Справа № 199/7647/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

15 листопада 2017 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Сенчишин Ф.М., за участю захисника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріли, що надійшли від Управління патрульної поліції у м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, яка народилася 14 травня 1964 року, мешкає за адресою: АДРЕСА_1, працюючої тренером-викладачем КПШНЗ «СДЮСШОР з кінного спорту» ДМР,

за ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

27 вересня 2017 року о 19 год. 10 хв. ОСОБА_2, керувала автомобілем «Хюндай», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, та на перехресті вул. Березанівської та вул. Полтавський шлях у м. Дніпро, порушивши вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху України, під час руху при виїзді з другорядної дороги, не надала дороги автомобілю «ЗАЗ 1103», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався по головній дорозі, в результаті чого допустила зіткнення із вказаним автомобілем, від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечила факт вчинення нею адміністративного правопорушення. Пояснила, що 27 вересня 2017 року вона керувала автомобілем «Хюндай», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, та рухалася по вул. Березанівській у м. Дніпро. Коли підїхала до перехрестя з вул. Полтавський шлях в м. Дніпро, то переконалася що перешкод для її руху немає, і почала маневр виїзду на вул. Полтавський шлях. Коли вона вже майже завершила маневр, з її автомобілем скоїв зіткнення автомобіль «ЗАЗ», який рухався з лівого боку по вул. Полтавське шосе у м. Дніпро. Автомобіля «ЗАЗ» до зіткнення вона не бачила, і звідки він взявся, пояснити не може. Вважає, що у автомобіля «ЗАЗ» не було ввімкнене світло фар.

Дослідивши докази та оцінивши їх за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що факт порушення ОСОБА_2 правил дорожнього руху, яке спричинило пошкодження транспортних засобів внаслідок винних дій останньої, повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення, який оформлений повноважною особою згідно вимог КУпАП;

-протоколом огляду місця ДТП, фото таблицею та схемою ДТП, в яких зафіксовані ділянка місцевості, на якій сталася ДТП, місце розташування транспортних засобів, отримані механічні пошкодження;

-письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4, який пояснив, що 27 вересня 2017 року близько 19:10 год. в м. Дніпрі в якості пасажира він перебував в автомобілі НОМЕР_3, та прямував по вул. Полтавське шосе з боку вул. Широкої в напрямку виїзду з міста в бік с. Кіровське. Під час руху на автомобілі, в якому він знаходився, було ввімкнене ближнє світло фар та габаритні вогні. Під час руху, наближаючись до перехрестя з вул. Березанівською, він побачив, що перед перехрестям з вул. Полтавське шосе стоїть автомобіль, на якому було ввімкнене світло фар. Коли до цього автомобіля було близько семи метрів, той відновив рух, перетинав їх смугу руху з права на ліво та проїхав близько трьох метрів. Сталося зіткнення між їх автомобілем і автомобілем «Хюндай». До моменту ДТП водій автомобіля «ЗАЗ» встиг застосувати гальмування, але зупинитися не встиг. Під час руху швидкість автомобіля була близько 65 км/год;

-письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_3, який пояснив, що 27 вересня 2017 року близько 19:10 год. в м. Дніпро він керував автомобілем НОМЕР_3, та прямував по вул. Полтавське шосе з боку вул. Широка в бік с. Кіровське. Під час руху швидкість його автомобіля складала близько 60 км/год. На автомобілі було ввімкнене ближнє світло фар та габаритні вогні. В салоні автомобіля знаходився один пасажир. Наближаючись до перехрестя з вул. Березанівською він бачив, що перед перетинанням з вул. Полтавське шосе стоїть автомобіль без світла з ввімкненим сигналом повороту. В напрямку свого руху він бачив знак 2.3 «Головна дорога», тому продовжив подальший рух. Коли до автомобіля, який стояв, залишилося близько 5-10 метрів, вказаний автомобіль, як потім зясувалося «Хюндай», різко відновив рух, виїхав на смугу його руху. Уникаючи зіткнення він вжив заходів екстреного гальмування та прийняв праворуч, але уникнути ДТП не вдалося. Зіткнення сталося з автомобілем НОМЕР_4, котрий виїздив з другорядної дороги;

-письмовими поясненнями ОСОБА_2, яка пояснила, що 27 вересня 2017 року близько 19:10 год. в м. Дніпрі вона керувала автомобілем НОМЕР_5 та прямувала по другорядній дорозі вул. Березанівській. З вказаної вулиці виїжджала на Полтавське шосе з лівим поворотом для руху в бік вул. Широкої. Сталося зіткнення з автомобілем «ЗАЗ», котрий наближався до неї з лівого боку. На зазначеній ділянці дороги було темно, ліхтарі міського освітлення не працювали. Як слідував автомобіль «ЗАЗ» до моменту ДТП вона не бачила.

Посилання захисника на те, що пояснення свідка ОСОБА_4 і потерпілого ОСОБА_3 повністю суперечать схемі ДТП, судом відхиляються, оскільки захисник оцінює і тлумачать такі докази на свій лад, вибірково, спотворюючи їх зміст та відособлено від інших доказів, ігноруючи всю їх сукупність та системність.

Пояснення свідка та потерпілого в частині ввімкнення на автомобілі «Хюндай» світла фар, швидкості руху керованого ОСОБА_3 транспортного засобу та маневру останнього після виявлення перешкоди в русі на правову оцінку дій ОСОБА_2В не впливають, тому не потребують уточнення.

Доводи захисника про те, що зіткнення сталося на роздільній смузі, на правову оцінку дій ОСОБА_5 також не впливають, оскільки за схемою місця ДТП, гальмівний шлях автомобіля «ЗАЗ» розпочинається на його смузі руху з подальшим зміщенням до середини проїзної частини (між зустрічними смугами руху), що свідчить про те, що на час виникнення небезпеки для руху автомобіль «ЗАЗ» рухався в своїй смузі руху, а подальший рух автомобіля «ЗАЗ» тривав в стані аварійної обстановки, зумовленої діям саме водія ОСОБА_2

Наведене узгоджується з зафіксованими механічними пошкодженнями транспортних засобів, які локалізовані у автомобіля «ЗАЗ» в передній частині, а у автомобіля «Хюндай» - в лівій боковій частині.

Доводи ОСОБА_2 про те, що у автомобіля «ЗАЗ» не було ввімкнене світло фар, судом відхиляються, оскільки є лише припущенням останньої та спростовуються такими, що повністю узгоджуються в цій частині поясненнями свідка ОСОБА_4 і потерпілого ОСОБА_3, які стверджують, що на їх транспортному засобі було ввімкнене ближнє світло фар.

Надаючи оцінку доводам захисника щодо того, що протокол про адміністративне правопорушення було складено за відсутності ОСОБА_2, чим були порушені її права, передбачені ст. 268 КУпАП, суд враховує, що за вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Стаття 254 КУпАП не містить приписів щодо фізичної присутності особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а вимога ч. 2 ст. 254 КУпАП щодо вручення копії протоколу була виконана, про що свідчить підпис ОСОБА_2 на протоколі про адміністративне правопорушення, про вручення їй 19 жовтня 2017 року - на наступний день після складення протоколу про адміністративне правопорушення, його копії.

При цьому, стаття 268 КУпАП, на яку посилається захисник містить приписи щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Однак зазначена норма стосується розгляду справи про адміністративне правопорушення (стосовно цієї справи судового розгляду), а не складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Доводи захисника щодо безпідставного складення протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 судом відхиляються, оскільки в розпорядженні співробітника поліції на час складення протоколу про адміністративне правопорушення було достатньо доказів вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення і зазначені обставини знайшли своє підтвердження і при дослідженні доказів судом.

Невизнання ОСОБА_2 своєї вини ґрунтується, в тому числі, на хибному тлумаченні приписів Правил дорожнього руху України, суд розцінює його як усталену модель захисту, форму реалізації права на захист і бажання уникнути відповідальності і стягнення за вчинене правопорушення.

З огляду на викладене, відповідні заперечення ОСОБА_2 судом відхиляються.

Суд враховує, що захисником було заявлене клопотання про призначення у справі комплексної судової авто-технічної та трасологічної експертизи, у проведенні якої судом відмовлено, оскільки для встановлення фактичних обставин зазначеної справи суд не має потреби у спеціальних знаннях.

Наведені докази в своїй сукупності та взаємозвязку поза всяким розумним сумнівом доводять той факт, що ОСОБА_2 порушила вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху, для виконання яких остання не мала будь-яких обєктивних перешкод, і таке порушення знаходиться в причинно-наслідковому звязку з виникненням події ДТП.

Оцінка дій інших учасників ДТП на відповідність вимогам ПДР України та наявність причинного звязку між ними та подією ДТП виходить за межі судового розгляду у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 та не звільняє останню від обовязку виконання вимог, передбачених п. 16.11 Правил дорожнього руху України.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, оскільки вона як учасник дорожнього руху порушила правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Накладаючи на ОСОБА_2 адміністративне стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, істотність наслідків вчиненого правопорушення. За перелічених фактичних обставин, суд дійшов переконання, що необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_2 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, є адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_2 до доходу держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст. 33-35, 252, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 до доходу держави судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) гривень.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя:

15.11.2017