Єдиний унікальний номер № 225/3788/17
Номер провадження №3/225/630/2017
ПОСТАНОВА
Іменем України
26 липня 2017 року Суддя Дзержинського міського суду Донецької області Качаленко Є.В. розглянув матеріали, які надійшли від командира військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, громадянин України, неодружений, військовослужбець, який проходить військову службу в військовій частині НОМЕР_1 командир відділення ПВЗ, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 13.07.2017 року о 18.30 год. на території військової частини при виконанні службових обов`язків вжив спиртні напої, чим вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 172-20 КУпАП.

Дослідив матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.
Згідно ст.278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, вирішується питання щодо правильності складання протоколу та інших матеріалів справи про адміністративне правопорушення, і у разі виявлених порушень ст. 256 КУпАП справа разом з адміністративним протоколом повертається до органу, що їх склав для належного дооформлення.
Відповідно до вимог КУпАП матеріали справи про адміністративні правопорушення повинні містити докази скоєного правопорушення, а протокол відповідати вимогам ст. 256 КУпАП, при цьому в протоколі повинно бути чітко зазначено суть адміністративного правопорушення.
Так, Законом України № 1952-VIII від 16.03.2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності військовослужбовців та деяких інших осіб» який вступив в законну силу 14 квітня 2017 року внесені зміни до глави 13-Б КУпАП, зокрема ч.3 ст. 172-20 КУпАП доповнено ще одним складом адміністративного правопорушення, а саме: дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Визначення особливого періоду містяться в абзаці 11 ст.1 Закону України «Про оборону України» в якому передбачено, що особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій.
У відповідності до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
У свою чергу мобілізація це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду (абзац 4 ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).
Обставинами (умовами), що визначають момент настання особливого періоду є: або оголошення рішення про мобілізацію, або доведення такого рішення до виконавців стосовно прихованої мобілізації, або момент введення воєнного стану в Україні чи окремих її місцевостях.
Таким чином, з моменту оголошення Указу Президента України «Про часткову мобiлiзацiю» вiд 17 березня 2014 року № 302/2014 в України настав особливий перiод.
Згідно рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози та збереження територіальної цілісності України», уведеного в дію Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 у Донецькій та Луганській областях проводиться антитерористична операція.
В силу положень Закону України «Про боротьбу з тероризмом» Збройні сили України та інші військові формування приймають участь в антитерористичній операції визначеним складом сил і засобів.
У відповідності до абзацу 8 статті 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Президент України приймає рішення про демобілізацію, із внесенням відповідного Указу на затвердження Верховною Радою України.
Демобілізація це комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту на організацію і штати мирного часу.
Враховуючи зазначене скасування особливого перiоду буде здiйснено окремим Указом Президента України «Про демобiлiзацiю» пiсля стабiлiзацiї обстановки на сходi України.
За викладених обставин, на даний час в Україні діє особливий період.
Таким чином, на підставі вищевказаного, суд звертає увагу на те, що командиром військової частини НОМЕР_1 при складанні протоколу №1 від 18.07.2017 року невірно кваліфіковані дії ОСОБА_1 , а саме за ч.1 ст.172-20 КУпАП і відповідно повинні бути кваліфіковані за ч.3 ст.172-20 КУпАП, диспозиція якої передбачає відповідальність військовослужбовців за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду, тобто з урахуванням змін законодавства.
Окрім цього, відповідно до ст.277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст.172-20 КУпАП розглядається судом протягом доби з дня одержання судом протоколу та інших матеріалів справи, у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

З урахуванням викладеного, суд позбавлений можливості, не порушуючи строків розглянути справу без особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки його явка не була забезпечена представником військової частини НОМЕР_1 .

Зазначені недоліки виключають можливість розглянути справу про адміністративне правопорушення по суті.
Таким чином, вважаю, що протокол про адміністративне правопорушення оформлений неналежним чином, у зв`язку з чим адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-20 КУпАП слід повернути до військової частини НОМЕР_1 , для усунення недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 256, 277, 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративне правопорушення повернути командиру військової частини НОМЕР_1 , для усунення недоліків.
Після усунення недоліків справа може бути розглянута Дзержинським міським судом Донецької області.
Постанова оскарженню не підлягає.
Суддя: