Справа № 647/2341/17
№ провадження 3/647/1219/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2017 року Суддя Бериславського районного суду Херсонської області Корсаненкова О.О., вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Бериславського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

10.10.2017 року о 08-30 год. в с.Зміївка по вул.Гагаріна, ОСОБА_1 керував мотоциклом НОМЕР_2, у стані алкогольного спяніння. Огляд проводився за допомогою приладу «ДРАГЕР 0590», чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КпАП України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне:

Відповідно до ст.7 КпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно вимог ст. 245 КпАП України, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд зобов'язаний встановити ряд обставин: чи було вчинене адміністративне правопорушення, винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року, поліція згідно з покладеними на неї завданнями, серед іншого, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Пунктом 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, а також передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у вказаному стані, у хворобливому стані, у стані стомлення або під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.

У звязку з набранням чинності вказаного Закону було підписано новий наказ Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 9 листопада 2015 року № 1452/735. Окрім наведених вище Закону та Інструкції № 1452/735 питання огляду водіїв транспортних засобів на стан спяніння також врегульовується: Кодексом України про адміністративні правопорушення; законами України «Про дорожній рух» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними»; постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (в редакції від 28 жовтня 2015 року).

Огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

При цьому, огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов спеціальну підготовку (тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Огляд на стан алкогольного спяніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан спяніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан спяніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан спяніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. При цьому, не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КпАП України настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст.251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності, враховуючи, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, що підтверджується результатами алкотестера та актом огляду на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення доказана повністю.

Обираючи вид і міру адміністративного стягнення, вивчивши матеріали справи враховується, характер скоєного правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом'якшують та обтяжують його відповідальність, а також те, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності раніше не притягувався, суд вважає необхідним призначити правопорушнику адміністративне покарання у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ч.1 ст.130 КпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КпАП України у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 320 гривень. Судовий збір перераховувати на р/р 0001, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/, код за , банк отримувач Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві, код банку отримувача 820019, код 22030106 "СУДОВИЙ ЗБІР (Державна судова адміністрація України)", пункт 5.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Херсонської області через Бериславський районний суд Херсонської області.

Строк предявлення постанови до виконання три місяці.

Постанова набрала законної сили __________ 2017 року.

Суддя О.О.Корсаненкова