АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа №33/796/2640/2017 Постанова винесена суддею - Сазонова М.Г.
Категорія: ч.1 ст. 172-6 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2017 року суддя Апеляційного суду міста Києва Кепкал Л.І., перевіривши на відповідність вимогам законодавства апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури №4 Пащенко К.А. на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 19 вересня 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 19 вересня 2017 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 - 6 КУпАП та звільнено від адміністративної відповідальності за малозначністю, та звільнено його від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 172 - 6 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

27 вересня 2017 року на зазначену постанову прокурор Київської місцевої прокуратури №4 Пащенко К.А. подала апеляційну скаргу, яка разом з матеріалами справи надійшла до Апеляційного суду м. Києва.

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам законодавства, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Згідно зі ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Як вбачається з матеріалів справи, 19 вересня 2017 року постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_3 визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 - 6 КУпАП та звільнено від адміністративної відповідальності за малозначністю, та звільнено його від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 172 - 6 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Відповідно до ч. 2 ст. 287 КУпАП постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 294 КУпАП, встановлений порядок перегляду постанови судді, згідно до якої постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

При цьому, перелік осіб, яким надано право на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Частиною першою ст. 287 КУпАП передбачено, що постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

При цьому, ч. 5 ст. 7 КУпАП (в редакції із змінами від 14 жовтня 2014 року № 1697-УП) регламентовано, що прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Оскаржуючи до апеляційної інстанції постанову судді, прокурор не вказав та не обґрунтував обставин, які б давали підстави вважати, що прокурором реалізуються повноваження щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Посилання прокурора на ч. 1 ст. 55 Конституції України та ст.6 параграфу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є безпідставним, адже, названа норма основного закону та ст.6 параграфу 1 Конвенції вказують на те, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Проте, про порушення будь - чиїх прав в апеляційній скарзі прокурора мова не йде.

З огляду на те, що прокурор за чинним на даний час законодавством не вправі оскаржувати рішення судді у справі про адміністративне правопорушення без додержання вимог ч. 5 ст. 7 КУпАП, приходжу до висновку про те, що апелянту необхідно відмовити у прийнятті апеляційної скарги до розгляду з поверненням її особі, яка її подала.

Керуючись ст.ст. 287, 294 КУпАП , суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури №4 Пащенко К.А. на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 19 вересня 2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 - 6 КУпАП та звільнено від адміністративної відповідальності за малозначністю, та звільнено його від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 172 - 6 КУпАП, обмежившись усним зауваженням - повернути особі, яка її подала.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва Кепкал Л.І.