Роздільнянський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 511/1906/17

Номер провадження: 3/511/808/17

"04" жовтня 2017 р. суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Іванова О В , особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, представника Білгород-Дністровського прикордонного загону ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, -

за ч. 1 ст.185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

14.09.2017 року о 18 год. 50 хв. в районі «Залізнодорожного моста» ТОВ «Вітмарк» с. Степанівка, Роздільнянського району Одеської області громадянин України ОСОБА_1 здійснив злісну непокору законному розпорядженню військовослужбовця державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обовязків, а саме: відмовився вийти з транспортного засобу, виражався нецензурною лайкою, відмовлявся предявити документ, що посвідчує його особу, чим порушив вимоги Закону України «Про Державну прикордонну службу України», тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачене ст. 185-10 ч. 1 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати наступні обставини: чи було вчинено адміністративне право порушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Правопорушник ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні правопорушення не визнав. Суду пояснив, що він має автомобіль «AUDI 100» д/н ВН 4622НА, на якому він 14 вересня біля 17 годин направлявся в сторону с.Кучурган з с.Степанівка, прикордонний патруль його зупинив між с. Павлівка та с. Степанівка (біля заводу). Прикордонники запропонували йому показати свій паспорт, він погодився та показав, потім він попросив прикордонників показати йому свої посвідчення. Після чого вони сказали йому відкрити капот та предявити технічний паспорт на що він відмовився це зробити так як на його думку такі вимоги можуть предявляти тільки працівники ДАІ. Надалі, військовослужбовці попередили його про те, що можливо на його відмову будуть стрелять, але він з місця уїхав. Надалі, того ж дня біля 19.00 годин він їхав по цій же дорозі в зворотному напрямку до магазину, та побачив велику купу осіб, серед яких були і його знайомі. Зупинившись на автомобілі самостійно біля знайомих хлопців він побачив, що прикордонники зупиняли всі транспортні засоби попідряд, він не виходячи з автомобілю у хлопців запитав що трапилося та чому вони тут стоять. В цей момент до нього підбігли прикордонники, які були одягнуті по формі та в масках, сказали йому вийти з машини та відкрили двері, він закрив двері мотивуючи тим, що вони не мають права відкривати його машину. Старший зміни почав вимагати вийти його з машини та надати документи, але він сидів в машині та не виходив. Підбігли ще двоє солдат та почали витягувати його з машини. Після чого відвезли його на територію прикордонного загону, де спочатку оказали медичну допомогу, оскільки у нього була поранена нога. Його деякий час протримали та відпустили, але його обурило те, що його в наручниках привезли в прикордонний загін просто поспілкуватися. Відпустили його в 23 години 33 хвилин, протримавши його більш 4 (чотирьох годин). Стверджує, що його провокували самі прикордонники, які без пояснень затримали його, повалили його на землю, наділи наручники, наставили на нього автомати, зняли їх з спускового курка та потім повезли на ВПС «Кучурган», тому він і висловлювався в їх бік словами нецензурної брані, але ніякого спроби втечі він не робив. Дії прикордонників не оскаржував, так як не вважав за потрібне.

В подальшому в судове засідання, призначене на 04.10.2017р., ОСОБА_1 не зявився, будучи належним чином повідомленим про день та час слухання справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Разом з тим, суд не приймає до уваги пояснення ОСОБА_1 дані в судовому засіданні, оскільки вони направлені на ухилення від відповідальності за вчинене правопорушення, і спростовані поясненнями свідків та іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Так, як встановлено із даних матеріалів справи, протоколу про адміністративне правопорушення ПдРУ № 309392 від 14.09.2017р. 14.09.2017 року о 18 год. 50 хв. в районі «Залізнодорожного моста» ТОВ «Вітмарк» с. Степанівка, Роздільнянського району Одеської області громадянин України ОСОБА_1 здійснив злісну непокору законному розпорядженню військовослужбовця ДПСУ, під час виконання ним службових обовязків, а саме: відмовився вийти з транспортного засобу, виражався нецензурною лайкою, відмовлявся предявити документ, що посвідчує його особу.

Відповідно до протоколу адміністративного затримання від 14.09.2017 року громадянин ОСОБА_1 був затриманий в 18.50 год., йому розяснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, зроблено відмітку про те, що огляд не проводився.

На кожному з досліджених судом протоколів була зроблена відмітка з підписом свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_1 від підпису відмовився.

Із даних рапорту начальника відділення вогневої підтримки відділу прикордонної служби типу «С» Одеського прикордонного загону ОСОБА_5., від 14.09.2017р. начальнику Білгород-Дністровського прикордонного загону ОСОБА_6 вбачається, що він виконував наказ на охорону ДКУ в прикордонному наряді «Контрольний пост». 14.09.2017р. об 17.30 год. в районі «Залізнодорожного моста» ТОВ «Вітмарк» в с.Степанівка з метою перевірки документів на транспортний засіб іноземної реєстрації, було зупинено транспортний засіб марки «AUDI 100» номер TG 148 під керуванням ОСОБА_7 по даному факту було здійснено доповідь начальнику відділу прикордонної служби «Степанівка». Близько о 18.50 год., до зазначеного транспорту підїхав транспортний засіб марки «AUDI 100» д/н ВН 4622НА, який рухався зі сторони с.Кучурган, під керуванням ОСОБА_1, який в свою чергу вчинив злісну непокору законному розпорядженню військовослужбовця ДПС України, здійснив підбурювання місцевих жителів на місці зупинення транспортного засобу, щодо блокування транспортних засобів ДПС України та підбурював місцеве населення на силове повернення транспортного засобу громадянину України ОСОБА_7 На вимогу вийти з транспортного засобу, відповів відмовою, виражався нецензурною лексикою, відмовився предявити документ, що посвідчував його особу та предявити до огляду транспортний засіб (а.с. 4).

Аналогічні доповіді на імя начальника Білгород Дністровського прикордонного загону полковнику ОСОБА_6 були надані інспектором пс 3 категорії водія спеціальної техніки впс типу «С» Одеського прикордонного загону старшини ОСОБА_8, старшим ІПС 1 відділення ІПС впс «Степанівка» лейтенанта ОСОБА_9, інспекторів ПС ОСОБА_10 та ОСОБА_11, ОСОБА_12В, згідно яких ОСОБА_1, знаходячися в салоні свого автомобілю, вчинив злісну непокору законному розпорядженню військовослужбовця ДПС України, а саме: здійснював підбурювання місцевих жителів на блокування транспортних засобів ДПС України та підбурював місцеве населення на силове повернення транспортного засобу громадянину України ОСОБА_7; останній на законні вимоги не реагував, виражався нецензурною лексикою, відмовився предявити документ, що посвідчував його особу та предявити до огляду транспортний засіб (а.с.5-9 ).

Також матеріали справи містять документи, які підтверджують повноваження прикордонників по несенню ними служби на зазначеному місці, а саме: витяги з рапортів про результати охорони державного кордону та здійснення прикордонного контролю на ділянці відділу ППС «Степанівка» (а.с. 10-14).

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення і допомагає всебічно, повно і об'єктивно дослідити обставин справи в їх сукупності.

В судовому засіданні були досліджені відеозаписи працівників прикордонної служби, які причетні до складання протоколу про адміністративне правопорушення і на яких зафіксовані обставини щодо адміністративного правопорушення, які повністю узгоджуються з іншими доказами по справі і свідчать про те, що ОСОБА_1 відмовився надати документи, вийти з машини, заглушити останню.

Крім того, з вказаного відеозапису судом встановлено, що при зазначених подіях знаходилося дуже багато місцевих жителів на автомобілях, які вели себе агресивно, при цьому будь-яких незаконних дій з боку прикордонного наряду судом не встановлено, дійсно ОСОБА_1 витягнули з автомобілю та надягли кайданки.

Відеозапис, наданий ОСОБА_1, також судом був оглянутий в судовому засіданні, але його походження ОСОБА_1 пояснити не міг, та на ньому відображено тільки події які починаються з моменту витягування ОСОБА_1 з автомобілю, тобто не підтверджують пояснення останнього про те, що в нього документи ніхто не просив, а він опір не чинив, тому вказане судом до уваги прийняте в цій частині бути не може. Але, вказаний відеозапис повністю узгоджується з матеріалами справи в частині того, що дійсно ОСОБА_1 витягнули з автомобілю, він при цьому чинив опір, та на нього надягнули кайдани.

Тому судом до уваги приймається відеозапис, наданий працівниками прикордонної служби, оскільки будь-яких зауважень з приводу його недопустимості не наголошувалося.

Разом з цим, по обставинам вчинення правопорушення допитаний в судовому засіданні в якості свідка начальник відділення вогневої підтримки прикордонної служби типу «С» Одеського прикордонного загону майор ОСОБА_5 пояснив, що 14.09.2017 року біля 18.00 годин, він знаходився на службі в прикордонному наряді в складі молодшого лейтенанта Терещенко та ще чотирьох чоловіків. На дорозі Кучурган В- Михайлівка біля залізничного мосту не доїжджаючи до сокового заводу, Терещенко зупинив автомобіль «AUDI 100» темно синього кольору, німецької реєстрації, водій надав не всі документи на автомобіль та зробив телефонний дзвінок та викликав допомогу. Потім після зробленого ним телефонного дзвінка, почали зїжджатися місцеві жителі на різних автомобілях. На посту окрім зупиненого автомобіля «AUDI 100» нікого більш не зупиняли. Місцеві жителі самі зупинялись та підходячи виражалися на адресу прикордонників нецензурною лайкою, хоча прикордонники їм все пояснювали, але вони продовжували вести себе агресивно, намагаючись визволити автомобіль ОСОБА_7. ОСОБА_1 також знаходився серед місцевих жителів, ображав усіх прикордонників у тому числі і його, намагалися забрати з місця зупинення транспортний засіб, тобто спільними зусиллями заважали всі дуже, навіть прийшлося викликати поліцію. Терещенко попереджав ОСОБА_1 про здійснення правопорушення з його боку та говорив йому про те, що він заважає прикордонникам працювати. У відповідь ОСОБА_1 сів в свій автомобіль та почав «газувати», тоді Терещенко запропонував ОСОБА_1 предявити документи, на що ОСОБА_1 відмовився, але почавши рух автомобіля доторкнувся переднім бампером лівої ноги лейтенанта Терещенко. Після чого Терещенко прийняв рішення про затримання ОСОБА_1 та доставки його до ПС «Степанівка» для складання протоколу. В судовому засіданні наполягав, що свої дії розцінює відповідно до вимог закону, зброя ним застосована не була, а ОСОБА_1 замість виконання вимог прикордонника Терещенко надати документи та вийти з автомобіля, намагався наїхати на останнього, провокувавши військовослужбовців та висловлювався нецензурною лайкою.

Допитаний в якості свідка інспектор прикордонної служби ОСОБА_2 суду пояснив, що 14.09.2017р. він виконував свої службові обовязки у складі прикордонного наряду. Пам'ятає, що був затриманий транспортний засіб не під керування ОСОБА_1, а під керуванням ОСОБА_7, у якого були документи на особу, а не на керування зазначеним транспортним засобом, оскільки у автомобіля була іноземна реєстрація. Про це було зроблено доповідь начальству. Після зупинки вказаного автомобіля, стали збиратись інші транспортні засоби, десь машин 8 (вісім), а людей приблизно 25 чоловік. Вони всі почали вчиняти провокаційні дії, словесно чіплялися до прикордонників з основною вимогою не дати прикордонникам відібрати затриманий транспортний засіб під керуванням ОСОБА_7 на штраф майданчик. Підтвердив, що ОСОБА_1 дійсно був на території ППС двічі. Другий раз ОСОБА_1 був серед місцевих жителів, він пропонував відштовхнути прикордонників та відібрати машину. Це все відбувалося з їх сторони з нецензурною лайкою та обрізами в бік прикордонників. На вимоги прикордонника вийти з машини та предявити документ, ОСОБА_1 не виходячи з машини виражався нецензурною лайкою, а вимоги прикордонника не виконував документи не надав та з машини не вийшов, а продовжував висловлюватися нецензурною лайкою.

Свідок ОСОБА_12 інспектор пс 1 категорії кулеметник відділення вогневої підтримки відділу пс типу «С» в судовому засіданні суду пояснив, що 14.09.2017 року він перебував в складі наряду на трасі КрП біля «Степанівка» здійснював перевірку документів та транспортних засобів. Старшим наряду був Терещенко, який зупинив автомобіль «AUDI 100» під керуванням ОСОБА_7. На вимогу предявлення документів на транспортний засіб, водій предявив тільки посвідчення водія. Приблизно через 20 хвилин зібралось приблизно машин 20 місцевих жителів в тому числі і ОСОБА_1. ОСОБА_1 забрав причеп від автомобіля ОСОБА_7 та уїхав, а потім повернувся та почав підбурювати місцевих жителів на припинення неправомірних дій зі сторони прикордонників та пропонував людям відібрати затриману машину та звільнити її водія ОСОБА_7. На попередження прикордонників ОСОБА_1 не реагував, а навпаки сів в машину та почав «газувати». Старший наряду Терещенко неодноразово просив ОСОБА_1 заглушити машину та вийти з неї, предявити документи, він відмовлявся виконувати вказані розпорядження. Оскільки ОСОБА_1 продовжував свої дії та висловлювався нецензурно, тоді Терещенко прийняв рішення затримати ОСОБА_1 шляхом витягнення його з машини, що й було зроблено.

Свідок ОСОБА_8 водій ДПСУкраїни в судовому засіданні суду пояснив, що 14.09.2017 року він перебував в складі групи на трасі КрП між с. Степанівка та с. Павлівка. Старшим групою був зупинений автомобіль «AUDI 100» темно синього кольору, водія попросили надати документи на транспортний засіб. Він надав документи на особу, а на транспортний засіб документів не було. Коли підїхав ОСОБА_1 на «AUDI» то він сильно почав кричати на військовослужбовців ДПСУ, спочатку уїхав з місця, а потім знову приїхав, знову грубив та на зауваження не звертав уваги, хотів наїхати своїм автомобілем на ОСОБА_5, після чого старшим було прийнято рішення про затримання ОСОБА_1 У досконалі йому не було всього чути, оскільки він знаходився в метрах 30 від ОСОБА_1, але він чув, як ОСОБА_1 постійно запитував начальника, чому він повинен показувати документи.

Свідок ОСОБА_13 інспектор 1 категорії начальник групи в судовому засіданні суду пояснив, що 14.09.2017 року він знаходився в групі лейтенанта ОСОБА_14, тобто в складі іншого наряду. Коли поступив дзвінок про конфліктну ситуацію, його прикордонний наряд відразу приїхали на допомогу іншому наряду. По приїзду вони побачили затриману машину, яку блокували інші автомобілі. Навколо було багато місцевих жителів на своїх машинах, які висловлювались нецензурною лайкою в бік військовослужбовців. Потім підїхав ОСОБА_1 який почав «перегазовувати» автомобілем та лякати прикордонників, поводив себе дуже агресивно, на зауваження не реагував, законні вимоги щодо предявлення документів не виконував. ОСОБА_1 переслідував мету звільнити від прикордонників водія затриманої машини, але лейтенант Терещенко йому завадив це зробити та попросив у нього документи. На момент цієї вимоги ОСОБА_1І знаходився в машині, звідти виражався нецензурною лайкою, тоді Терещенко запропонував ОСОБА_1 вийти з машини та заглушити двигун машини, зазначену вимогу ОСОБА_1 виконувати категорично відмовлявся. Згідно наказу лейтенанта ОСОБА_14 він разом з Терещенко витягнули ОСОБА_1 з автомобіля, а ОСОБА_11 одягнув на нього кайдани та доставили його у відділ. Потім йому стало відомо, що момент витягування ОСОБА_1 з автомобіля було записано на відео, а ст. лейтенанта Терещенко збили автомобілем, коли автомобіль місцеві жителі забрали.

Свідок ОСОБА_15 - суду пояснив, що дати не памятає, але приблизно біля 16 годин, він їхав на заправку, побачивши багато машин, зупинився. Прикордонник запропонував йому показати документ, він виконав його вимогу та відїхавши став за усіма іншими машинами. Бачив, як ОСОБА_1І їхав зі сторони с.Кучурган, на вимогу прикордонників зупинитися він зупинився, після чого прикордонники відразу почали погрожувати та викручували йому руки, намагаючись витягнути ОСОБА_1 з машини. Прикордонників було приблизно 6(шість) чоловік, потім вони відвезли ОСОБА_1 у відділення, а він постояв ще хвили пять та також уїхав додому.

Свідок ОСОБА_16 - суду пояснив, що він разом з ОСОБА_15 їхали в сторону с.Кучурган. Між селами Степанівка та Павлівка вони побачили багато людей, ще більше прикордонників, зупинилися, оскільки було цікаво, що там відбувається. Як їм стало відомо всі люди на своїх машинах зібралися з приводу незаконного зупинення автомобіля іноземної реєстрації. Зі сторони на відстані приблизно 30 метрів він побачив, як підїхав ОСОБА_1 та на нього відразу накинулися прикордонники в масках, вимагали показати документи, кричали, витаскували ОСОБА_1 з машини, після чого наділи на нього кайдани, затовкли його в іншу машину і увезли. Пояснити коли вказане відбувалося не зміг.

В судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 пояснення свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16, підтримав, та вважав, що вони розповіли саме все так, як і відбувалося 14.09.2017 року.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні суду пояснив, що коли він їхав з заправки приблизно біля 18 годин, (числа не памятає) то бачив машину ОСОБА_1 та багато інших машин. Розмовляючи по телефону на його очах, перед машиною ОСОБА_1 став один прикордонник, а 2-3 прикордонника витягували його з машини, повалили на землю, потім посадили в іншу машину та увезли. На його думку в натовпі людей кожен розмовляв про своє, він не прислухувався та не вникав в їх розмови.

Таким чином, свідки ОСОБА_15, ОСОБА_16 та ОСОБА_17 жоден не памятав коли зазначені події відбувалися та дату назвати не змогли, вони надавали різні пояснення в частині як дій прикордонників так і дій ОСОБА_1, їх покази мають протиріччя та не узгоджуються як між собою так і з показами інших осіб. Так зазначені особи в судовому засіданні всі зазначали, що вони проїжджали біля вказаного місця без будь-якої мети та вирішили зупинитися із цікавості. Натомість з показів військовослужбовців встановлено, що місцеві жителі в тому числі і зазначені свідки приїхали на місце події після дзвінка Онищенко, намагалися чинити опір прикордонникам та забрати автомобіль Онищенко, що в подальшому і було зроблено.

Суд не приймає до уваги покази свідків ОСОБА_18,ОСОБА_16 та ОСОБА_17 про те, що ОСОБА_1 був затриманий незаконно, його незаконно витаскали на землю та скрутили йому руки, а він не відмовлявся документи предявили прикордонникам. Вказані покази, на думку суду, свідки дають, щоб ОСОБА_1 міг уникнути відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 з їх же слів в судовому засіданні, є знайомими ОСОБА_1, вказані особи також підтвердили про притягнення їх до відповідальності за скоєння як аналогічних правопорушень так і до кримінальної відповідальності, а також в якості свідків по аналогічним правопорушенням, що дає суду обгрунтовані сумніви.

Тому суд вважає, що вказані покази свідків судом до уваги прийняті бути не можуть.

Разом з цим, суд вважає, що вищезазначені показання прикордонників є чіткими та послідовними, повністю узгоджуються між собою, відповідають іншим матеріалам справи, дослідженим судом і дають підстави суду зробити висновок, що ОСОБА_1 дійсно вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185-10 КУпАП, а саме: злісна непокора законній вимозі військовослужбовця Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обовязків, повязаних з охороною державного кордону України.

Пояснення ОСОБА_1 про те, що ніякої злісної непокори він не здійснював, він не відмовлявся предявити документи та не намагався втекти, а лаявся нецензурною лайкою тільки з приводу того, що його (на його думку), незаконно затримували, так як його документи були в машині, дають обґрунтовані підстави для сумніву, оскільки, зважаючи, що ОСОБА_1 є жителем с.Кучурган, яке в свою чергу знаходиться в контрольованому прикордонному районі, останній беззаперечно був обізнаний з правом військовослужбовців прикордонної служби вимагати предявлення документів, що посвідчують особу, у громадян України, які вїжджають у прикордонну смугу та контрольований прикордонний район, перебувають, проживають або пересуваються в їх межах, так і свій обовязок як місцевого мешканця, предявляти відповідні документи на вимогу вищевказаних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 був затриманий в районі «Залізодорожного моста» ТОВ «Вітмарк» с.Степанівка на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Степанівка», тобто в межах, де діє прикордонний режим, а не на приватній території.

Відповідно до ст..26 Закону України «Про державний кордон України», режим у пунктах пропуску через державний кордон України - порядок перебування і пересування всіх осіб і транспортних засобів у межах території прикордонних залізничних і автомобільних станцій, морських і річкових портів, аеропортів і аеродромів, відкритих для міжнародного сполучення, а також здійснення іншої діяльності, пов'язаної з пропуском через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів, - визначається згідно з законодавством України Державною прикордонною службою України разом з компетентними органами. У приміщеннях і місцях, де здійснюється прикордонний контроль, Державна прикордонна служба України встановлює додаткові режимні правила, що регламентують порядок допуску в них осіб, які беруть участь у контролі та обслуговуванні пасажирів і транспортних засобів закордонного прямування, відправленні з пунктів пропуску транспортних засобів, що вибувають за кордон і прибувають в Україну, а також інші обмеження для запобігання незаконному перетинанню державного кордону України.

Згідно із статтею 27 цього ж Закону, охорона державного кордону України на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах покладається на Державну прикордонну службу України, а в повітряному та підводному просторі в межах територіального моря - на Збройні Сили України. Державна прикордонна служба України і Збройні Сили України під час виконання завдань з охорони державного кордону України керуються цим Законом, законами України "Про Державну прикордонну службу України", «;Про оборону України", «Про Збройні Сили України", іншими нормативно-правовими актами та міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_16 України.

Згідно постанови КМУ від 27.07.1998 року №1147 «Про прикордонний режим», будь-яка особа в тому числі і ОСОБА_1, знаходячись в контрольованому прикордонному районі та прикордонній смузі, повинен при собі мати документи, що посвідчують особу, та предявляти їх на вимогу військовослужбовців прикордонної служби. Крім того, ОСОБА_1 14.09.2017 року двічі знаходився на території ппс та вдруге навмисно переслідував мету блокування транспортних засобів ДПС України з підбурюванням місцевого населення на силове повернення транспортного засобу ОСОБА_7, після чого і розпочалось його переслідування прикордонниками.

Місце, час та обставини затримання ОСОБА_1 свідчать про наявність в останнього умислу на вчинення даного правопорушення.

Статтею 185-10 КУпАП передбачено відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею, полягає у вчиненні такого діяння: відкритої відмови виконати законне розпорядження чи вимогу військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України, а так само іншого умисного їх невиконання зазначених розпоряджень та вимог.

Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов'язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок (абзац другий пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 червня 1992 року N 8 «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров'я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів»).

Відповідно до зазначених вище доказів, ОСОБА_1 на законні вимоги працівників прикордонної служби предявити документ, що посвідчує особу, не реагував документи не надав, з автомобілю не вийшов, а натомість вчинив спробу наїзду на прикордонника, тому до нього було застосовано силове затримання.

Таким чином, вся сукупність досліджених доказів дає суду підстави вважати, що ОСОБА_1 дійсно вчинив злісну непокору законному розпорядженню військовослужбовця державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обовязків, а саме: відмовився вийти з транспортного засобу, виражався нецензурною лайкою, відмовлявся предявити документ, що посвідчує його особу, чим порушив вимоги Закону України «Про Державну прикордонну службу України», тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачене ст. 185-10 ч. 1 КУпАП

Щодо застосування до ОСОБА_1 заходів фізичного примусу та доставлення його до відділення поліції для складання протоколу суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 259 КУпАП з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення в разі неможливості скласти його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обовязковим, порушника може бути доставлено в поліцію. Такий захід забезпечення провадження як доставлення порушника застосовується для припинення адміністративного проступку, встановлення особи правопорушника, складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Доставлення порушника - це примусове (в межах адміністративного примусу) вилучення особи, що вчинила чи вчиняла на момент виявлення адміністративне правопорушення, з місця вчинення (виявлення) правопорушення, а також супровід цієї особи до відповідного органу із застосуванням заходів психічного або фізичного впливу з метою припинення адміністративного проступку, встановлення особи правопорушника, складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Фактичне здійснення доставлення забезпечується застосуванням психічного або фізичного впливу. Психічний вплив проявляється у висуненні вимоги уповноваженої особи припинити правопорушення і слідувати до зазначеного цією особою органу. Така вимога може супроводжуватися попередженням про застосування фізичного впливу у разі відмови особи робити запропоновані дії. У випадку, коли особа все ж таки не виконує вимоги уповноваженої особи, можливе застосування фізичного впливу. Він проявляється у захваті руки або частини одежі зі спонуканням йти у зазначеному напрямі. Також до фізичного впливу належить і застосування транспортних засобів для доставлення порушника. У випадку, коли особа виявляє злісну непокору законному розпорядженні або вимозі працівника міліції або члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця, до порушника може застосовуватися відповідні заходи фізичного примусу.

Оскільки ОСОБА_1 не виконував законні вимоги прикордонників, в звязку з чим до нього було застосовано заходи фізичного примусу та доставлено до відділення поліції, правомірно.

Статтею 23 КпАП України передбачається, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Частиною 2 статті 33 КпАП України встановлено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність суддею при розгляді справи не встановлено.

На підставі вищевикладеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступень вини, суддя вважає, що необхідним і достатнім для ОСОБА_1 буде накладення стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ст. 185-10 КУпАП, але за відсутністю помякшуючих обставин не в мінімальному розмірі.

При цьому суд приймає до уваги, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, тимчасово не працює, має постійне місце проживання.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Судовий збір по справі згідно з Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року становить 320,00 грн, який слід стягнути з ОСОБА_1 на користь держави.

Керуючись ст.ст.283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 - 10 КУпАП і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає суму 170 (сто сімдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, судовий збір у розмірі 320,00 грн., на користь держави.

Стягувач: Державна судова адміністрація України (вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, ).

Реквізити для зарахування до державного бюджету:

отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106,

,

банк отримувача :Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві,

код банку отримувача: 820019,

рахунок отримувача: 0001,

код класифікації доходів бюджету: 22030106

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд Одеської області.

Суддя: О. В. Іванова