Справа № 163/2437/17 Провадження №33/773/933/17 Суддя в 1 інстанції: Чишій С. С.
Категорія: ст.472 МК УкраїниДоповідач: Гапончук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2017 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

судді - Гапончука В.В.,

з участю

представника митниці ОСОБА_1,

представника особи, що притягається до відповідальності ОСОБА_2,

розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягається до відповідальності ОСОБА_3, на постанову судді Любомльського районного суду від 29 вересня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, РНОКПП невідомий, закордонний паспорт FA069123, за ст. 472 МК України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Любомльського районного суду від 29 вересня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України і на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 30859(тридцять тисяч вісімсот пятдесят девять) гривень 62 копійки з конфіскацією в дохід держави 1000(однієї тисячі) євро, що за офіційним курсом НБУ становили 30859,62 гривні.

ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, слідуючи 06.09.2017 року з України в ОСОБА_4 через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС автомобілем «Мерседес», номерний знак НОМЕР_1, не задекларував за встановленою формою 1000 євро, що за офіційним курсом НБУ становили 30859,62 гривні, знаходились в плечовій сумці разом із задекларованою валютою і були виявлені після її перерахунку, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.472 МК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3Ю вказує, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить змінити постанову, виключити з рішення застосування стягнення в виді штрафу в розмірі 30859,62 грн.

Заслухавши представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2, який апеляційну скаргу підтримав та крім того просив застосувати у даному випадку положення ст.22 КпАП України, представника Волинської митниці ДФС ОСОБА_1, який апеляційну скаргу заперечив, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні порушень митних правил, передбачених ст.472 МК України, відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на досліджених та перевірених в судовому засіданні доказах і є правильним.

Твердження апелянта про відсутність у його діях складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України не заслуговує на увагу та спростовується наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ст.472 МК України відповідальність настає за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Обєктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою встановленою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.

Відповідно до глави 2 Інструкції про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України, затвердженої постановою НБУ від 27.05.2008 року №148, фізична особа має право ввозити в Україну та вивозити за межі України готівку в сумі, що не перевищує в еквіваленті 10000 євро, без письмового декларування митному органу. Ввозити в Україну та вивозити за межі України готівку в сумі, що перевищує в еквіваленті 10000 євро фізична особа та юридична особа має право за умови письмового декларування митному органу в повному обсязі та за наявності документів, що підтверджують зняття готівки з рахунків банків (фінансових установ) виключно на ту суму, що перевищує в еквіваленті 10000 євро.

Однак, ОСОБА_3 вказані вимоги закону не дотримано та порушено порядок вивезення за межі України готівки.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_3 обрав для проходження митного кордону червоний коридор, повідомивши працівника митниці про перевезення ним іноземної валюти в сумі 10000 євро. При проведенні перерахунку заявленої валюти, інспектором митниці було виявлено 1000 євро, яка не була вказана в митній декларації та яку ОСОБА_3 намагався перемістити через митний кордон України шляхом недекларування, тобто незявлення за встановленою формою в митній декларації та при усному опитуванні.

Наведені обставини підтверджуються письмовими поясненнями ОСОБА_3, протоколом про порушення митних правил від 06.09.2017 року, контрольним талоном на проходження по червоному коридору, митною декларацією де вказано про декларування 10000 євро, актом про проведення огляду товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 06.09.2017 року, у відповідності до якого виявлено 1000 євро, яка не була задекларована.

Доводи апелянта про те, що під час складання протоколу йому не було розяснено права та не вручена копія протоколу є необґрунтованими та надуманими.

Як вбачається з протоколу про порушення митних правил від 06.09.2017 року ОСОБА_3 власноручно в ньому зазначив, що з протоколом згідний, доповнень та зауважень немає, що ствердив своїми підписами.

Крім того, зазначені в апеляції обставини щодо вчиненого правопорушення не дають підстав вважати, що вчинене ОСОБА_3 правопорушення є малозначним.

Враховуючи те, що вартість не задекларованої правопорушником валюти більш як у сімнадцять разів перевищує мінімальний розмір заробітної плати в Україні, а тому такі дії не можна віднести до малозначних.

За таких обставин, вважаю, що суд належним чином врахував конкретні обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, доведеність його вини, і наклав стягнення відповідно до санкції статті 472 МК України.

Підстав для зміни чи скасування постанови суду з мотивів наведених в апеляційній скарзі ОСОБА_3 немає.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Любомльського районного суду від 29 вересня 2017 року щодо нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: В.В. Гапончук