Справа № 363/2338/17 Головуючий у І інстанції Баличева М. Б.
Провадження № 33/780/946/17 Доповідач у 2 інстанції Гриненко
Категорія 147 13.10.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 жовтня 2017 року суддя Апеляційного суду Київської області Гриненко О.І., розглянувши з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2, подану ОСОБА_1 апеляційну скаргу на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 31 серпня 2017 року, прийняту відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 31 серпня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік, зі стягненням судового збору на користь держави.

Згідно із постановою суду, 04 червня 2017 року о 00 годині 45 хвилин, в Київській області, Вишгородського району, с. Пірново по вул. Партизанській, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «RENAULT G 340», реєстраційний номер НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився у встановленому законом порядку в Вишгородській центральній районній лікарні. Відповідно до акту медичного огляду на стан спяніння № 138 від 04 червня 2017 року, ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного спяніння.

Зазначеними діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 31 серпня 2017 року, в якій просив оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, ОСОБА_1 посилається на порушення судом першої інстанції вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного та обєктивного зясування судом обставин справи та вирішення її у точній відповідності із законом. Зокрема, апелянт зазначає про те, що суддею місцевого суду порушені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, а саме бути присутнім при розгляді справи, давати пояснення, заявляти клопотання.

Крім того, ОСОБА_1 вказує на те, що 04 червня 2017 року він дійсно перебував в с. Пірново, Вишгородського району, Київської області в час, вказаний в оскаржуваній постанові, в стані алкогольного спяніння, однак транспортним засобом не керував, так як до вказаного автомобіля ніякого відношення не має, ним користувався його знайомий. На думку ОСОБА_1, суд першої інстанції притягнув його до адміністративної відповідальності без наявності доказів його вини в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного спяніння. При цьому, апелянт стверджує, що висновок лікаря, на який посилається суд у постанові, сам по собі не є доказом керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння. Також, апелянт зазначає, що пояснення працівників поліції, на які посилається суд першої інстанції, не є достатніми доказами для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який разом зі своїм захисником підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, заслухавши свідка, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, зокрема, дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.2), дані медичного огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння, зазначені у висновку №138 від 04 червня 2017 року (а.с.4). Крім того, суд першої інстанції допитав у судовому засіданні інспекторів поліції Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які підтвердили факт зупинки транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 о 00 годині 45 хвилин в с. Пірново, Вишгородського району, Київської області, по вул. Партизанській, зазначивши, що водій перебував з явними ознаками алкогольного спяніння, що в подальшому було підтверджено результатами медичного огляду водія у Вишгородській центральній районній лікарні, при цьому, водій тривалий час не бажав виходити з транспортного засобу. Зазначеним доказам суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення,передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо порушення судом першої інстанції його процесуальних прав, передбачених ст.268 КУпАП, не заслуговують на увагу. Як вбачається з оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 приймав участь при розгляді справи в судовому засіданні, яке передувало судовому засіданню, на якому приймалось остаточне рішення, при цьому надавав свої пояснення відносно обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього, тобто мав усі можливості для реалізації своїх процесуальних прав, а, крім того, під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_1 також повністю зміг реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Твердження апелянта та допитаного під час апеляційного розгляду справи свідка ОСОБА_5 про те, що він 04 червня 2017 року не керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, повністю спростовується дослідженими під час судового розгляду справи та наведеними в оскаржуваній постанові доказами.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначене в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, відношення до вчиненого і майнового стану.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

З урахуванням викладеного, вважаю, що постанова Вишгородського районного суду Київської області від 31 серпня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою і апеляційних підстав для її скасування не вбачаю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Вишгородського районного суду Київської області від 31 серпня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Гриненко