АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М.КИЄВА
Справа № 33/796/705/2017 Суддя 1 інстанції - Шапутько С.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 05.01.2017 року, щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, за ст. 124 КУпАП

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 05.01.2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження по справі закрито у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Судом встановлено, що 11 жовтня 2015 року, водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Мечникова, 22-А в м. Києві, при виїзді з паркувального місця рухаючись заднім ходом, не надав перевагу автомобілю, що рухався по дорозі, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 10.2 ПДР, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_4 просять скасувати постанову Печерського районного суду м. Києва від 05.01.2017 року в частині визнання винним ОСОБА_5, кваліфікації та її доведеності в справі.

Вважають, що постанова суду першої інстанції постановлена з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_3 є помилковими, немотивованими, винесеними з невиправданою поспішністю, недотриманням норм права.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що при розгляді справи судом першої інстанції не були повною мірою досліджені докази, не були належним чином вивчені та враховані фактичні обставини справи. Зокрема, апелянти вказують, що автомобіль ОСОБА_5 на момент ДТП стояв з увімкненою аварійною сигналізацією та габаритами в «кишені» на паркові. І саме автомобіль Шкода під керуванням ОСОБА_6 не вибрав безпечну швидкість, не врахував ту обставину, що автомоібль ОСОБА_3 припаркований на паркові, і навіть після цього відразу не зупинився.

Більш того, апелянти вказують, що в суді першої інстанції не викликались та не допитувались свідки ДТП, яких ОСОБА_7 знайшов на сайті оголошень, чим допущено неповноту судового розгляду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, доводи водія ОСОБА_6 та його представника ОСОБА_8, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили постанову залишити без змін, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Розглядаючи матеріали справи, суд першої інстанції дослідив належним чином зібрані докази по справі, а також з'ясував всі обставини у справі, тобто дотримався вимог ст.ст. 254, 251, 280 КУпАП.

Висновки, які викладені в постанові суду, відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події. При винесенні постанови суддею було вжито заходів до всебічності, повного та об'єктивного дослідження матеріалів справи.

Як вбачається з постанови, на обґрунтування висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у порушенні вимог Правил дорожнього руху України, а саме п. 10.2, внаслідок чого сталося зіткнення транспортних засобів та їх пошкодження, суддя послався на докази, що містяться в матеріалах справи.

Так, відповідно до п. 10.2 Правил дорожнього руху України виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з'їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Проаналізувавши докази у справі, суддя дійшов правильного висновку щодо порушення ОСОБА_3 цих вимог ПДР.

Так, за даними протоколу про адміністративне правопорушення 11 жовтня 2015 року, водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Мечникова, 22-А в м. Києві, при виїзді з паркувального місця рухаючись заднім ходом, в порушення вимог п. 10.2 ПДУ України, не надав перевагу автомобілю, що рухався по дорозі, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, чим спричинив зіткнення та матеріальних збитків (а.с. 1).

При цьому будь - яких невідповідностей протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_3вимогам ст. 256 КУпАП, суд не встановив.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_3, що знаходяться в матеріалах справи вбачається, що він 11.10.2015 року о 8 год. 30 хв., вивантаживши продукцію з свого автомобілю до магазину по вул. Мечникова, 22-А, подивився що дорога вільна, та хотів виїхати з паркувального місця. Перед початком руху подивився у праве дзеркало заднього виду, впевнившись, що дорога вільна, почав рух назад. Коли почав виїжджати почув удар позаду в ліву частину свого автомобіля і побачив автомобіль НОМЕР_2, який рухався на великій швидкості без гальмів і зупинився від місця ДТП за 60-70 метрів.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 пояснив, що вважає винним у дорожньо - транспортній пригоді саме ОСОБА_6, адже, на момент ДТП ОСОБА_3, не виїжджав на дорогу з паркувального місця та не здійснював зіткнення з автомобілем «Шкода», а дорожньо-транспортна пригода сталася саме з вини водія автомобіля «Шокода» - ОСОБА_6, який порушив п.п. 2.3, 2.10, 10.1, 12.1, 12.4 ПДР України, оскільки, на думку ОСОБА_3, водій автомобіля «Шкода» не впорався з керуванням свого автомобіля, перевищив швидкість руху, перестроювався з лівої смуги руху в праву, що і спричинило пошкодження автомобілів.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_6, що знаходяться в матеріалах справи та його показань в суді апеляційної інстанції вбачається, що 11.10.2015 приблизно о 8 год. 25 хв. він рухався по вулиці Мєчнікова зі швидкістю 50-60 км/год., увімкнувши правий поворот почав перестроюватися в праву полосу з лівої полоси руху. За 20 метрів до зупинки громадського транспорту, з тротуару на пішохідний перехід, без ввімкнених покажчиків повороту чи аварійної зупинки, почав заднім ходом виїжджати автомобіль НОМЕР_1, та здійснив зіткнення з його автомобілем, внаслідок чого його автомобіль отримав пошкодження лобового скла, правої передньої стійки та обох дверей. При цьому ОСОБА_6 зазначив, що він намагався уникнути зіткнення з автомобілем «ГАЗ», проте не зміг цього зробити, оскільки в лівій смугу руху, в попутному напрямку, рухались автомобілі.

Саме про зазначений ОСОБА_6 механізм дорожньо - транспортної пригоди свідчать і дані, що зафіксовані на фотознімках з місця ДТП, та на схемі місця ДТП, яка складена інспектором патрульної поліції роти №6 батальйону №1 УПП у м. Києві рядовим поліції ОСОБА_9 в присутності ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ними підписана без будь-яких зауважень. (а.с. 2), згідно якої вбачається, що автомобіль ОСОБА_3 знаходиться під кутом по відношенню до проїзної частини вул. Мєчнікова, а саме ліве заднє колесо знаходиться на пішохідному переході, відстань від переднього колеса до розподільчої смуги становить 4,8 м., відстань від заднього колеса до розподільчої смуги - 2,83 м.. При цьому, вказана схема, підтверджує, що автомобіль ОСОБА_3 виїжджав на проїзну частину з паркувальної зони.

При цьому, будь - яких даних на підтвердження того, що автомобіль ОСОБА_6 рухався в лівій смузі руху з перевищенням допустимої швидкості руху та перед пішохідним переходом почав перестроюватися в праву смугу руху не надано, тому доводи апелянтів в цій частині є необґрунтованими.

Більш того, на зворотньому боці схеми місця ДТП зафіксовані пошкодження, отримані кожним з автомобілів під час ДТП, згідно яких на автомобілі НОМЕР_1, зафіксовано пошкодження задньої лівої сторони термобудки, а на автомобілі НОМЕР_2, - пошкодження капоту, передньої стійки з правої сторони, правої передньої і задньої дверки, пошкодження криші, переднього скла, переднього та заднього крила. Саме локалізація та характер пошкоджень на автомобілі «Шкода» вказує на обґрунтованість показань ОСОБА_6 про те, що контакт між автомобілями відбувся під час руху автомобіля «ГАЗ» назад, адже за версією водія ОСОБА_3 характер пошкоджень на автомобілі «Шкода» був би іншим.

З огляду на викладене, враховуючи достатність матеріалів, які надають можливість з усією повнотою встановити дійсні обставини ДТП, суддя місцевого суду повно та всебічно з'ясував обставини, які призвели до дорожньої аварії, надав їм об'єктивну оцінку та прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_3порушень п. 10.2 Правил дорожнього руху України, оскільки він, при виїзді з паркувального місця рухаючись заднім ходом, не надав перевагу автомобілю, що рухався по дорозі, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Додаткових об'єктивних доводів, які б спростовували цей висновок, або свідчили б про порушення норм КУпАП при прийнятті рішення суддею, а також відповідних додаткових доказів в скарзі не наведено і до апеляційного суду не надано, а тому висновок судді у постанові про те, що ОСОБА_3вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, є правильним.

Доводи апелянтів про порушення судом першої інстанції прав ОСОБА_3, зокрема, відмова в задоволенні його клопотання про допит свідків є безпідставними, оскільки з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 не заявляв судді Шапутько С.В. будь - яких інших клопотань, окрім клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, підписаного самим ОСОБА_5

Під час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_3 були роз'яснені наслідки написання такого клопотання як закриття провадження з нереабілітуючих підстав.

А відтак, постанова судді є законною та обґрунтованою, оскільки під час розгляду справи були ретельно перевірені всі докази в їх сукупності, тому підстав для її скасування не вбачаю.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 05.01.2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження по справі закрито у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва Кепкал Л.І.