П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.07.2017 Справа №607/7650/17

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк В.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління Держпраці у Тернопільській області Державної служби України з питань праці про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого директором ТзДВ «Тернопільська фабрика художніх меблів», код РНОКПП НОМЕР_1,

за ч. 2 ст. 188-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, працюючи на посаді директора ТзДВ «Тернопільська фабрика художніх меблів» упродовж 2016 року червня 2017 року не забезпечив нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів, встановленого ч. 1 ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні». Зокрема, згідно з кадровими та бухгалтерськими документами товариства, звітом про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2016 рік, середньооблікова чисельність штатних працівників товариства у 2016 році 8 осіб, кількість інвалідів штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», 1 особа, середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до законодавства встановлена інвалідність, 0 осіб.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав та щиро розкаявся, просив його суворо не карати.

Крім визнання вини самою ОСОБА_1, його вина у вчинені правопорушення доведена:

-протоколом про адміністративне правопорушення №19-01-58/152 від 12 червня 2017 року;

-витягом з акту перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування №19-01-58/254 від 12 червня 2017 року, згідно з яким ОСОБА_1, будучи директором ТзДВ «Тернопільська фабрика художніх меблів» упродовж 2016 року червня 2017 року не забезпечив нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, встановленого ч. 1 ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні». Зокрема, згідно з кадровими та бухгалтерськими документами товариства, звітом про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2016 рік, середньооблікова чисельність штатних працівників товариства у 2016 році 8 осіб, кількість інвалідів штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», 1 особа, середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до законодавства встановлена інвалідність, 0 осіб. В порушення вимог ч. 1 ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» станом на 12 червня 2017 року в товаристві не забезпечено виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів у встановленому розмірі за 2016 рік;

-довідкою ТзДВ «Тернопільська фабрика художніх меблів» від 09 червня 2017 року, середньооблікова кількість штатних працівників у 2016 році 8 осіб;

-звітом про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2016 рік, відповідно до якого середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність становить 0 осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Як установлено при розгляді справи на підставі досліджених наявних у справі доказів, зазначених вимог закону ОСОБА_1 не виконав.

Таким чином установлено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 188-1 КУпАП, тобто невиконання посадовою особою, яка користується правом приймати на роботу і звільняти з роботи, нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів.

При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який визнав свою вину, що є обставиною, яка помякшує відповідальність за адміністративне правопорушення, вважаю за доцільне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави.

Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 188-1, 280, 283, 284, 290, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 188-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень у дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) гривень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Строк предявлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

СуддяОСОБА_2