АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/396/17 Головуючий у І-й інстанції - Гончаренко В.М.
Справа № 201/3350/17-п Головуючий в ІІ інстанції - Мазниця А.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2017 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 березня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянкиУкраїни, що проживає за адресою: АДРЕСА_1,

провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП закрите у зв'язку з відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 15 лютого 2017 року о 8 год. 59 хв., керуючи транспортним засобом «Мерседес - Бенц», д.н. НОМЕР_2, рухалася по вул. Шевченко 47/1 в м. Дніпрі, де перед зміною напрямку свого руху не переконалася, що це буде безпечним та не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем «Тойота», д.н. НОМЕР_1, під керуванням потерпілого ОСОБА_1 Своїми діями ОСОБА_2 порушила п.п. 1.3, 1.5, 10.1 Правил дорожнього руху, спричинивши механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

Обгрунтовуючи свій висновок про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, суд першої інстанції вказує, що згідно розташуванню транспортних засобів на проїзній частині дороги, автомобіль під керуванням останньої рухався у крайній лівій смузі для руху, з якої здійснював поворот ліворуч, а зіткнення автомобілів відбулося на полосі зустрічного руху. Таким чином, водій ОСОБА_2 перед початком маневру виконала вимоги Правил дорожнього руху, переконавшись у його безпеці щодо транспорту, який рухався у зустрічному напрямку та по смузі руху, на яку вона мала намір змінити напрямок руху, та не повинна була передбачати поведінку водія, що рухався у тому ж напрямку по тій самій смузі руху позаду від автомобіля під її керуванням.

Вапеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції від 29.03.2017 року скасувати та винести нову, якою визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт зазначає, що суд при винесенні оскаржуваної постанови виходив с того, що в розумінні п.10.1 Правил дорожнього руху України ОСОБА_2 повинна була пересвідчитись у безпечності своїх дій лише в напрямку її руху, на який вона мала намір змінити свою траєкторію, проте вона не могла передбачити поведінку іншого водія, який рухався позаду неї та здійснював її обгін.

Вказує, що даний висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам Правил дорожнього руху. Вказує, що відповідно до схеми ДТП та механічних пошкоджень автомобілів можна дійти висновку, що дії ОСОБА_2 знаходяться у причинному зв'язку з настанням ДТП, оскільки остання не переконалася, як того вимагають Правила дорожнього руху, у безпечності свого маневру по відношенню до всіх учасників дорожнього руху, а тому висновок суду щодо дій ОСОБА_2 не ґрунтується на законі.

Крім того зазначає, що судом всупереч вимогам закону не було повноцінно встановлено всіх обставин справи, не викликано у судове засідання свідка, який знаходився у його автомобілі, наявність якого підтвердила ОСОБА_2, оскільки це було невигідно правопорушниці зважаючи на те, що пояснення цього свідка підтвердили б вину останньої.

Вказує, що судом не надано оцінки доказам, наявним у провадженні, що свідчить про поверхневий підхід до вирішення справи. Крім того, при винесенні оскаржуваної постанови суд посилався на недопустимість протоколу як доказу у зв'язку з наявністю у ньому доповнень інспектора та пустих полів, проте в оригіналі протоколу всі поля заповнено, а судом було надано оцінку копії цього протоколу, яка була неякісною.

Також, на думку апелянта, судом першої інстанції не взято до уваги вимоги Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

В судове засідання в суді апеляційної інстанції учасники провадження не з'явилися, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду справи, від ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Так, викладений у постанові суду першої інстанції висновок про доведеність невинуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним, обґрунтованим і повністю узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова районного суду винесена 29 березня 2017 року, при цьомуБлизнюк К.Г.була присутня в судовому засіданні при розгляді справи, вину у вчиненні зазначеного правопорушенні не визнала та надала пояснення щодо обставин події, ОСОБА_1 також був присутнім при розгляді даної справи та надав свої пояснення.

З наявних в матеріалах провадження доказів, зокрема схеми дорожньо - транспортної пригоди, фотографій та пояснень учасників провадження вбачається, що ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Мерседес - Бенц», д.н. НОМЕР_2, дотримуючись правил дорожнього руху, намагаючись здійснити поворот ліворуч з вул. Шевченко до пров. Шевченко, не могла уникнути зіткнення з автомобілем «Тойота», д.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1, оскільки останній, рухаючись по вулиці Шевченка в напрямку вул. Виконкомівської, здійснив непередбачуваний для ОСОБА_2 маневр обгону.

Такі дії ОСОБА_1 виключають наявність у діях ОСОБА_2 порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху зважаючи на те, що остання їх добросовісно виконала, впевнившись у безпечності здійснення такого маневру щодо учасників дорожнього руху, які рухалися у зустрічному напрямку та по смузі руху, на яку вона здійснювала маневр повороту. При цьому суд апеляційної інстанції враховує, що згідно п. 1.4. Правил дорожнього руху кожний водій вправі розраховувати, що й інші учасники дорожнього руху їх виконують.

Згідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокремаці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно до ст. 280 КУпАП судом при розгляді справи про адміністративне правопорушення зокрема має бути з'ясовано чи було вчинено взагалі адміністративне правопорушення, чи винна особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, в його вчиненні.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате та підлягає закриттю зокрема якщо відсутня подія або склад адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 284 КУпАП суд встановивши наявність обставин, передбачених ст. 247 КУпАП, зокрема виносить постанову про закриття справи.

Даючи оцінку вищевказаним обставинам, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції, спираючись на наявні в матеріалах провадження докази, зокрема на схему місця дорожньо - транспортної пригоди, та враховуючи пояснення учасників провадження, законно та об'єктивно визнав ОСОБА_2 невинуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та виніс постанову про закриття провадження у справі.

Доводи ОСОБА_1 стосовно того, що постанова суду першої інстанції є незаконною, невмотивованою та такою, що винесена в порушення норм чинного законодавства, а дії ОСОБА_2 знаходяться у причинному зв'язку з настанням ДТП, оскільки остання не переконалася у безпечності свого маневру по відношенню до всіх учасників дорожнього руху, судом оцінюються критично з вищенаведених підстав.

Питання про наявність у діях водія ОСОБА_1 порушень вимог Правил дорожнього руху судом не вирішується як таке, що виходить за межі судового розгляду.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для зміни чи скасування постанови Жовтневого суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2017 року щодо ОСОБА_2 не вбачається, у зв'язку з чим вважає за необхідне залишити цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 березня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області А.А. Мазниця