АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 33/796/890/2017 Постанова винесена суддею Отвінським П.Л.
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Павленко О.П., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3, іншого учасника ДТП - ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в

м. Києві, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1,

на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 01 серпня 2016 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Подільського районного суду м. Києва від 01 серпня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження в справі закрито у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно з постановою, ОСОБА_2 14 квітня 2016 року о 18 год. 05 хв., керуючи автомобілем марки «Форд», державний номерний знак НОМЕР_1, на вул. Набережно-Хрещатицька в м. Києві, при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Ауді», державний номерний знак НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів та завдання матеріальних збитків, чим порушив

п. 10.1 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене

ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову Подільського районного суду м. Києва від 01 серпня 2016 року та прийняти нову постанову, якою закрити провадження в справі відносно нього у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За доводами апеляційної скарги ОСОБА_2, судом були порушені його права, бо розгляд справи 01 серпня 2016 року відбувся без його участі, при цьому не були виконані вимоги ст.ст. 277-2-279 КУпАП, та в порушення положень ст. 280 КУпАП не було належним чином з'ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винен він у його вчиненні, оскільки не проаналізовано всіх доказів, не допитано свідка дорожньо-транспортної події ОСОБА_5, про якого він повідомляв у своїх письмових поясненнях до суду, не проведено автотехнічної експертизи для з'ясування причин та механізму пошкоджень транспортних засобів.

Крім того, заперечуючи свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення з тих підстав, що напрямок руху він не змінював, ОСОБА_2 звертає увагу на пошкодження транспортних засобів, що зафіксовані у схемі ДТП, зокрема, у керованого ним автомобіля було пошкоджено лише ліве дзеркало, а автомобіль «Ауді» начебто мав пошкодження всієї правої частини, а саме правого переднього крила, правого переднього диску колеса. В той же час апелянт вважає, що водієм автомобіля «Ауді», який не дотримався швидкості руху та безпечної дистанції у зв'язку з чим контактував з його транспортним засобом, та водієм автомобіля «Део Ланос», який рухався попереду його автомобіля, різко загальмував, а далі зник з місця пригоди, було здійснено імітацію пригоди з метою приховування отриманих раніше пошкоджень на автомобілі «Ауді» для можливості стягнути завдані збитки з третьої особи.

Одночасно апелянт порушує питання про поновлення строку оскарження судового рішення, як пропущений з поважних причин, посилаючись на те, що він не був повідомлений про час і дату розгляду справи в суді 01 серпня 2016 року, про існування постанови довідався лише 27 лютого 2017 року, отримавши претензію від страхової компанії, і в цей же день отримав копію судового рішення.

Враховуючи, що доводи ОСОБА_2 щодо поважності причин пропуску строку оскарження судового рішення заслуговують на увагу, процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Подільського районного суду м. Києва від 01 серпня 2016 року підлягає поновленню.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3 на підтримку апеляційних вимог, заперечення ОСОБА_4 щодо доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, допитавши свідка ОСОБА_5 та інспектора патрульної поліції ОСОБА_6, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

В силу ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, з огляду на положення ст.ст. 251, 252 КУпАП суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам в їх сукупності.

Крім того, згідно з вимогами ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Цих вимог закону суддя місцевого суду, розглядаючи справу щодо ОСОБА_2, не дотримав.

Зі змісту постанови від 01 серпня 2016 року слідує, що суддя місцевого суду висновок про вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, формально обґрунтував протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, письмовими пояснення ОСОБА_4, не розкривши їх зміст, таким чином не дав ніякої оцінки матеріалам справи, при цьому залишив поза своєї уваги письмові пояснення

ОСОБА_2, в яких він заперечував недотримання п. 10.1 ПДР України, стверджував про інші обставини події і вказував про свідка ОСОБА_5, котрий працівниками патрульної служби опитаний не був, а відтак доводів на спростування пояснень ОСОБА_2 у постанові не навів.

За наявності суперечливих письмових пояснень учасників ДТП щодо її обставин, заперечень водія ОСОБА_2 щодо порушення ПДР України і посилання на наявність свідка цієї події, який не опитувався інспектором патрульної служби та не викликався для допиту в судове засідання, є слушними доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про неповноту з'ясування суддею місцевого суду фактичних обставин справи та прийняття рішення про доведеність його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яке не ґрунтується на доказах у справі.

Так, згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП, обов'язковою ознакою даного адміністративного правопорушення є наявність причинно-наслідкового зв'язку між діями особи у виді порушення правил дорожнього руху та наслідками у виді пошкодження транспортних засобів або іншого майна.

Перевіряючи доводи ОСОБА_2 щодо дотримання ним ПДР України та відсутності правових підстав для притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, апеляційним судом встановлено наступне.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, складеному працівником патрульної поліції стосовно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, з посиланням на порушення вимог п. 10.1 ПДР України, 14 квітня 2016 року о 18 год. 05 хв. водій

ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Форд», д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Набережно-Хрещатицька в м. Києві, в бік Поштової площі, при перестроюванні з крайнього правого ряду в лівий, не впевнився в безпеці маневру, не пропустив автомобіль НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався по суміжній смузі, в результаті чого відбулося зіткнення зазначених транспортних засобів та їх механічні пошкодження.

В той же час, не погодившись з такими обставинами події, ОСОБА_2 у протоколі зазначив: «не згоден» та в письмових поясненнях, наданих безпосередньо на місці ДТП, вказав, що 14 квітня 2016 року о 18 год. 10 хв., він керуючи автомобілем «Форд», д.н.з. НОМЕР_1, рухався в м. Києві по вул. Набережно-Хрещатицька зі сторони

вул. Набережно Рибальської в сторону Поштової площі в правій полосі. Оскільки попереду нього різко загальмував автомобіль марки «Деу» зеленого кольору, він також загальмував, проте в цей момент автомобіль «Ауді», д.н.з. НОМЕР_2, вдарив його в ліве дзеркало, після чого він (ОСОБА_2.) одразу зупинився.

Водій автомобіля марки «Ауді» ОСОБА_4 у своїх поясненнях указав, що 14 квітня 2016 року о 18 год. 05 хв. він керував автомобілем «Ауді», д.н.з. НОМЕР_2, в м. Києві по вул. Набережно-Хрещатицька зі сторони вул. Братська та рухався в другій смузі руху на одному рівні з автомобілем «Форд», д.н.з. НОМЕР_1, проте водій автомобіля «Форд» здійснив різкий маневр вліво без попередження та зачепив його автомобіль лівим переднім крилом та дзеркалом, внаслідок чого відбулося пошкодження транспортних засобів.

Отже, в письмових поясненнях учасники ДТП указували про різний механізм виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 дав пояснення, аналогічні його письмовим поясненням, що містяться в матеріалах провадження, стверджував при цьому, що напрямок руху він не змінював і зіткнення транспортних засобів сталося в його смузі руху, а також звернув увагу на схему місця ДТП, в якій місце зіткнення, зафіксоване виключно зі слів водія ОСОБА_4, відображено на незначній відстані від початку другої смуги руху, але в крайній правій смузі руху, в якій саме він (ОСОБА_2.) і рухався, до того ж осип скла відображено також в першій смузі руху.

Другий учасник ДТП - водій ОСОБА_4 дав пояснення, аналогічні його первинним письмовим поясненням, проте не зміг пояснити чому ж місце зіткнення автомобілів зафіксовано в крайній правій смузі руху.

За клопотанням ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції був допитаний свідок

ОСОБА_5, з пояснень якого слідує, що він 14 квітня 2016 року, перебуваючи в якості пасажира в автомобілі «Форд», був очевидцем обставин ДТП, а саме, як перед автомобілем марки «Форд» різко загальмував автомобіль, внаслідок чого ОСОБА_2 теж був змушений загальмувати, проте в цей момент з лівої сторони, з другої смуги руху, автомобіль «Ауді» з невідомих йому причин змінив напрямок руху вправо та «зачепив» автомобіль «Форд», а потім, проїхавши трохи вперед, зупинився в першій смузі руху.

Допитана в апеляційному суді інспектор патрульної поліції ОСОБА_6 пояснила, що

14 квітня 2016 року, перебуваючи на чергуванні, вона отримала повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. Приїхавши на місце ДТП, почала оформлювати схему місця ДТП з фіксуванням всіх обставин події, місце зіткнення автомобілів визначила за поясненнями водія ОСОБА_4 За відсутності будь яких відеоматеріалів, виходячи з пояснень водіїв та схеми ДТП, вона прийняла рішення про складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП щодо водія автомобіля «Форд» ОСОБА_2

Зі схеми місця ДТП, яка підписана без будь-яких зауважень учасниками ДТП, вбачається, що місце зіткнення транспортних засобів зафіксовано практично на межі двох смуг руху, але фактично в крайній правій смузі руху, де рухався автомобіль під керуванням водія ОСОБА_2, осип скла від пошкодження дзеркала автомобіля "Форд" також зображено на схемі ДТП в крайній правій смузі руху, водночас автомобіль "Ауді" розташований на значній відстані, понад 25 м від місця зіткнення транспортних засобів, також у крайній правій смузі руху, що може свідчити про невиконання його водієм вимог ПДР України щодо негайної зупинки автомобіля після зіткнення та продовження руху.

За таких обставин, враховуючи наявні у провадженні докази, вважаю, що версія водія ОСОБА_4 щодо зміни напрямку руху водієм ОСОБА_2, що б призвело до зіткнення автомобілів, суперечить перш за все даним схеми місця ДТП, а тому його пояснення щодо обставин цієї пригоди не можуть враховуватися судом. В той же час пояснення водія ОСОБА_2 повністю узгоджуються з даними, зафіксованими у схемі місця ДТП, підтверджуються поясненнями свідка ОСОБА_5, отже висновок судді місцевого суду про доведеність вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не відповідає фактичним обставинам справи та не ґрунтується на доказах, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, вважаю, що суддею місцевого суду необґрунтовано прийнято рішення про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки в його діях відсутнє порушення

п. 10.1 ПДР України, яке б потягло за собою пошкодження транспортних засобів, а тому постанова судді Подільського районного суду м. Києва від 01 серпня 2016 року підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі щодо ОСОБА_2 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Отже, апеляційну скаргу ОСОБА_7 слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Подільського районного суду м. Києва від 01 серпня 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 01 серпня 2016 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження в справі закрито у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення - скасувати, провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого

ст. 124 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва О.П. Павленко