АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2017 року суддя Апеляційного суду міста Києва Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 29 серпня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 29 серпня 2017 року провадження по справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, представник ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, вважаючи її незаконною, через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення суддею норм матеріального і процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що судом не з'ясовано усіх обставин вчиненого правопорушення, не надано належної оцінки доказам, які містяться в матеріалах справи та вказують на винуватість ОСОБА_3 у порушенні Правил дорожнього руху.

Як вважає апелянт, на підставі пояснень водіїв-учасників пригоди, свідків, даних схеми місця ДТП, фототаблиць та інших матеріалів справи суддя міг встановити дійсні обставини вчиненого правопорушення, які свідчать про те, що водій автомобіля «ВАЗ» ОСОБА_3, перешкоджаючи водію автомобіля «Хонда» закінчити обгін, своїми діями порушив Правила дорожнього руху, що спричинило настання дорожньо-транспортної пригоди.

Вважає необґрунтованим висновок суду про те, що на підставі зібраних доказів неможливо встановити місце зіткнення транспортних засобів, оскільки таке місце було встановлене за результатами проведеного доопрацювання матеріалів.

За результатами апеляційного розгляду просить постанову суду скасувати, прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_1, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, ОСОБА_3 та його захисника БалакінаВ.О., які заперечували проти доводів апелянта та вважали рішення суду законним і обґрунтованим, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, складеного 16.03.2017 року відносно ОСОБА_3, він 16.01.2017 о 13 год. 20 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1, не дав водієві ОСОБА_2, який керував автомобілем «Хонда», д.н.з. НОМЕР_2, закінчити обгін, чим здійснив зіткнення. Вказані автомобілі внаслідок ДТП отримали механічні пошкодження.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, суддя дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 порушення п.14.3 правил дорожнього руху України, а отже і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та закрив провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції вважає таке рішення законним та обґрунтованим, з огляду на наступне.

Апеляційним переглядом встановлено, що суддя розглянув справу у відповідності до положень ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об'єктивно дослідив обставини справи про адміністративне правопорушення, а тому обґрунтовано та на законних підставах дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 порушення п.14.3 ПДР України.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, наряду з іншим, зазначається місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно положень пункту 14.3 Правил дорожнього руху, про порушення якого складено протокол, водієві транспортного засобу, якого обганяють, забороняється перешкоджати обгону шляхом підвищення швидкості руху або іншими діями.

Разом із цим, як вірно встановив суддя, складений щодо ОСОБА_3 протокол містить лише посилання на порушення ним п.14.3 ПДР України, проте не містить викладу обставин про дії ОСОБА_3, які свідчать про перешкоджання ОСОБА_2 здійснити маневр обгону, тобто відсутня суть вчиненого правопорушення.

Розглядаючи справу в межах складеного протоколу, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 порушення саме п.14.3 ПДР України. Оскільки працівниками поліції складено протокол лише за порушення вказаного пункту, суд позбавлений можливості перевірити наявність ознак порушення інших вимог Правил дорожнього руху України.

Не спростовуються такі висновки суду і посиланнями апелянта на інші наявні в матеріалах справи докази, оскільки вони також не дають можливості встановити винуватість ОСОБА_3 у порушення п.14.3 ПДР України.

Таким чином, всебічно та повно дослідивши обставини справи, суд обґрунтовано дійшов висновку про відсутність в матеріалах справи достатніх доказів порушення ОСОБА_3 п.14.3 ПДР України, а отже і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та ухвалив законне рішення про закриття провадження на підставі п.1 ст.247 КУпАП, яке суд апеляційної інстанції залишає без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 29 серпня 2017 року, якою провадження по справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Мосьондз