Номер провадження: 33/785/1164/17
Номер справи місцевого суду: 494/470/17
Головуючий у першій інстанції Римар І. А.
Доповідач Джулай О. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючий суддя: Джулай О.Б.,

розглянувши апеляційну скаргу прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Гасанової О.М., від 29 червня 2017 року, на постанову судді Березівського районного суду Одеської області, ОСОБА_1, від 21 червня 2017 року, стосовно ОСОБА_3,

встановив:

оскарженою постановою закрито адміністративне провадження відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, працює секретарем Михайло- Олександрівської сільської ради Березівського району Одеської області, за ч. ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП України, у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 26.05.2017 року, ОСОБА_3, будучи депутатом VII скликання Михайло-Олександрівської сільської ради, тобто особою, уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування, приймала участь у розгляді питання і голосування на 1 сесії VII скликання Михайло-Олександрівської сільської ради за рішення № 04-VII, від 06.11.2015 року, яким її було обрано секретарем Михайло-Олександрівської сільської ради, чим порушила вимоги ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції», ст.ст. 8, 18, 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідальність за що передбачена ч.ч. 1,2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу засідання першої сесії Михайло-Олександрівської сільської ради VII скликання, від 06.11.2015 року, на розгляді питання про обрання секретаря Михайло-Олександрівської сільської ради VII скликання з 12 обраних депутатів були присутні на сесії 12 депутатів, включаючи ОСОБА_4. Відповідно до ЗУ « Про місцеве самоврядування в Україні» вибори секретаря сільської ради проводяться на пленарному засідання сільської ради шляхом таємного голосування. Участь в голосування по рішенню №04- VII «Про обрання секретаря Михайло-Олександрівської сільської ради VII скликання» прийняли всі 12 депутатів Михайло-Олександрівської сільської ради VII скликання, тобто і сама ОСОБА_3.

Із протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що зазначене стало обставинами, що викликало суперечність між приватним інтересом ОСОБА_3 та її представницькими повноваженнями, що впливало на об'єктивність або неупередженість прийняття рішення, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень. Тобто, у ОСОБА_3 виник реальниий конфлікт інтересів.

Прокурор Комінтернівської місцевої прокуратури Гасанова О.М. звернулася до апеляційного суду 29 червня 2017 року з апеляційною скаргою, в якій вказує на те, що постанова судді Березівського районного суду Одеськї області, від 21 червня 2017 року, стосовно ОСОБА_3 є необґрунтованою, наводить відповідні доводи та просить скасувати зазначену постанову і прийняти нову, якою визнати ОСОБА_3 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. ч.1, 2 ст. 172-7 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 300 (трьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали судової справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає поверненню, виходячи з таких підстав.

Положення ч. 2 ст. 7, ч. 3 ст. 8 КУпАП визначають, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності та ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 287 КУпАП, постанова судді, у справі про адміністративне правопорушення, може бути оскаржена у порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Такий порядок встановлений ч. 2 ст. 294 КУпАП (підпунктом 2 пункту 5 розділу XII Закону України №1697- VII, від 14.10.2014 року, який набрав чинності 26.10.2014 року), яка є спеціальною нормою і згідно з якою, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена: особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності; її законним представником; захисником; потерпілим та його представником. При цьому, прокурора, як суб'єкта оскарження, було виключено із зазначеної норми закону (Закон України №1697- VII від 14.10.2014 року).

Наведений перелік осіб, яким надано право на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, є вичерпним та поширеному тлумаченню не підлягає.

Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором лише у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП.

Згідно з ч. 5 ст. 7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Положення ч. 5 ст. 7, ч. 1 ст. 287 КУпАП (із змінами, внесеними Законом України №1697-VII від 14.10.2014 року) кореспондують з положенням Закону України «Про прокуратуру», згідно з якими, однією із функцій прокуратури є нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян (п.4 ч.1 ст.2 цього Закону).

Щодо посилань прокурора на положення ст. 250 КУпАП, як на правову підставу звернення прокурора з апеляційною скаргою на постанову відносно ОСОБА_3 апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Оскарженою постановою судді Березівського районного суду Одеської області Римаря І.А., від 21 червня 2017 року, адміністративне провадження за ч.1, 2 ст. 172-7, КУпАП стосовно ОСОБА_3 було закрито в зв'язку відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Санкція ст. 172-7 КУпАП передбачає тільки штраф, як захід адміністративного стягнення.

Таким чином, заходи примусового характеру, пов'язані з обмеженням особистої свободи громадянина, не передбачені, застосовані не були і не могли бути застосовані.

Між тим, ухвалою Конституційного Суду України № 49-у/2015, від 08 грудня 2015 року, якою відмовлено у відкритті конституційного провадження у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 250 КУпАП у взаємозв'язку з положеннями ч. 5 ст. 7, ч. 1 ст. 287, ч. 2 ст. 294 КУпАП, встановлено, що питання оскарження прокурором постанов суду у справах про адміністративне правопорушення регулюється різними положеннями КУпАП, які не узгоджуються між собою. Усунення таких неузгодженостей, може бути вирішене лише у законодавчому порядку.

Разом з цим, виходячи з принципу верховенства права, враховуючи існуючу неузгодженість діючого законодавства, суди при розгляді справ повинні керуватися положеннями ст.129 Конституції України, якою визначені основні засади судочинства, оскільки норми Конституції - є нормами прямої дії, а також практикою Європейського суду з прав людини відповідно до якої вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи (див. Рішення ЄСПЛ «Щокін проти України»), а в апеляційній скарзі прокурора йдеться про погіршення становища ОСОБА_3, тому можливість прокурора оскаржувати в апеляційному порядку постанову судді про адміністративне правопорушення, не може бути розтлумачена поширено і не може охоплювати випадки не передбачені законом.

Таким чином, враховуючі діючі норми Конституції України та Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку про те, що прокурор не є особою, яка, відповідно до положень ст.ст.287, 294 КУпАП, має право подати апеляційну скаргу на оскаржену постанову судді Березівського районного суду Одеської області Римаря І.А., від 21 червня 2017 року, стосовно ОСОБА_3

За таких обставин, з урахуванням положень ч. 2 ст. 7 та ч. 3 ст. 8 КУпАП, апеляційний суд позбавлений законних підстав прийняття до розгляду апеляційної скарги прокурора, в зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає поверненню прокурору.

Керуючись ч.2 ст.7; ч.3 ст.8; ст. 293; ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд -

постановив:

Апеляційну скаргу, від 29 червня 2017 року, на постанову судді Березівського районного суду Одеської області Римар І.А., від 21 червня 2017 року, стосовно ОСОБА_3, повернути прокурору Комінтернівської місцевої прокуратури Гасановій О.М..

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги невідкладно надіслати, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами, прокурору Комінтернівської місцевої прокуратури Гасановій О.М..

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області (підпис) О.Б. Джулай

Згідно з оригіналом.

Суддя апеляційного суду

Одеської області О.Б. Джулай