Справа№464/7156/17
пр.№ 3/464/2532/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2017

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Горбань О.Ю., за участю захисника ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління Патрульної поліції у м.Львові про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого в Сихівському ВП ГУ НП у Львівській області,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 14.10.2017 о 22 год. 51 хв. на перехресті вул. Сихівська-вул.Зубрівська у м. Львові, керував автомобілем НОМЕР_2, в стані алкогольного спяніння, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, заперечив керування 14.10.2017 автомобілем в стані сп'яніння, пояснити наявність проміле у крові не зміг. Вважає, що згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в Україні дозволяється керувати автомобілем, якщо рівень алкоголю в крові не перевищує 0,2‰.

Захисник ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що висновок щодо результатів медичного огляду слід визнати недійсним, оскільки лікарі не пройшли тематичне удосконалення, як цього вимагає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Вважає, що на підставі лише одного огляду особи лікарі не вправі виносити діагноз про стан сп'яніння. Просить закрити провадження у справі у звязку із відсутністю події адміністративного правопорушення, враховуючи те, що огляд, складені акт і висновок є недійсними.

Незважаючи на невизнання своєї вини, факт вчинення та вина даної особи в скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП стверджується належними і допустимими доказами у відповідності ст.251 КУпАП:

● протоколом про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП серії БР № 228040 від 15.10.2017 про порушення ОСОБА_2 вимог п.2.9а ПДР України, який відповідає вимогам ст.256 КУпАПта яким зафіксовано дату, місце та обставини вчинення правопорушення;

●висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14 жовтня 2017 року, відповідно до якого ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 перебував у стані алкогольного спяніння, даний висновок не оскаржувався та не спростований;

●результатом токсилогічного дослідження №8346, відповідно до якого в крові ОСОБА_2 виявлено алкоголь, результат огляду 0,18‰;

●поясненнями інспектора УПП у м.Львові ОСОБА_3 даними в суді;

●рапортом інспектора УПП у м.Львові ОСОБА_3

Допитаний в якості свідка інспектор поліції ОСОБА_4, суду повідомив, що 14.10.017 він з напарником здійснювали патрулювання в Сихівському районі м.Львова. Рухаючись по пр. Червоної калини у м.Львові в напрямку вул. Сихівської виявили автомобіль марки «Opel Vivaro», водій якого порушив ПДР України. Вони прийняли рішення зупинити даний автомобіль. Коли він підійшов до даного автомобіля, з нього вийшов водій. Він представився, розяснив водію причину зупинки та попросив надати документи. Водій сказав, що має при собі лише страховий поліс, а посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу при собі немає, оскільки залишив вдома. Через деякий час товариш водія привіз вказані документи. Під час спілкування з ОСОБА_2 в останнього було виявлено ознаки алкогольного спяніння. Водію було запропоновано пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, на що водій відмовився в присутності двох свідків, виявивши бажання пройти огляд в медичному закладі. В подальшому ними було доставлено ОСОБА_2 в 8-му клінічну лікарню для проходження огляду, де водій здав кров, а лікар провів огляд. Після чого лікарем було складено акт та висновок, в якому було зазначено, що ОСОБА_2 перебуває в стані алкогольного спяніння. На підставі даного висновку ним складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_2

Статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Пунктом 4 розділу 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), передбачено, що метою огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп'яніння в обстежуваної особи.

Таким чином, аналіз вищезазначених норм законодавства дає підстави дійти висновку, що відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного спяніння. Жодної допустимої норми рівня алкоголю в крові за якої дозволено керування транспортним засобом чинним законодавство України не встановлено.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України передбачено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Таким чином, факт порушення ОСОБА_2 вимог п. 2.9а ПДР України є доведеним, його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, а відтак він підлягає адміністративній відповідальності за вчинене.

Посилання ОСОБА_2 та його захисника на те, що Інструкцією дозволено керування транспортним засобом, якщо рівень алкоголю в крові не перевищує 0,2‰, є безпідставними виходячи з наступного.

Так, п.7 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції дійсно передбачено, що установлення стану алкогольного сп'яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Однак, посилання на дану норму законодавства при проведенні огляду на стан сп'яніння в закладах охорони здоров'я є помилковим, оскільки п.7 розділу 2 Інструкції, на який посилається особа, яка притягується до адміністративної відповідальності стосується лише проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейським технічними засобами.

При накладенні адміністративного стягнення, у відповідності до ст.33 КУпАП, враховую характер вчиненого та його суспільну небезпеку, порушення правил дорожнього руху, особу правопорушника, його майновий та сімейний стан. З огляду на наведене, вважаю, що на ОСОБА_2 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Оскільки на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення, то відповідно до ст.40-1 КУпАП з нього на користь держави слід стягнути 320 грн. судового збору.

На підставі ст.130 КпАП України, керуючись ст.ст. 283,284 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. в дохід держави з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави 320 (триста двадцять) грн. судового збору.

Реквізити для оплати штрафу: отримувач коштів ГУК у Львівській області/м.Львів/21081300, р/р 0001, банк: ГУ ДКСУ у Львівській обл., , ЗКПО 21081300 (призначення платежу) МФО (код банку) 825014 (в порядку виконавчого провадження: стягувач Головне управління державної казначейської служби України у Львівській області, адреса: 79005, м.Львів, вул.К.Левицького, 18, ).

Реквізити для оплати судового збору: отримувач коштів ГУК у м.Києві /м.Київ/22030106, р/р 0001, банк: ГУ Державної казначейської служби України у м.Києві, , дохід бюджету: 22030106, МФО (код банку) 820019 (в порядку виконавчого провадження: стягувач Державна судова адміністрація України, адреса: 01601, м.Київ, вул.Липська, 18/5, ).

У випадку несплати штрафу у пятнадцятиденний термін, відповідно до вимог ст.ст. 307, 308 КУпАП, з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП протягом 10 днів з дня винесення до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення предявляється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя О.Ю. Горбань