АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2017 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Гладій С.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 28 лютого 2017 року щодо

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно з постановою судді, 11 лютого 2017 року о 11 годині 50 хвилин в місті Києві по бульвару Кольцова, 15, ОСОБА_4 керував автомобілем «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками сп'яніння. Від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку ОСОБА_4 відмовилася в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 просить указану постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому захисник зазначає про те, що при винесенні оскаржуваної постанови суд не взяв до уваги численні розбіжності та грубі помилки, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнях свідків та рапорті працівника поліції, не надав оцінки та не навів підстав відхилення висновку № 001195 від 11 лютого 2017 року щодо результатів медичного огляду ОСОБА_4, відповідно до якого, у останнього не було виявлено ознак сп'яніння. Безпідставно, на думку захисника, суд не взяв до уваги пояснення ОСОБА_4 відносно обставин справи, а саме того, що він був зупинений працівниками поліції, коли на пропозицію слідчо-оперативної групи слідував до Святошинського управління поліції з приводу виявлення ним ранком 11 лютого 2017 року факту проникнення до автомобіля, яким він користувався, та крадіжки належного йому майна. Також, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, а лише наполягав провести такий огляд після написання в управлінні поліції заяви про крадіжку та надання відповідних пояснень, оскільки не міг кинути автомобіль який не закривався. Крім того, що свідки, які нібито підтвердили факт відмови його від проходження огляду на стан сп'яніння, надавали такі пояснення у його відсутність, коли він був в управлінні поліції, де подавав заяву про крадіжку та писав пояснення щодо вчиненого злочину.

Вислухавши пояснення захисника ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити, скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, дослідивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, положення ст. 280 КУпАП регламентують, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції дотримано наведених вимог закону при розгляді справи за протоколом про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_4

Висновок суду про порушення ОСОБА_4 п. 2.5 Правил дорожнього руху України, що виразилося у його відмові на вимогу працівників поліції пройти в установленому порядку огляд для визначення стану наркотичного сп'яніння, підтверджується сукупністю доказів у справі, які також були предметом дослідження, перевірки та оцінки судом апеляційної інстанції.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 113070 від 11 лютого 2017 року, у цей день о 11 годині 50 хвилин в місті Києві по бульвару Кольцова, 15, ОСОБА_4 керував автомобілем «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння. Від проходження в установленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння ОСОБА_4 відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а. с. 1).

Даний протокол за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та складений в силу ст. 255 цього Кодексу уповноваженою на те особою.

Щодо доводів захисника в апеляційній скарзі про те, що при складенні протоколу про адміністративне правопорушення працівниками патрульної поліції були порушені вимоги закону, а саме те, що фактично зупинка транспортного засобу та складення протоколу мало місце по бульвару Кольцова, 15, в м. Києві, а не по бульвару Кольцова, 22-А, як вказано ньому, то зазначене не спростовує законність складення протоколу, як і обґрунтованість висновків суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, зафіксовані протоколом відомості підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про те, що 11 лютого 2017 року о 14 годині 10 хвилин в місті Києві по бульвару Кольцова, 22-А, у їх присутності водій ОСОБА_4 відмовилася від проходження огляду у встановленому законом порядку в лікаря - нарколога для визначення стану наркотичного сп'яніння (а. с. 2).

Твердження захисника в апеляційній скарзі та ОСОБА_4 безпосередньо в судовому засіданні про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, а лише просив пройти такий огляд після подання ним заяви про крадіжку та надання пояснень в районному управлінні поліції, а також, що свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 надавали пояснення у його відсутність, коли він перебував в управлінні поліції, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються доказами у справі.

Так, будучи опитаним в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_6, підтвердивши вищенаведені пояснення, категорично ствердив, що на пропозицію працівників поліції ОСОБА_4 пройти медичний огляд у лікаря нарколога, останній в його присутності та присутності іншого свідка відмовився.

Це ж вбачається із дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудних відеокамер інспекторів поліції, відповідно до якого ОСОБА_4 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння в медичному закладі в безпосередній присутності свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7

З цього ж відеозапису встановлено, що відмова ОСОБА_4 від проходження такого огляду не була обумовлена ні необхідністю подання ним заяви про вчинення крадіжки з автомобіля, ні необхідністю надання працівникам поліції відповідних пояснень.

При цьому, пропозиції працівників поліції на адресу ОСОБА_4 про проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння висловлювались протягом 40 хвилин.

Цим же відеозаписом спростовуються пояснення ОСОБА_4 в судовому засіданні і в тій частині, що він не міг поїхати на медичний огляд та залишити відкритим автомобіль, оскільки із відеозапису встановлено, що на вказаний момент на місці затримання ОСОБА_4 перебувала його мати ОСОБА_8

Доводи апеляційної скарги про те, що пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є неналежними доказами, оскільки ними підписані в графі, де повинні міститись дані про особу, яка їх відібрала, то вони носять формальний характер, та ніяким чином не ставлять під сумнів їх об'єктивність.

Що ж стосується посилання апелянта на наявний в матеріалах справи висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_4 на стан сп'яніння, то апеляційний суд не бере його до уваги, оскільки цей огляд був проведений 11 лютого 2017 року о 18 годині 20 хвилин, тобто більше ніж через дві години після зупинки ОСОБА_4 інспекторами патрульної поліції.

Оцінка наведених доказів в справі у їх сукупності об'єктивно підтверджує правильність висновків суду першої інстанції про порушення водієм ОСОБА_4 п. 2.5 Правил дорожнього руху України, що виразилося у його відмові на вимогу інспектора патрульної поліції пройти в установленому законом порядку огляд на стан наркотичного сп'яніння в присутності двох свідків.

Таким чином, за встановлених судом обставин, кваліфікація дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 130 КУпАП є вірною.

Накладене судом першої інстанції на ОСОБА_4 стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, відношення до вчиненого та в межах, установлених санкцією закону, за яким її визнано винним.

Надання стороною захисту характеристики з місця роботи ОСОБА_4, документів про перебування дружини у відпустці по догляду за дитиною, копії свідоцтва про народження дитини, з огляду на характер вчиненого правопорушення, санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП не дає будь-яких підстав для пом'якшення накладеного на нього стягнення.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, які були б підставою для зміни чи скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга захисника ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 28 лютого 2017 року, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва С.В. Гладій

Справа: № 33/796/955/2017

Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП

Суддя в першій інстанції: Новик В.П.

Суддя апеляційного суду: Гладій С.В.