Справа № 163/823/17 Провадження №33/773/899/17 Суддя в 1 інстанції: Павлусь О. С.
Категорія:ст.ст.471, 472 МК України Доповідач: Лівандовська-Кочура Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2017 року місто ОСОБА_1

Суддя Апеляційного суду Волинської області Лівандовська-Кочура Т.В. з участю представника Волинської митниці ДФС ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу заступника начальника Волинської митниці ДФС ОСОБА_1 на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 29 вересня 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

Зазначеною постановою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 471 МК України відносно ОСОБА_3 закрито, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ч. 2 ст. 467 МК України.

Вилучену за протоколом №0777/205000013/17 валюту в сумі 60 000 євро та 4400 доларів США постановлено повернути ОСОБА_3.

ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він, слідуючи 09 березня 2017 року приблизно о 12 год. 28 хв. з України в ОСОБА_4 через митний пост Устилуг Волинської митниці ДФС смугою спрощеного митного контролю зелений коридор, в якості водія автомобіля марки Ауді А-6, реєстраційний номерний знак WWY50957, переміщував при собі, окрім дозволеної до вивезення за межі України без письмового декларування та надання дозвільних документів валюти в сумі еквівалентній 10 000 євро, також валюту, яка склала понад допустиму до вивезення за межі України норму готівки, а саме 60 000 євро, що згідно офіційного курсу НБУ станом 09 березня 2017 року становить 171 0739,92 грн., та 4 400 доларів США, що становить 11 8621,66 грн. чим порушив вимоги пункту 2 розділу 2 Інструкції про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 148 від 27 травня 2008 року чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 471 МК України.

Крім цього, ОСОБА_3 ставилось у вину те, що він, при тих же обставинах не задекларував за встановленою формою вказаний товар, який згідно ч. 2 ст. 374 МК України підлягав обовязковому письмовому декларуванню, використавши всупереч вимог ст.ст.366, 374 МК України смугу руху зелений коридор, як форму декларування, шляхом вчинення дій, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 472 МК України.

В поданій апеляційній скарзі заступник начальника Волинської митниці ДФС ОСОБА_1 зазначає, що суддя першої інстанції безпідставно дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України. Посилається на те, що ОСОБА_3 незадекларував за встановленою формою валюту, яка згідно ч. 2 ст. 374 МК України підлягала обовязковому письмовому декларуванню, використавши всупереч вимогам ст.ст. 366, 374 МК України смугу руху «зелений коридор» як форму декларування шляхом вчинення дій, а тому вважає, що в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 472 МК України. Просить постанову судді скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким ОСОБА_3 визнати винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 471, 472 МК України та накласти стягнення в межах санкції даних статей.

ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Захисник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 подала на адресу апеляційного суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності.

А тому відповідно до ч. 6 ст.294 КУпАП їх неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши представника Волинської митниці ДФС ОСОБА_2, який підтримав подану апеляційну скаргу, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст. 489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов'язаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги Закону суддею першої інстанції дотримано в повному обсязі.

Висновки судді про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності, тоді як висновки про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України вже були предметом судового розгляду, і постановою апеляційного суду від 31 липня 2017 року їм була надана належна правова оцінка.

Відповідно до ст. 471 МК України передбаченим у цій статті адміністративним правопорушенням є порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор" товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Таким чином, за переміщення через митний кордон України валюти нерезидентами України та встановлені фактичні обставини, за яких ОСОБА_3 вивозив за межі митної території України валюту в сумі понад 10 000 євро без дотримання умов її переміщення що наведені в постанові Правління НБУ № 148 від 27 травня 2008 року, а саме обовязкового письмового декларування та подання митного органу відповідних документів, підтверджуючих її декларування при ввезені в Україну, несе відповідальність за ст. 471 МК України, за що ОСОБА_3 обґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності.

Проте, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, ч. 2 ст. 467 МК України, якщо справа про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього кодексу розглядається судом, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення.

Згідно приписів п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Беручи до уваги, що порушення, передбачене ст. 471 МК України, було вчинено ОСОБА_3 09 березня 2017 року, тобто на момент розгляду справи в суді закінчились строки, передбачені ч. 2 ст. 467 МК України, а тому відповідно до вимог п. 7 ст. 247 КУпАП, суд закрив провадження у справі.

Постанова судді є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування, про що ставиться питання в апеляційній скарзі заступника начальника Волинської митниці, не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заступника начальника Волинської митниці ДФС ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 29 вересня 2017 року щодо ОСОБА_3 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя