування, призначення вказаних земельних ділянок.

Листом від 20.05.2016р. №1766 за підписом голови Гостомельської селищної ради ОСОБА_4 на вказаний запит було надано інформацію щодо кількості отриманих земельних ділянок вказаними особами, у наданні іншої інформації було відмовлено, з огляду на віднесення її до інформації з обмеженим доступом.

Закон України "Про доступ до публічної інформації" (далі Закон) визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом та інформації, що становить суспільний інтерес.

Відповідно до ст. 1 Закону публічною є інформація, яка відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Як зазначено в п.1 ч.1 ст. 3 Закону право на доступ до публічної інформації гарантується обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 14 Закону, передбачено, що розпорядники інформації зобов,язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об,єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Відповідно до статті 6 Закону не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що запитувана потерпілим ОСОБА_2 інформація у запитах від 07.12.2015р. про надання списку осіб, яким були виділені земельні ділянки в см. Гостомель із зазначенням їх адреси і площі, повної інформації про ім,я та по-батькові осіб, яким виділено земельні ділянки та адресу і площу цих ділянок, а також у запиті від 16.05.2016р. про надання інформації про кількість земельних ділянок, отриманих ОСОБА_5 та її рідними, дат отримання, площі, місця розташування, призначення вказаних земельних ділянок, не належить до інформації з обмеженим доступом та повинна бути надана заявнику. А отже в діях ОСОБА_4 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 212-3 КУпАП, а саме обмеження доступу до інформації, якщо це прямо заборонено законом.

Крім того, судом встановлено, що листом від 16.01.2017р. за №11/15-Д267765.16-1/10-11 Представник Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_6 звернувся на ім,я селищного голови ОСОБА_4 з вимогою надати завірені копії запитів заявника та відповідей, забезпечити надання заявнику відповідей та інформації на вищевказані запити з урахуванням вимог Закону та наданих роз,яснень, та надати завірені копії підтверджуючих документів, надати пояснення та данні для складання протоколу про адміністративне правопорушення, прибути до Секретаріату 09.02.2017р. о 16.30 год. для реалізації прав, передбачених статтями 254, 268 КУпАП. Відповідно до відповіді наданою заступником селищного голови ОСОБА_7 вказаний запит був виконаний часткове, а саме не було надано інформації про поновлення прав заявника та голова Гостомельської селищної ради не прибув до Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини для реалізації прав, передбачених статтями 254, 268 КУпАП, документів (інформації), що підтверджують об'єктивність причин його неприбуття, надано не було.

Статтею 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначаються повноваження сільського, селищного, міського голови. Так, відповідно до ч. 4 та 5 цієї статті сільський, селищний, міський голова несе персональну відповідальність, зокрема за: - забезпечення здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та Законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади; - організовує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету; - здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету.

Стаття 101 Конституції України гарантує, що парламентський контроль за додержанням конституційних прав і свобод людини і громадянина здійснює Уповноважений Верховної Ради України з прав людини.

Мета парламентського контролю за додержанням конституційних прав і свобод людини і громадянина визначається статтею 3 Закону України "Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини". Так, відповідно до п. 3 ч.1 цієї статті метою парламентського контролю, який здійснює Уповноважений, є запобігання порушенням прав і свобод людини і громадянина або сприяння їх поновленню.

Відповідно до п.8-1 ч. 1. ст. 255 КУпАП повноважені особи Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини або представники Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ст. 188-40 (невиконання законних вимог) та ст. 212-3 КУпАП (порушення права на інформацію та права на зверненя).

Відповідно до п. 5 ст. 13 Закону України "Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини" Уповноважений має право на ознайомлення з документами, у тому числі тими, що містять інформацію з обмеженим доступом (серед іншого, персональні дані).

Згідно з п. 7 ст. 13 Закону України "Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини" Уповноважений має право запрошувати посадових і службових осіб, громадян України, іноземців та осіб без громадянства для отримання від них усних або письмових пояснень щодо обставин, які перевіряються по справі.

Обов'язок співпраці з Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини та його представниками випливає зі ст. 11 та ст. 22 Закону України "Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини". Так, органи державної влади, їхні посадові особи, до яких звернувся Уповноважений або представник Уповноваженого, зобов'язані співпрацювати та надавати інформацію і пояснення стосовно фактичної і правової підстави своїх дій та рішень.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України "Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини" відмова органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, їх посадових і службових осіб від співпраці, а також умисне приховування або надання неправдивих даних, будь-яке незаконне втручання в діяльність Уповноваженого з метою протидії тягнуть за собою відповідальність згідно з чинним законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України "Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини" уповноважений має право призначити своїх представників у межах виділених коштів, затверджених Верховною Радою України.

Згідно з пунктом 1 Положення про представників Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, затвердженого наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 26.07.2012 р. № 7/8-12, Представники Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини є посадовими особами, яким з метою здійснення парламентського контролю за додержанням конституційних прав і свобод людини і громадянина делегуються визначені повноваження Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини та на яких розповсюджуються гарантії забезпечення діяльності Уповноваженого.

Також згідно з п. 2.11 Порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженого наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 16.02.2015 р. № 3/02-15, Уповноважена особа або регіональний координатор має право запрошувати особу, що притягається до адміністративної відповідальності, з метою отримання пояснень та ознайомлення її з протоколом про адміністративне правопорушення, а також інших осіб для отримання від них усних або письмових пояснень щодо обставин, що перевіряються у справі. Крім цього, відповідно до п.1.1 Посадової інструкції представника Уповноваженого з питань дотримання права на інформацію та представництва в Конституційному Суді України, затвердженого наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 01.06.2016 р. Представник Уповноваженого з питань дотримання права на інформацію та представництва в Конституційному Суді України забезпечує здійснення парламентського контролю за дотриманням права на інформацію. Отже, вищевказаними положеннями підтверджується законність вимог Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо необхідності співпраці з Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини та його Представниками, в тому числі прибуття на виклик, надання інформації і пояснень стосовно фактичної і правової підстави своїх дій та рішень.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що законні вимоги Представника Уповноваженого Верховної Ради України ОСОБА_6 викладені в листі від 16.01.2017 р. №11/15-Д267765.16-1/10-11, ОСОБА_4 виконані в повному обсязі не було, що свідчить про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 188-40 КУпАП, а саме, невиконання законних вимог Представника Уповноваженого ВРУ з прав людини.

Винність ОСОБА_4 у скоєнні адміністративних правопорушень викладених в постанові суду підтверджується запитами про отримання публічної інформації від імені ОСОБА_2, листом уповноваженого Верховної Ради України з прав людини; відповідями голови Гостомельської селищної ради, які не містили повної відповіді на запитувану інформацію, протоколами про адміністративне правопорушення, а також показами потерпілого наданими у судовому засіданні.

Разом із тим, відповідно до статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Як вбачається з матеріалів справи - 31.05.2017р. було складено протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_4 за скоєння ним 15.12.2015р. адміністративного правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 212-3 КУпАП. Та 31.05.2017 року було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за скоєння ним 09.02.2017 року адміністративного правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 188-40 КУпАП. Також, 31.05.2017 року було складено протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_4 за скоєння ним 20.05.2016р. адміністративного правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 212-3 КУпАП.

Враховуючи, що станом на 28.07.2017 року сплинув передбачений ст. 38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення на гр. ОСОБА_4, провадження по даній справі підлягає закриттю згідно із п.7 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 268, 276, 277, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у скоєнні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 188-40 КУпАП та ч. 4 ст. 212-3 КУпАП.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 188-40 ч. 2 ст. 212-3 КУпАП закрити, у звязку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: ОСОБА_8