АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Мельник В.В., за участю:

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 14 липня 2017 року відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП),

в с т а н о в и в:

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 14 липня 2017 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів до ходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн. 00 коп.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 23 квітня 2017 року о 02 год. 45 хв. ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1, по проспектуГероїв Сталінграда, 7 ум. Києві, з ознакамиалкогольного сп'яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації, нечітка вимова. Від огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року України (надалі - Правил дорожнього руху), та вчинив адміністративнеправопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову судді місцевого суду скасувати, та закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків судді фактичним обставинам справи, та порушення суддею місцевого суду норм процесуального права при розгляді справи.

Зазначав, що судове рішення постановлено без виходу в нарадчу кімнату. Суддею не розглянуті клопотання захисту про виклик в судове засідання зазначених в протоколі свідків, поліцейських та витребування відеозаписів з нагрудних камер поліцейських.

Суддею не надано оцінку його доводам про незаконність та безпідставність дій поліцейських, довідки Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» від 24 квітня 2017 року, відповідно до даних якої він не перебував у стані алкогольного сп'яніння.

Крім того, посилався на невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки викладена у протоколі суть правопорушення не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема відсутні дані про відмову саме ОСОБА_2 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння. У протоколі відсутні підписи свідків та їх анкетні дані, у зв'язку з чим, на думку апелянта, протокол про адміністративне правопорушення підлягав поверненню для доопрацювання.

Також зазначав про безпідставну зупинку його транспортного засобу, застосування працівниками поліції сили, перевищення влади та службових повноважень патрульними, які прибули на його виклик за допомогою служби 102, порушення працівниками поліції порядку проведення огляду, зокрема відмову працівників поліції змінити мундштук на приладі Драгер, зробити контрольний замір повітря, надати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу за наведених у ній підстав, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з таких підстав.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.5 Правил, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Згідно п. 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджуєтьсяданими протоколу по адміністративне правопорушення від 23 квітня 2017 року, у відповідності до якого, ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1, по проспекту Героїв Сталінграда, 7 у м. Києві, з ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації, нечітка вимова, від огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил /а.с. 1/;письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 23 квітня 2017 року, з яких убачається, що у присутності вказаних осіб 23 квітня 2017 року о 03 год. 00 хв. ОСОБА_2 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп'яніння /а.с. 2/.

Крім того, у судовому засіданні під час апеляційного розгляду задоволено клопотання сторони захисту, та допитано свідка ОСОБА_5, відповідно до пояснень якої, 23 квітня 2017 року, на прохання працівників поліції, вона була свідком відмови особи від проходження огляду на стан сп'яніння. Свідок зазначила, що вона підійшла до автомобіля «БМВ», в якій знаходився ОСОБА_2, та у її присутності працівники поліції запропонували водію пройти огляд на стан сп'яніння, на що останній відмовився.

Також під час апеляційного розгляду, за клопотанням сторони захисту досліджено відеозапис (файл № ) з нагрудної камери інспектора поліції, на якому зафіксовано процедуру зупинки 23 квітня 2017 року інспекторами поліції автомобіля «БМВ», під керуванням водія ОСОБА_2, та пропозицію останньому пройти огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку у присутності двох свідків. Як убачається з відеозапису, ОСОБА_2 спершу погодився на проходження огляду на стан сп'яніння, однак після прибуття екіпажу поліції із спеціальним технічним приладом "Драгер", на відеозаписі зафіксовано складення працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення за відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння /а.с. 54/.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв'язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наведені в апеляційній скарзі доводи про неповноту судового розгляду справи суддею місцевого суду, є необґрунтованими. Як убачається з оскаржуваної постанови, суддя місцевого суду дійшов висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення на підставі аналізу усіх наявних по справі доказів у їх сукупності, та з урахуванням наданих ОСОБА_2 та його захисником у судовому засіданні пояснень.

Зазначені в апеляційній скарзі доводи про те, що працівники поліції не пропонували апелянту пройти відповідний огляд на стан сп'яніння, спростовуються даними протоколу про адміністративне правопорушення, відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції та поясненнями свідка, яка під час допиту в суді апеляційної інстанції підтвердила, що у її присутності ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку.

З аналізу диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП та положень ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП убачається, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, вже сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У зв'язку з наведеним, доводи апелянта про те, що суддя місцевого суду не взяв до уваги дані висновку медичного огляду Київської міської наркологічної лікарні "Соціотерапія" від 24 квітня 2017 року, відповідно до якого він не перебував у стані сп'яніння, не впливають на доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 складено саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Посилання апелянта на невідповідність викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення суті правопорушення диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також на відсутність у протоколі анкетних даних свідків та їх підписів, спростовуються даними протоколу про адміністративне правопорушення, у якому, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП, вказано місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, та у відповідній графі зазначені прізвища та адреси свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а також підписи останніх.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП складено з дотриманням вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а тому суддя місцевого суду обґрунтовано визнав відомості, що у ньому містяться, як докази у справі про адміністративні правопорушення.

Доводи апелянта про безпідставну зупинку його транспортного засобу, порушення працівниками поліції процедури проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння, застосування ними сили та перевищення службових повноважень, ретельно перевірялися у судовому засіданні під час апеляційного розгляду, але не знайшли свого підтвердження.

Посилання апелянта на відмову працівників поліції змінити мундштук на приладі "Драгер", зробити контрольний замір повітря, надати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку засобу вимірювальної техніки, не спростовують висновків судді місцевого суду, та не впливають на правильність прийнятого суддею рішення, оскільки наявні в матеріалах справи докази з достатньою повнотою підтверджують факт порушення ОСОБА_7 вимог п. 2.5 Правил.

Доводи апелянта на те, що суддя місцевого суду розглянув справу про адміністративне правопорушення без допиту у судовому засіданні свідків та без дослідження відеозапису з нагрудної камери поліцейського, не є підставою для скасування постанови судді місцевого суду, оскільки відповідні клопотання ОСОБА_2 або його захисника про допит свідків та витребування відеозапису у матеріалах справи відсутні.

Як убачається з постанови судді місцевого суду, ОСОБА_2, та його захисник були присутніми у суді першої інстанції під час розгляду справи та надавали пояснення, при цьому клопотань про допит свідків та витребування доказів не заявляли.

Крім того, судом апеляційної інстанції задоволено клопотання захисника ОСОБА_2, витребувано та досліджено відеозапис з камери нагрудної камери поліцейського, допитано свідка ОСОБА_5, та вжито заходів для допиту свідка ОСОБА_6, однак останній до суду апеляційної інстанції не з'явився.

Відомості, отримані судом апеляційної інстанції під час допиту свідка ОСОБА_5 та дослідження відеозапису, підтверджують викладені в постанові судді місцевого суду фактичні обставини справи та висновок про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про прийняття суддею місцевого суду рішення без виходу до нарадчої кімнати, спростовуються матеріалами справи про адміністративні правопорушення.

Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП немає.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Інші доводи апеляційної скарги висновків судді місцевого суду не спростовують.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_2 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2залишити без задоволення, а постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 14 липня 2017 року відносно ОСОБА_2 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва В.В.Мельник