Справа №573/1479/17 Головуючий у суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 33/788/369/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2017 року суддя Апеляційного суду Сумської області Макаровець А. М. ,з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову судді Білопільського районного суду Сумської області від 15 серпня 2017 року, за якою

ОСОБА_3,

25серпня, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на користь держави, що складає 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 320 грн. 00 коп. судового збору в дохід держави

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Білопільського районного суду Сумської області від 15 серпня 2017 року на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік за те, що він о 00 год. 15 хв. 14 липня 2017 року по вул. Соборній в м. Білопілля, Сумської області керував мопедом «Сабур», без д.н., в стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 зазначає, що у день розгляду справи у суді присутнім не був, а саму постанову судді отримав лише 22 серпня 2017 року, що підтверджується довідкою поштового відділення, крім того вказує на те, що у період з 06 серпня по 19 серпня 2017 року знаходився у відпустці за межами Сумської області.

В поданій апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 просить:

- постанову судді Білопільського районного суду Сумської області від 15 серпня 2017 року скасувати;

- справу закрити.

Свої вимоги мотивує тим, що:

- судом було порушено його право на захист, адже він належним чином не був повідомлений про розгляд справи, оскільки не отримував ніяких повідомлень чи повісток про виклик до суду. Також, у період з 06 по 19 серпня 2017 року знаходився у відпустці, поза межами Сумської області, що підтверджується відповідними документами;

- протокол про адміністративне правопорушення є сфальсифікованим, оскільки згідно протоколу про адміністративне правопорушення він був складений 14 липня 2017 року о 01 год. 15 хвилин у місті Білопілля на мосту, в районі залізничного вокзалу і на час складання протоколу ніяких свідків не було. Медичний висновок № 129 від 14 липня 2017 року складено о 00 год. 55 хв. біля Білопільської ЦРЛ і на 20 хвилин раніше ніж протокол про адміністративне правопорушення, яка знаходиться у іншому кінці міста. Висновок підписаний лікарем ОСОБА_4 та медичною сестрою ОСОБА_5, які в послідуючому стали свідками і зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення. Після всього цього, працівники поліції віддали водійське посвідчення та транспортний засіб.

Перевіривши матеріали справи та доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає до задоволення, а апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи № 573/1479/17 вбачається, що постанова судді Білопільського районного суду Сумської області від 15 серпня 2017 року винесена без участі ОСОБА_3 (а.с. 13).

Відповідно до супровідного листа (а.с. 15) постанова судді від 15 серпня 2017 року направлена ОСОБА_3 була 16 серпня 2017 року.

З поштового повідомлення (а.с. 20) вбачається, що 22 серпня 2017 року ОСОБА_3 особисто під підпис отримав постанову судді.

31 серпня 2017 року подано було до суду ОСОБА_3 апеляційну скаргу, що підтверджується штампом суду на ній (а.с. 21).

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Оскільки матеріали справи не містять даних стосовно того, що про постанову судді Мухі О.П. стало відомо раніше, а ніж у дату зазначену на поштовому повідомленні, тому строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, як пропущений з поважної причини.

Що стосується доводів апеляційної скарги про не належне сповіщення щодо часу розгляду судового засідання, то вони є такими, що заслуговують на увагу.

З матеріалів справи № 573/1479/17 вбачається, що постанова судді Білопілського районного суду Сумської області від 15 серпня 2017 року винесена без ОСОБА_3 (а.с. 13 - 14) та відповідно до супровідного листа (а.п. 15) 16 серпня 2017 року направлена останньому.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 відмовився від підписання протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 2) та від отримання його копії (а.с. 3).

Також, ОСОБА_3 відмовився від підписання висновку медичного огляду на стан спяніння для інших категорій осіб, крім водіїв (а.с. 4).

У справі наявна судова повістка про виклик ОСОБА_3 у судове засідання (а.с. 11 - 12), однак на конверті долученому до повістки мається позначка відділу поштового звязку поштове відправлення повертається із-за відмови абонента (а.с. 11).

В постанові судді (а.с. 13) зроблено висновок, що ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив.

З вказаним висновком судді суду першої інстанції не можна погодитися, так як у справі взагалі відсутні будь які данні на підтвердження того, що ОСОБА_3 знав чи міг знати дату і час вище зазначеного судового засідання.

На запит Апеляційного суду Сумської області від 23 жовтня 2017 року Сумською дирекцією «Укрпошти» надано відповідь 06 листопада 2017 року з якої вбачається, що рекомендований лист з повідомленням № 089, відправлений 28 липня 2017 року із ВПЗ Білопілля за адресою: Сумська область, м. Білопілля, вул. Прорубська, буд. 37, на імя ОСОБА_3, надійшов 01 серпня 2017 року до ВПЗ Білопілля та в цей же день переданий листоноші в доставку. Згідно пояснень листоноші адресат вдома був відсутній, а дружина в усній формі від одержання даного листа відмовилися. Рекомендований лист за вище згаданим номером повернутий 05 серпня 2017 року та 08 серпня 2017 року вручений уповноваженій особі на одержання пошти Білопільського районного суду Сумської області ОСОБА_6

З пояснень ОСОБА_3 та документів наданих у судове засідання апеляційного суду вбачається, що останньому було, на підставі рішення Білопільського районного суду Сумської області від 29 жовтня 2014 року, розірвано шлюб, тому його колишня дружина відмовилася у отриманні повістки про виклик до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Положеннями ч. 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Однак, з урахуванням викладеного, вбачається, що суддею дотримано вище зазначених вимог не було.

Сама подія правопорушення мала місце 14 липня 2017 року, а постанова судді винесена 15 серпня 2017 року, тобто через місяць.

На думку апеляційного суду, суддею першої інстанції не використано всі можливості направлені на повідомлення особи про дату і час розгляду справи, не встановлено з яких підстав особи не зявилася у судове засідання, при цьому вказані дії суддя міг виконати враховуючи наявний відведений строк для розгляду справ даної категорії, передбачений ст. 38 КУпАП.

Вказане є порушенням норм процесуального права, що відповідно до п. 3 ч. 7 ст. 294 КУпАП є підставою для скасування постанови та прийняття нової.

Розглядаючи справу відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП приходжу до висновку про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Факт скоєння вказаного правопорушення підтверджується доказами наявними в матеріалах справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АП 2 № 522075 від 14 липня 2017 року (а.с. 2), з якого вбачається, що ОСОБА_3 керував о 00 год. 15 хв. 14 липня 2017 року по вул. Соборній в м. Білопілля, Сумської області мопедом «Сабур», без д.н., в стані алкогольного спяніння;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, або перебування під впливом препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 4) відповідно до якого ОСОБА_3 в 00 год. 55 хв. 14 липня 2017 року перебував в стані алкогольного спяніння.

Підстав не брати до уваги вище зазначені докази у суді апеляційної інстанції не має, оскільки ОСОБА_3 жодних доказів на їх спростування не надав.

Доводи, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення жодних свідків не було спростовуються матеріалами справи, так із самого протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 2) вбачається, що він складений в присутності двох свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_7, при цьому стаття 272 КУпАП не вимагає того, що свідок має знати всі обставини справи, адже відповідно до вище зазначених вимог закону, свідком може бути особа, якій відомі які небуть обставини, що підлягають установленню по даній справі.

Беручи до уваги, що ОСОБА_3 був доставлений до медичного закладу о 00 год. 55 хв. 14 липня 2017 року і після встановлення факту перебування останнього в стані алкогольного спяніння працівники поліції склали протокол, тому вони обґрунтовано запросили в якості свідків осіб, які знали певні обставини справи, зокрема лікаря ОСОБА_4 та медичну сестру ОСОБА_7

Твердження, що протокол про адміністративне правопорушення є сфальсифікований, оскілки він був складений пізніше, а ніж медичний висновок № 129 від 14 липня 2017 є не обґрунтованими, оскільки протокол складено за керування ОСОБА_3 мопедом в стані алкогольного спяніння, а не за відмову від проходження огляду на стан спяніння.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд на стан спяніння проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів поліцейськими в присутності двох свідків, у разі не згоди пройти огляд за допомогою спеціальних технічних засобів чи з їх результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Таким чином, факт перебування в стані алкогольного спяніння встановлюється спеціальним технічним засобом або в закладі охорони здоровя.

Тому, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за керування в стані алкогольного спяніння, необхідне спочатку встановлення такого стану, яке обовязково має передувати складенню протоколу.

З урахуванням наведеного, цілком обґрунтованим є те, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, або перебування під впливом препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 4) складено раніше, а ніж протоколом про адміністративне правопорушення серії АП 2 № 522075 від 14 липня 2017 року (а.с. 2).

Доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції віддали водійське посвідчення та транспортний засіб після встановлення факту спяніння є слушними, оскільки матеріали справи не містять даних з приводу того, що у ОСОБА_3 вилучалося водійське посвідчення та видавався тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП передбачає, що особи стосовно яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного спяніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.

Про те, факт не відсторонення від керування транспортним засобом ніяким чином не спростовує факт перебування ОСОБА_3 в стані алкогольного спяніння, який був підтверджений відповідним медичним висновком і який ОСОБА_3 оскаржений не був.

Сам факт керування транспортним засобом ОСОБА_3 не оскаржується.

Таким чином, вина ОСОБА_3 в порушенні підпункту п. 2.9 ПДР України та допущені порушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується доказами наявними в матеріалах справи.

Разом з тим, положеннями ч. 2 ст. 38 КУпАП передбачено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_3 правопорушення вчинив 14 липня 2017 року і воно не відноситься до триваючих, на час розгляду справи апеляційним судом спливли строки накладення адміністративного стягнення.

Згідно пункту 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин - закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного ОСОБА_3 слід визнати винним у вчинені правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, однак стягнення передбачене санкцією даної частини статті застосуванню не підлягає, у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 38, 247, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_8 строк на подачу апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову судді Білопільського районного суду Сумської області від 15 серпня 2017 року, якою на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 600 мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік скасувати, у звязку з порушенням процесуального права.

Постановити нову постанову, якою ОСОБА_3 визнати винуватим за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити, у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_2.

З оригіналом згідно суддя

Апеляційного суду Сумської області ОСОБА_2