АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/648/17 Головуючий у І-й інстанції - Дубіжанська Т.О.
Справа № 204/2898/17 Суддя-доповідач - Джерелейко О.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2017 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Джерелейко О.Є., за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника Марченка В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Марченка В.А. на постанову Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 20 червня 2017 року щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 10 травня 2017 року о 19 годині 00 хвилин на автодорозі Н-98 Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя, 437 км, ОСОБА_2, керував автомобілем ЗАЗ Н0558-42, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного сп'яніння (зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук), на законну вимогу працівників поліції в присутності двох свідків відмовився пройти медичне обстеження у наркологічному диспансері для встановлення стану наркотичного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто з останнього на користь держави судовий збір у розмірі 320 гривень.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник Марченко В.А в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в який просить постанову скасувати, винести нову постанову, якою закрити провадження по адміністративній справі щодо ОСОБА_2 за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суддя залишив поза увагою, що ОСОБА_2 фактично не відмовлявся пройти огляд у встановленому порядку, але посадова особа патрульної поліції порушуючи норми закону та підзаконних актів неправомірно спочатку вимагала пройти огляд одразу у медичному закладі, оскільки спочатку обов'язкове проведення огляду за допомогою спеціальних технічних засобів на місці, а у разі відмови від їх використання або незгоди з їх результатами у закладах охорони здоров'я, однак суддя розцінив дії ОСОБА_2 як відмову від проходження такого огляду.

Посилається на те, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 допустила фактично спрощений порядок її розгляду, не допитала у якості свідків понятих, які були присутні під час відмови останнього від огляду на стан наркотичного сп'яніння одразу у закладах охорони здоров'я, який у присутності зазначених свідків наголошував на тому, що він бажає пройти огляд на стан сп'яніння на місці за допомогою технічних засобів, як передбачено вимогами ст. 266 КУпАП та постановою Кабінету Міністрів України, прийнятої відповідно до вимог зазначеної статті КУпАП, але суддя фактично не перевірила ці обставини та проігнорувала їх, при цьому, посилаючись на протокол про адміністративне правопорушення в частині того, що працівниками поліції було достовірно встановлені ознаки саме наркотичного сп'яніння у ОСОБА_2, не навела у постанові мотивів та доказів, з яких вона не приймає пояснення самого ОСОБА_2, який заперечував ці обставини, що також свідчить про неповноту судового розгляду.

Також жодних письмових доказів у судовому засіданні досліджено не було, співробітників поліції та понятих не допитували, більш того, в поясненнях понятих відсутні будь-які посилання на ознаки будь-якого сп'яніння, там лише зафіксовано факт відмови від проходження огляду.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.

Частиною 6 статті 266 КУпАП передбачено, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно із п.2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» за № 1103 від 17 грудня 2008 року, визначено процедуру огляду на стан сп'яніння водіїв, відповідно до якої огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп'яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Пунктом 12 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 №1452/735 , передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Вказані положення Інструкції відповідають ст. ст.12,13 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», відповідно до яких встановлення наявності стану наркотичного сп'яніння внаслідок незаконного вживання наркотичних засобів або психотропних речовин є компетенцією лише лікаря, на якого покладено обов'язки щодо проведення медичного огляду (обстеження), а медичний огляд проводиться за направленням поліцейських.

Отже, підзаконні нормативно-правові акти не суперечать в цьому випадку законам України, прийняті на їх виконання, а тому під час апеляційного перегляду не встановлено порушень працівниками поліції порядку проведення огляду.

В постанові суду зазначені докази, на підставі яких суд дійшов висновку про винність ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, які також були досліджені у суді апеляційної інстанції та дійсно підтверджують відмову ОСОБА_2 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп»яніння, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП . Клопотання про допит свідків під час розгляду справи в суді першої інстанції не заявлялись, а тому судом першої інстанції не було допущено неповноту судового розгляду, підстави для допиту свідків в суді апеляційної інстанції відповідно до вимог ст.294 КУпАП відсутні.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що у ньому зазначено ознаки наркотичного сп»яніння водія, вказаний протокол підписаний понятими ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що відповідає положенням п.8 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» за № 1103 від 17 грудня 2008 року та вказує та безпідставне посилання в апеляційній скарзі щодо не встановлення таких обставин.

Адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік є безальтернативним щодо водіїв, підстав для його зміни немає а тому порушень вимог закону при накладенні стягнення не вбачається.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника Марченка В.А. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2017 року - залишити без задоволення.

Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.Є. Джерелейко