Справа № 742/2295/17 Головуючий у 1 інстанції Ільченко О. І.
Провадження № 33/795/442/2017
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2017 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області - суддя Антипець В. М.,

з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1,

Розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15 вересня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с. Рудівка Прилуцького району Чернігівської області, із загальною спеціальною освітою, непрацюючий, житель АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави суму судового збору в розмірі 320 грн.

Як установив суд, 29 липня 2017 року близько 15 години 20 хвилин у м. Прилуки на вул. Гімназичній, був зупинений водій ОСОБА_1, який на порушення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, керував автомобілем BMW 520, д.н.з. НОМЕР_1, в стані наркотичного сп'яніння, про що свідчить висновок №149 КЛПЗ «Прилуцької центральної міської лікарні».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати, а провадження в справі закрити, мотивуючи тим, що пояснення поліцейських суб'єктивні, оскільки вони зацікавлені в результаті розгляду справи. Висновки лікарні не відповідають вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зокрема, у матеріалах справи немає зафіксованого факту огляду водія на стан сп'яніння на місці зупинки автомобіля в присутності двох свідків. Час зупинки транспортного засобу є орієнтовним, в той час коли факт затримання водія повинен бути зафіксований точно, щоб забезпечити достовірність результатів. Зафіксований у медичному акті діагноз, є попереднім, оскільки на той час не були проведені та отримані лабораторні дослідження, висновки яких показали відсутність в його сечі наркотичних речовин, а відповідно і стану наркотичного сп'яніння.

Під час судового розгляду в суді першої інстанції поліцейські наголошували про наявність у нього ознак наркотичного сп'яніння, тоді як лікар, який його оглядав, таких ознак не виявив.

Під час апеляційного перегляду ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, пояснюючи, що він не вживає наркотики та алкогольні напої. Його затримали працівники поліції, одягли наручники, пред'явили шприц, який він знайшов, а тому він написав, що від нього хотіли. Сліди у ліктьовій ямці у нього від укусів комарів.

Заслухавши особу, яка притягнута до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, переглянувши відеозапис та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 3. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при проведенні огляду на стан наркотичного сп'яніння в медичному закладі охорони здоров'я, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов'язковим.

Приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 в порушенні п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, суд не звернув уваги, що результати токсикологічного дослідження, проведеного в КЛПЗ «Чернігівський обласний наркологічний диспансер», який є спеціалізованим медичним закладом та має сертифіковану лабораторію, наркотичних засобів, в біологічному матеріалі, відібраному у ОСОБА_1 під час огляду лікарем в КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня», не показали ( а. с. 31)

На відеозапису затримання водія ОСОБА_1, який перебуває у наручниках, добре видно його обличчя, тулуб, хода, за якими ознак, характерних для стану наркотичного сп'яніння, не вбачається. Навпаки, на питання поліцейського, чи вживає він наркотики, ОСОБА_1, відповів, що не вживає наркотичних засобів та алкогольних напоїв, погодився поїхати та пройти медичний огляд.

Наявність шприца в автомобілі, заповненого рідиною, є підставою для перевірки стану водія, проте цього недостатньо для притягнення до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп'яніння, коли наявні лабораторні данні про відсутність стану наркотичного сп'яніння.

Результати тесту «Снайпер», а відповідно і висновок лікаря міської лікарні про стан наркотичного сп'яніння водія ОСОБА_1, пояснення поліцейських - є лише попередніми висновками, які без підтвердження лабораторними дослідженнями, не мають правового значення.

На порушення вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, суд першої інстанції, всебічно, повно та об'єктивно не з'ясував обставин справи, зібраним доказам надав неправильну юридичну оцінку, внаслідок чого прийняв необґрунтоване рішення про порушення водієм п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

З огляду на те, що стан наркотичного сп'яніння лабораторними дослідженнями, як того обов'язково вимагає п. 3. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, не підтверджений, усі підозри та припущення про такий стан є необґрунтованими, а в діях водія ОСОБА_1 відсутня як об'єктивна, так і суб'єктивна сторона правопорушення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 247 п. 1, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15 вересня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Антипець