Справа № 204/6223/17
Провадження № 3/204/2266/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2017 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Черкез Д.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі адміністративний матеріал у відношенні:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого майстром на ТОВ «ДОЗ Енергоавтоматика», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

03 жовтня 2017 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла адміністративна справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення від 22.09.2017 року серії БР № 103953, зазначено, що 22 вересня 2017 року, о 17.10 год., у м. Дніпрі, по вул. Робочій, 77, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21110, номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного та наркотичного спяніння: порушення мови, координації рухів. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнав. Суду пояснив, що 22 вересня 2017 року, він керуючи автомобілем ВАЗ 21110, номерний знак НОМЕР_1, рухався по вул. Робочій у м. Дніпрі, де був зупинений працівниками патрульної поліції за порушення правил дорожнього руху. У звязку з порушенням ним правил дорожнього руху відносно нього була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення, якою на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Після винесення працівниками патрульної поліції постанови у справі про адміністративне правопорушення, коли він вже почав йти до свого автомобіля, щоб продовжити рух, працівником поліції йому було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного та наркотичного спяніння в медичному закладі. Він погодився пройти огляд, однак попросив працівників поліції пройти огляд на стан спяніння на місці, оскільки саме такий порядок проходження огляду передбачений законом. Працівники поліції йому у цьому відмовили. Огляд на стан спяніння у медичному закладі він проходити не бажав, оскільки він поспішав, а це займе багато часу, у звязку з чим він відмовився проходити огляд на стан спяніння в медичному закладі. При цьому, наголошує, що в стані алкогольного чи наркотичного спяніння він не перебував, під час винесення відносно нього постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення правил дорожнього руху у працівників поліції не виникало підозри що він знаходиться в стані алкогольного чи наркотичного спяніння. Така підозра у працівників поліції виникла вже після того, як відносно нього було винесено постанову та він повертався до свого автомобіля. Також зазначив, що працівниками поліції йому не були розяснені наслідки складання відносно нього протоколу за відмову від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння, а саме: не було розяснено, що у звязку з цим він може бути позбавлений права керування транспортними засобами та на нього може бути накладений штраф. На його питання коли йому повернуть посвідчення водія, працівники поліції повідомили йому, що у суді посвідчення водія йому буде повернуто. Зазначив, що якщо б йому були належним чином розяснені наслідки складання відносно нього вищезазначеного протоколу про адміністративне правопорушення, то він би в жодному разі не відмовлявся проходити огляд на стан спяніння в медичному закладі та проїхав би з працівниками поліції для його проходження, оскільки в стані алкогольного та наркотичного спяніння не перебував.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, приходжу до наступних висновків.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення у вигляді керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 280 КУпАП обставинами, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення є: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як встановлено в судовому засіданні, 22 вересня 2017 року відносно водія ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 103953, у якому зазначено, що 22 вересня 2017 року, о 17.10 год., у м. Дніпрі, по вул. Робочій, 77, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21110, номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного та наркотичного спяніння: порушення мови, координації рухів. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

З наданого на запит суду диску з відеозаписом з нагрудного відео реєстратора поліцейського, на якому зафіксовані події 22 вересня 2017 року під час складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не вбачається, що ОСОБА_1 відмовлявся проходити огляд на стан алкогольного та наркотичного спяніння. Так на вказаному диску з відеоматеріалами міститься лише відеозапис, на якому зафіксований факт складання відносно ОСОБА_1 в присутності свідків протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, факт складання пояснень свідків та факт вручення ОСОБА_1 вищезазначеного протоколу. Крім того, будь-яких ознак наркотичного спяніння у ОСОБА_2 під час перегляду відеозапису судом не встановлено.

У своїх поясненнях ОСОБА_1 зазначав, що працівниками поліції йому було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного та наркотичного спяніння лише в медичному закладі та вже після винесення йому постанови за порушення правил дорожнього руху, якою на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Наполягав також на тому, що він погодився пройти огляд, однак попросив працівників поліції пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів, як це передбачено ст. 266 КУпАП.

З цього приводу вважаю за необхідне зазначити наступне.

Згідно положень ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Аналогічний порядок передбачений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (надалі - Інструкція), згідно п. 6 розділу І якої зазначено, що огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У пункті 7 вказаної Інструкції зазначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, з положень вищезазначених норм законодавства вбачається, що огляд на стан спяніння може бути проведений як на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, так і лікарем в закладах охорони здоровя, однак водієві обовязково повинно бути запропоновано пройти такий огляд спочатку на місці.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він просив працівників поліції пройти огляд на стан спяніння саме на місці зупинки, а не у медичному закладі, а також його твердження про те, що працівниками поліції йому було відмовлено у проходженні огляду на стан спяніння на місці зупинки, наданими суду матеріалами справи про адміністративне правопорушення не спростовуються, відеозапис з нагрудного відео реєстратора поліцейського не містить запису події у період починаючи з моменту зупинки автомобіля ВАЗ 21110, номерний знак НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_1 і до початку складання відносно останнього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, хоча відеореєстратор поліцейського повинен працювати увесь час без перерв.

Наданий відеозапис не містить також відомостей щодо спілкування з водієм, під час якого співробітниками поліції у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного та наркотичного спяніння, та яким чином ці ознаки були встановлені поліцейськими, а також не містить відомостей про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного та наркотичного спяніння як на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, так і лікарем в медичному закладі.

Доказів того, що працівниками поліції під час складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 розяснювались його права та обовязати, передбачені статтею 268 цього Кодексу, суду також не надано, що є грубим порушенням ч. 4 ст. 256 КУпАП України.

Додані до протоколу про адміністративне правопорушення письмові пояснення свідка ОСОБА_3 та рапорт інспектора роти № 3 батальйону № 1 УПП у м. Дніпрі лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 22.09.2017 року не містять інформації від якого саме виду огляду на стан алкогольного та наркотичного спяніння відмовився ОСОБА_1

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Також слід зазначити, що обвинувачення особи у вчинені нею адміністративного правопорушення не може ґрунтуватися на припущеннях, і таку особу може бути притягнуто до встановленої законом відповідальності лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Частиною 3 статті 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, з наданого на запит суду відеозапису з нагрудного відео реєстратора поліцейського вбачається, що працівники Управління патрульної поліції у м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції належним чином не розяснили ОСОБА_1 про наслідки його відмови від проходження огляду на стан алкогольного та наркотичного спяніння, оскільки на питання ОСОБА_1 коли йому повернуть посвідчення водія, працівники поліції повідомили його, що у суді посвідчення водія йому буде повернуто, що не відповідає дійсності та передбаченому законом порядку повернення особі вилученого у неї посвідчення водія.

Отже, під час розгляду вказаної справи про адміністративне правопорушення судом не встановлено в діях ОСОБА_1 факту відмови від проходження огляду на стан алкогольного та наркотичного спяніння, його дії не були спрямовані на умисне ухилення від проходження огляду на стан спяніння, а були зумовлені бажанням пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки із застосуванням спеціальних технічних засобів, а не лікарем у медичному закладі, та нерозясненням йому наслідків складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто за відмову від проходження огляду на стан спяніння на вимогу поліцейського.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Під час судового розгляду в діях ОСОБА_1 не встановлений умисел на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який є обовязковою ознакою субєктивної сторони даного адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, дослідивши повно та всебічно матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до переконливого висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є недоведеною, а факт умисної відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду для встановлення стану спяніння не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, у звязку з чим приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки в діях ОСОБА_1 відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 247, 280 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Д.Л. Черкез