АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №640/7174/17 Суддя 1-ї інстанції: Попрас В.О.
Провадження № 33/790/786/17
Категорія: ч. 2 ст. 172-6 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.10.2017 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрика В.П., за участю особи, у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП ОСОБА_2, її захисника - адвоката Стародубова Сергія Миколайовича, прокурора Радіонова Семена Анатолійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 24.05.2017 року у відношенні ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Київського районного суду м. Харкова від 24.05.2017 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 визнано винною у вчинення адміністративного правопорушення, передбачено ч. 2 ст. 172-6 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Судом першої інстанції з посиланням на зміст протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_2 перебуваючи на посаді головного спеціаліста - економіста відділу аналізу даних статистики послуг управління аналізу статистичних даних Головного управління статистики у Харківській області, тобто будучи суб'єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», 10.04.2017 року несвоєчасно направила повідомлення про суттєві зміни в майновому стані шляхом заповнення відповідної форми на веб- ресурсі https://public.nazk.gov.ua (гіперпосилання на повідомлення про суттєві зміни в Єдиному державному реєстрі осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування https://public.nazk.gov.ua/declaration/5728d08b-d323-4655-a2a5-e073477al48a), а саме про набуття нею права власності на квартиру загальною площею 32,2 кв. м., розташовану за адресою: АДРЕСА_2, вартість якої відповідно до договору купівлі - продажу квартири № 111 від 04.02.2017, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4, складає 576 796 гривень, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, - несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Не погодившись з рішенням районного суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 24.05.2017 року скасувати та провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування свої вимог апелянт зазначає, що суд під час розгляду справи проявив необ'єктивність, проігнорував доводи апелянта, внаслідок чого не встановив дійсних обставин справи та виніс необґрунтоване та незаконне рішення.

Вказує, що неподання інформації, яка вноситься до Єдиного реєстру декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та яка оприлюднюється на офіційному сайті Національного агентства такими діяннями, які вчинено неумисно та без використання особою наданих їй службових повноважень та пов'язаних з цим можливостей, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» є обов'язковою ознакою корупції та обов'язковою складовою корупційного правопорушення, у зв'язку з чим в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6КУпАП.

Апелянт наполягає, що в її діях не було прямого умислу, а неподання інформації до Єдиного реєстру декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та яка оприлюднюється на офіційному сайті Національного агентства було зроблено з необережності, тому в діях ОСОБА_2 відсутня суб'єктивна сторона правопорушення, тому провадження по справі підлягає закриттю за відсутністю її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та її захисника - адвоката Стародубова С.М., які підтримали вимоги апеляційної скарги, пояснення прокурора Радіонова С.А., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 13 статті 1 Закону 1700-VII, суб'єктами декларування - є особи, зазначені у пункту 1, підпункті «а» пункту 2 частини 1 ст. 3 Закону, інші особи, зобов'язані подавати декларації відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 КУпАП у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 на підставі наказу № 282 - К від 07.10.2015 року переведена з посади головного спеціаліста - економіста відділу статистики підприємств сфери послуг, транспорту та зв'язку управління статистики послуг на посаду головного спеціаліста - економіста відділу аналізу даних статистики виробництва та послуг управління аналізу статистичних даних.

Відповідно до підпункту «В» пункту 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VII посада головного спеціаліста - економіста ОСОБА_2, яка відповідно до ст. 6 Закону України «Про державну службу» відноситься до категорії «В» посад державної служби і має 9 ранг державного службовця, на яку поширюється дія вказаного закону, та є суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією.

Та в порушення чинного законодавства набувши 04.02.2017 року у власність майно - квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_3, вартість якої на момент набуття права власності становить 576 796 грн., що перевищує поріг 50 мінімальних прожиткових мінімумів, встановлених на 1 січня 2017 року, про що відповідно до ч.2 ст. 52 Закону 1700-VII була зобов'язана повідомити НАЗК протягом 10 днів, а саме до 14.02.2017 року. Та згідно матеріалів справи такі відомості до НАЗК подала лише 10.04.2017 року, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що їй випадково стало відомо, про необхідність подання окремої декларації із зазначенням суттєвих змін в майновому стані, як на вчинення правопорушення з необережності, та як на підставу для скасування постанови від 24.05.2017 року, апеляційний суд оцінює критично, оскільки згідно наявних в матеріалах справи посадових інструкції головного спеціаліста - економіста відділу аналізу статистичних даних Головного управління статистики у Харківській області, ОСОБА_2 була ознайомлена 22.10.2015 року, 21.06.2016 року, 07.04.2017 року та повідомлена про те, що вона несе особисту відповідальність за порушення законодавства України у тому числі за порушення Закону України «Про запобігання корупції».

Окрім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_2 підтвердила той факт, що їй нічого не заважало для подачі до НАЗК декларації про суттєві зміни майнового стану, чим спростувала свої письмові пояснення надані раніше, де вказувала, що не подала декларацію вчасно, через некоректну роботу сайту, а також визнала те, що повинна була знати про негативні наслідки не виконання вимог Закону.

Згідно ст. 1 Закону № 1700-VII визначено, що правопорушення, пов'язане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим законом вимоги, заборони та обмеження , вчинене особою, зазначеною у частині 1 статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/ або цивільно-правову відповідальність.

Враховуючи вище викладене, вважаю, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про невідповідність дій ОСОБА_2 вимогам ч.2 ст. 172-6 КУпАП, що підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом від 13.05.2017 року, даними, що містяться у витягу з наказу № 283-к від 07.10.2015 року, наказі № 187-к від 14.06.2016 року з додатком 1, у витягу з наказу № 63-к від 03.04.2017 року, що стосується посад ОСОБА_2, посадовими інструкціями, з якими ОСОБА_2 ознайомлена, пояснення ОСОБА_2, даними декларації за 2016 рік, даними повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, дата публікації 10.04.2017 року, інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, згідно якого 04.02.2017 року за договором куплі-продажу ОСОБА_2 придбала квартиру, довідками про отримання ОСОБА_2 заробітної плати.

За таких обставин, підстав для скасування постанови від 24.05.2017 року за доводами апеляційної скарги немає, оскільки ОСОБА_2 та її захисник Стародубов С.М. не надали суду для того переконливих доказів.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушеня, ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 залишити без змін, а постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 24.05.2017 року у відношенні ОСОБА_2 без змін.

Постанова судді є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Харківської області В.П. Цілюрик