АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/466/2017 Суддя у першій інстанції: Мєлєшак О.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у апеляційній інстанції: Фрич Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Фрич Т.В., за участю ОСОБА_3, його захисника Демчука Р.В., та іншого учасника ДТП - ОСОБА_5, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 12 грудня 2016 року щодо,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за ст. 124 КУпАП

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 12 грудня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі 340 (триста сорок) гривень на користь держави.

Цією ж постановою з ОСОБА_3 стягнуто судовий збір у розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати, що становить 275 (двісті сімдесят п'ять) грн. 60 (шістдесят) коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2016 року, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КупАП.

В обґрунтування своїх доводів вказує на те, що висновки суду суперечать обставинам ДТП та матеріалам справи, а винесена постанова суду постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню. Стверджує, що правил дорожнього руху не порушував, а ДТП сталося з вини іншого учасника ДТП ОСОБА_5, однак суд вказані обставини проігнорував.

Також апелянт зазначає, що схема ДТП складена всупереч вимогам інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Крім того, зазначає, що в мотивувальній частині постанови щодо ОСОБА_3, суд вказує, що прийшов до висновку, що ОСОБА_6, необхідно визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддати штрафу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_3 та його захисника Демчука Р.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення іншого учасника ДТП ОСОБА_5, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, свідка ОСОБА_7, призначивши за клопотанням ОСОБА_3 авто технічну експертизу, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи на обґрунтування апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245,280,256 КУпАП України, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до оскаржуваної постанови, ОСОБА_3 18.11.2016 о 07 год. 30 хв. по вул. В.Житомирська в м. Києві, керуючи автомобілем «Mitsubishi» д.н.з.НОМЕР_1, перед зміною напрямку руху, перестроюванням, не переконався в безпечності свого маневру, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Lexus» д.н.з.НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Таким чином, ОСОБА_3 порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Приймаючи таке рішення, суд вислухав пояснення ОСОБА_3, його представника - адвоката Демчука Р.В. та іншого учасника ДТП ОСОБА_5, дослідив протокол про адміністративне правопорушення АП 2 № 048451 від 18.11.2016 року /а.с.2/, додаток до протоколу, а саме, схему місця ДТП /а.с.3/ в якій відображено місце зіткнення автомобілів, зафіксовано локалізацію пошкоджень транспортних засобів, письмові пояснення учасників ДТП та інші матеріали справи, які оцінив в їх сукупності, та прийшов до обгрнутованого висновку, що дані докази у їх сукупності вказують на порушення Правил дорожнього руху саме водієм автомобіля «Mitsubishi» ОСОБА_3

З такими висновками суду першої інстанції, погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

З пояснень водія ОСОБА_3 вбачається, що він 18 листопада 2016 року о 07 год. 30 хв. керуючи автомобілем «Mitsubishi» д.н.з.НОМЕР_1 по вул. Велика Житомирська зі сторони вул. Артема здійснював поворот на вул. Володимирську. За його автомобілем рухався автомобіль «Lexus», який почав його обганяти з правої сторони, рухаючись прямо, в результаті чого відбулося зіткнення. Водій автомобіля «Lexus» д.н.з.АА8182ІМ здійснюючи обгін з правої сторони створив аварійну ситуацію в результаті чого і сталося ДТП.

З пояснень водія ОСОБА_5, вбачається, що вона керуючи автомобілем «Lexus» д.н.з.АА8182ІМ рухалася по вул. В. Житомирська в сторону Михайлівської в напрямку Майдану Незалежності в м. Києві в крайній лівій смузі за автомобілем «Mitsubishi» д.н.з.НОМЕР_1. Під'їжджаючи до перехрестя вул. Володимирська та Велика Житомирська, автомобіль «Mitsubishi» д.н.з.НОМЕР_1 почав пригальмовувати не включаючи при цьому ніяких поворотів, вона в цей час перестроїлася в праву смугу, оскільки думала, що він буде повертати на ліво. Однак, він різко вирішив повернути на право, а її гальмування не могло вже запобігти зіткненню. При цьому, вона знала, що повертати ліворуч на тій смузі не можна, однак маневр водія їй не був зрозумілий і вона його розтлумачила тільки як «поворот наліво». Крім того, зазначила, що перестроїлась в праву смугу раніше, та на момент зіткнення перебувала в правій смузі руху, а автомобіль «Mitsubishi» в лівій смузі руху, звідки почав повертати праворуч без включеного сигналу світлофора.

З пояснень свідка ОСОБА_7, вбачається, що 18 листопада 2016 року, його підвозив ОСОБА_3 на своєму автомобілі. Він сидів на передньому сидінні. Вони їхали по вулиці В.Житомирська по лівій смузі руху. Десь за метрів 50 до перехрестя від зупинки по правій смузі руху від'їжджав тролейбус. ОСОБА_3 включив сигнал правого повороту. Коли вони під'їжджали до перехрестя ОСОБА_3 став збавляти швидкість, і в його телефоні, який лежав у спортивній сумці на задньому сидінні, спрацював будильник, та він повернувся його дістати та виключити, в цей час момент побачив, що за їх автомобілем швидко наближається білий автомобіль Джип. Їх автомобіль став повертати, і в цей час, Джип не зменшуючи швидкість також став перестроюватися на праву смугу руху та відбулося зіткнення. Білий Джип-Лексус вдарив автомобіль ОСОБА_3 в передні праві двері.

Відповідно до висновку експерта №12-1/401 від 27.04.2017 ( а.с.80-85), в ситуації, що склалась безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля «Mitsubishi Outlander» д.н.зНОМЕР_1 ОСОБА_3, повинен був керуватися вимогами пунктів: 10.1, 10.4 ПДР України. В даній дорожній обстановці, в діях водія автомобіля «Mitsubishi Outlander» д.н.зНОМЕР_1 ОСОБА_3, експертом, з технічної точки зору, вбачається невідповідність вимогам пункту 10.1, 10.4 ПДР України, які перебувають в причинно-наслідковому зв'язку з виникненням даної ДТП.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вислухавши пояснення учасників ДТП, захисника Демчука Р.В., в інтересах ОСОБА_3, дослідивши письмові матеріали справи, схему ДТП, оцінивши характер та локалізацію механічних ушкоджень, висновок експерта, приходить до висновку, що дії водія автомобіля марки «Mitsubishi» д.н.зНОМЕР_1 ОСОБА_3, з технічної точки зору, не відповідали вимогам п. 10.1, п. 10.4 ПДР України та дана невідповідність знаходиться в причинному зв'язку з виникненням пригоди, а тому суд апеляційної інстанції вважає, що зіткнення між автомобілем «Mitsubishi» д.н.з НОМЕР_1 та автомобілем «Lexus» д.н.з. НОМЕР_2 відбулось внаслідокпорушенням водієм автомобіля «Mitsubishi» д.н.з НОМЕР_1 ОСОБА_3 п. 10.1 ПДР України.

Крім цього, пояснення захисника апелянта про те, що водієм ОСОБА_5 порушено вимоги п. 34.1, 14.6 ПДР України, то вони не заслуговують на увагу, оскільки вказане належить до компетенції органів поліції, які за результатами перевірки обставин ДТП, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5 не складали та на розгляд до суду не направляли. А тому ці обставини не можуть бути предметом апеляційного розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3

Що стосується пояснень свідка ОСОБА_7 про те, що вони завчасно включили поворот та почали перестроюватися в праву смугу, однак автомобіль білий Джип-Лексус який їхав за ними не зменшуючи швидкість також став перестроюватися на праву смугу руху внаслідок чого ударив їх автомобіль в передні праві двері, то вони є голослівними, та спростовуються схемою місця ДТП від 18 листопада 2017 року, яку учасники ДТП підписали без будь яких зауважень, та з якої слідує, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3, погодились з місцем розташуванням транспортних засобів на проїжджій частині дороги в момент ДТП, місцем зіткнення та напрямками руху автомобілів, що в свою чергу спростовує доводи апеляційної скарги в частині, того що схема ДТП не відповідає обстановці даної дорожньої-транспортної пригоди, та складена з порушенням вимог інструкції.

Стосовно тверджень апелянта про те, що водій ОСОБА_3 правил дорожнього руху не порушував, а ДТП сталося з вини іншого учасника ДТП ОСОБА_5, однак суд вказані обставини проігнорував, вважаю також необгрунтованими, та такими, які спростовуються матеріалами справи в їх сукупності.

Щодо доводів апелянта, що в мотивувальній частині постанови щодо ОСОБА_3, суд вказує, що прийшов до висновку, що ОСОБА_6, необхідно визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддати штрафу, то вони є слушними, але вони не спростовують порушення правил дорожнього руху ОСОБА_3, що призвели до настання ДТП. Тому суд апеляційної інстанції вважає дану обставину, як описку допущену судом першої інстанції, яку суд першої інстанції вправі за власною ініціативою, або за заявою учасників справи виправити.

За таких обставин, постанова судді Шевченківського районного суду міста Києва від 12 грудня 2016 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_3, без задоволення.

Також слід зазначити, що судом апеляційної інстанції вживалися заходи, та було забезпечено явку в судове засідання експерта ОСОБА_8, який проводив судову авто технічну експертизу (висновок експерта №12-1/401 від 27.04.2017 ( а.с.80-85) за даними матеріалами справи, для безпосереднього його допиту як експерта, з можливістю надання відповіді на питання, які цікавлять учасників даної ДТП, але представник ОСОБА_3 - адвокат Демчук Р.В., не скористався таким правом, а навпаки подав заперечення щодо допиту у судовому засіданні експерта ОСОБА_8, які долучено до матеріалів справи.

Інших переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду першої інстанції та були підставою для скасування постанови суду апеляційною інстанцією не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 12 грудня 2016 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.В.Фрич