Номер провадження: 33/785/1511/17
Номер справи місцевого суду: 491/597/17
Головуючий у першій інстанції Желясков О. О.
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі судді Копіци О.В., за участі особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2, розглянувши його апеляційну скаргу на постанову Ананьївського районного суду Одеської області від 08.08.2017 року, відносно:

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, тимчасово не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 2 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою суду першої інстанції ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП і підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 20400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн.

Відповідно до постанови суду першої інстанції, ОСОБА_2, будучи притягнутим 22.07.2016 року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 02.06.2017 року, близько 18 год. 25 хв. на вул. Ак. Заболотного в м. Одесі, порушивши вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, керував автомобілем «ГАЗ-3302» (державний реєстраційний номер НОМЕР_1) у стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується результатом тесту за допомогою приладу «Драгер» №694.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначив, що вважає постанову суду незаконною і необґрунтованою, з таких підстав:

- 02.06.2017 року він знаходився біля АЗС на вул. Ак. Заболотного, 57, не перебуваючи за кермом свого автомобілю «ГАЗ-3302» (державний реєстраційний номер НОМЕР_1). У цей час до нього підійшли двоє працівників поліції і, стверджуючи, що він перебуває у стані алкогольного сп'яніння, почали складати якісь документи. Він заперечував такі обставини, але вони примусили його підписати їх, погрожуючи поміщенням автомобілю на штрафмайданчик. При цьому, жодних медичних процедур для встановлення факту перебування його у стані алкогольного сп'яніння, не проводилось;

- судовий розгляд відбувся без його участі та без належного сповіщення про час та дату судового засідання;

- оскільки огляд на стан алкогольного сп'яніння не проводився, він вважає тестування із застосуванням приладу «Драгер», фіктивним, а отже таким, що не може бути належним та допустимим доказом. До того ж, суд не врахував, що в момент, коли до нього підійшли працівники поліції, він не керував автомобілем;

- протокол про адміністративне правопорушення, який є єдиним доказом у справі, складений з порушенням норм чинного законодавства, а саме: протокол складений без його присутності, у ньому не зазначено, що автомобіль знаходився у нерухомому стані і він ним не керував, належну копію протоколу йому не вручили;

- суд також не врахував, що його не відсторонили від керування транспортним засобом, що є доказом того, що він не знаходився у стані алкогольного сп'яніння.

Посилаючись на такі доводи, ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі - закрити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити, допитавши свідка ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, свій висновок про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції мотивував: протоколом про адміністративне правопорушення серії №204700 від 2 червня 2017 року (а.с. 6), з якого вбачається, що 2 червня 2017 року біля 18 год. 25 хв. гр-н ОСОБА_2 рухаючись по вул. Ак. Заболотного в м. Одесі керував автомобілем «ГАЗ-3302» д/з НОМЕР_2 у стані алкогольного сп'яніння; результатом тесту (1,96 проміле), проведеного за допомогою приладу «Драгер» №694 від 2 червня 2017 року (а.с. 7); актом огляду на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 8); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 9, 10), які були присутніми при складенні протоколпро адміністративне правопорушення.

Відповідно до приписів п/п «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, водієві забороняється

керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Об'єктивно оцінивши докази у справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що зазначені вище докази повністю доводять вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення і правильно кваліфікував його дії за ч. 2 ст. 130 КУпАП, як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння, вчинене повторно протягом року.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вони є надуманими і безпідставними, оскільки об'єктивно спростовуються наведеними вище доказами, не довіряти яким, підстав немає.

Окрім того, під час апеляційного розгляду був допитаний інспектор патрульної поліції ОСОБА_3, який пояснив суду, що 02.06.2017 року він у складі екіпажу прибув на вул. Заболотного у м. Одесі, де ОСОБА_2 вчинив ДТП, як було з'ясовано, у стані алкогольного сп'яніння, що підтвердилось після тестування приладом «Драгер». Транспортний засіб не евакуювали через його великі габарити, але він був припаркований до бордюру, а посвідчення водія у ОСОБА_2 було вилучено в рамках складеного відносно нього матеріалів за ст. 124 КУпАП.

При цьому показання свідка ОСОБА_3 були підтвердженні відеозаписом з місця події, долученому до матеріалів справи та дослідженому в суді апеляційної інстанції, відповідно до якого працівники поліції окрім складання матеріалів відносно ОСОБА_2 за ст. 130 КУпАП також документували факт вчинення ним правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Отже, під час апеляційного розгляду справи встановлено, що її фактичні обставини встановлені суддею суду першої інстанції правильно, а вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 2 КУпАП доведена доказами, які є належними та допустимими, а доводи апеляційної скарги є надуманими і безпідставними, оскільки повністю суперечать дослідженим у справі доказам.

Згідно з положеннями ст.ст. 33-36 КУпАП, накладаючи на ОСОБА_2 адміністративне стягнення, суд першої інстанції правильно застосував стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керувати транспортними засобами, які є безальтернативними.

У відповідності до приписів п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу чи протест прокурора без задоволення, а постанову без змін.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови судді суду першої інстанції, - немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 268, 285, 294 КУпАП, апеляційний суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Ананьївського районного суду Одеської області від 08.08.2017 року, відносно ОСОБА_2 про накладення на нього адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 2 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області О.В. Копіца