АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/1112/17 Головуючий І інстанції
Справа № 619/1571/17 ОСОБА_1
Категорія: ст. 124, 122-4 КУпАП Доповідач Бездітко В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області - ОСОБА_2,

за участю секретаря - Михайлюка А.В.,

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Дергачівського районного суду Харківської області від 20 липня 2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124, 122-4 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Працівниками поліції 16.05.2017 року складені протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_3 за ст. ст. 124, 122-4 КУпАП.

Відповідно до протоколу АП2 № 124550, 16.05.2017 року о 10-15 год. водій ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_1 по вул. Ак. Павлова в смт. Солоніцівка, заднім ходом допустив наїзд на стоячий автомобіль НОМЕР_2, чим заподіяв матеріальних збитків.

ОСОБА_3 порушив вимоги п. 10.9 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Згідно протоколу серії АП2 № 124529, 16.05.2017 року о 10-15 год. водій ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_1 по вул. Ак. Павлова в районі буд. 9-А, в смт. Солоніцівка, допустив наїзд на стоячий автомобіль НОМЕР_2 та з місця пригоди зник.

Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п. 2.10 «а» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 20 липня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП та призначено остаточне адміністративне стягнення у вигляді 40 (сорока) годин громадських робіт, стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн.

Не погодившись з постановою суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в обґрунтування якої зазначив наступне.

Постанова винесена з грубим порушенням норм процесуального права та невірно застосовано матеріальні норми, що потягло за собою однобічне та не повне зясування судом усіх фактичних обставин справи, їх не дослідження та не надання їм належної, при цьому суд лише формально підійшов до встановлення обставин справи, що є наслідком необґрунтованого та надто суворого застосування міри відповідальності як види адміністративного стягнення. При накладенні адміністративного стягнення районний суд не врахував вимоги ч. 2 ст. 33 КУпАП.

Просить постанову районного суду Харківської області від 20 липня 2017 року скасувати та закрити провадження по справі у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В клопотанні про поновлення строку ОСОБА_3 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови районного суду посилаючись, що участь у розгляді справи не приймав, копію оскаржуваної постанови отримано 22.08.2017 року (а.с. 35).

Враховуючи, що доводи ОСОБА_3 про поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення не спростовуються матеріалами справи, необхідно задовольнити його клопотання, поновити строк на оскарження постанови суду.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_3, який апеляційну скаргу підтримав, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 10.1 ПДР України, водій перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. За порушення вимог зазначеного пункту ПДР України передбачена відповідальність встановлена ст. 124 КУпАП.

За порушення вимог зазначеного пункту ПДР України передбачена відповідальність встановлена ст. 124 КУпАП.

Пункт 2.10 «а» ПДР України, зобовязує водія у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди , негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

За порушення вимог зазначеного пункту ПДР України передбачена відповідальність встановлена ст. 122-4 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місці ДТП, до якої вони причетні.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, крім протоколів про вчинення адміністративних правопорушень складених повноважними посадовими особами поліції, підтверджується:

- схемою місця ДТП, в якій зазначені механічні пошкодження автомобілів. Механізм утворення ДТП відповідає механічним пошкодженням автомобілів у автомобілем НОМЕР_1 пошкоджено: деформація заднього правого захисного ковпака правої фари, у автомобіля НОМЕР_2 пошкоджено: деформація заднього правого крила, заднього ліхтаря, зчіс ЛКФ, заднього правого крила та лівого боку (а.с. 4);

- поясненнями свідка ОСОБА_4, в яких зазначено, що 16.05.2017 року приблизно о 10-15 год. знаходився на лісах на горі, утеплювали будинок. Почув звук сигналізації автомобіля та скрежет металу. Побачив як в автомобіль НОМЕР_3 та почав швидко рухатись в напрямку вул. ОСОБА_5 (а.с. 5);

- поясненями потерпілого ОСОБА_6 16.05.2017 року, що приблизно о 10-15 год. почув зі сторони свого автомобіля скрежет металу і автомобільну сигналізацію. Побачив, як автомобіль НОМЕР_4, за кермом якого перебував власник будинку № 9 по пер. Ак. Павлова. Разом з ОСОБА_4 вибігли на вулицю та почали кричати водієві щоб він зупинився, однак він швидко поїхав в напрямку вул. ОСОБА_5 (а.с. 7).

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, розяснюються його права та обовязки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Відповідно до п.2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_3 таким правом скористався, протокол підписав, надав пояснення, заперечень, зауважень при складанні протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо порушень поліцейським законодавства при складанні протоколів, не заявляв (а.с. 1, 2).

Поліцейським протоколи про адміністративні правопорушення серії АП2 №№ 124550, 124529 від 16.05.2017 року відносно ОСОБА_3 складені в установленому законом порядку, відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, розділам ІІ, VІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 районним судом повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду. Постанова суду відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_3 зі сторони працівників поліції було необєктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ОСОБА_3 суду не надано.

Відповідно, у районного суду та суду апеляційної інстанції відсутні підстави для визнання необєктивними доказів, якими підтверджено вчинення ОСОБА_3 адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

Посилання в апеляційній скарзі на вимоги ст. 33 КУпАП, є помилковими, оскільки згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені обмеження законодавцем встановлені з урахуванням суспільної небезпеки адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, які відноситься до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а тому помякшуючи обставини при накладенні стягнення на правопорушника не враховуються (Гл.10 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Дослідженими доказами встановлено, що ОСОБА_3 керуючи автомобілем ставши учасником ДТП, розуміючи суспільну небезпеку та протиправність свого діяння, з метою уникнення адміністративної відповідальності залишив місце ДТП.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Доказів при апеляційному перегляді постанови суду, які б свідчили про відсутність в діях ОСОБА_3 події та складу адміністративних правопорушень суду не надано.

Застосування Дергачівським районним судом Харківської області відносно ОСОБА_3 адміністративного стягнення у вигляді 40 (сорока) годин громадських робіт, відповідає характеру вчиненого правопорушення та меті адміністративного стягнення.

Враховуючи наведене підстав для зміни або скасування постанови Дергачівського районного суду Харківської області від 20 липня 2017 року не встановлено.

Керуючись ст.ст. 278, 280, 283, 294, 295, 321-1 КУпАП , -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_3 строк на оскарження постанови Дергачівського районного суду Харківської області від 20 липня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишитибез задоволення.

Постанову Дергачівського районного суду Харківської області від 20 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_2