Справа № 157/2819/17 Провадження №33/773/809/17 Суддя в 1 інстанції: Гамула Б. С.
Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Лівандовська-Кочура Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2017 року місто Луцьк Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Волинської області ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 05 вересня 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою суду ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, непрацюючого визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 320 (триста двадцять) гривень судового збору.

ОСОБА_2 притягнути до адміністративної відповідальності за те, що він 03 вересня 2017 року біля 22 год. 40 хв. ОСОБА_2 на вул. Центральна в с. Добре Камінь-Каширського району, керував автомобілем марки «Volkswagen Passat», номерний знак NO 1593 C, який належить Ochman Andrzej, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, не виконав законну вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, яка подавалась диском з червоним сигналом, після чого, рухаючись вказаним автомобілем, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, що призвело до заносу автомобіля, який після цього зїхав у кювет та перекинувся, в результаті чого пошкодив транспортний засіб,чим порушив п. 2.4, п. 2.9 «а», п. 12.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122-2, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 320 грн.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати, провадження по справі закрити. Вказує, що суд неповно зясував усі обставини справи, розглянув її поверхнево. Накладене стягнення є надто суворим. Окрім того, ОСОБА_2 ставить під сумнів результат тестування на визначення стану алкогольного спяніння.

Захисник ОСОБА_3 подав на адресу апеляційного суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, апеляційну скаргу, з наведених у ній мотивів, підтримує в повному обсязі. А, тому, суд вважає можливим проводити розгляд справи у його відсутності.

Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2, який апеляційну скаргу підтримав з викладених у ній мотивів, суддя доходить наступного висновку.

У відповідності до положень ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказаних вимог закону при розгляді справи, суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Як вбачається з постанови, суд першої інстанції визнав доведеною вину ОСОБА_2, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, не виконав законну вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, яка подавалась диском з червоним сигналом, після чого, рухаючись вказаним автомобілем, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, що призвело до заносу автомобіля, який після цього зїхав у кювет та перекинувся чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 124, 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_2, у поданій ним апеляційній скарзі, вказує на те, що не погоджується із постановою суду першої інстанції в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Обєктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно до диспозиції цієї норми закону, серед іншого, полягає у керуванні особою транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Факт вчинення ОСОБА_2 згаданих адміністративних правопорушень, за обставин зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджується зібраними у справі і належним чином дослідженими та оціненими в сукупності судом доказами, а саме:

- протоколами про адміністративне правопорушення серії АП2 №537877, серії АП2 №537876, серії АП2 №537844 від 04 вересня 2017 року, які складені за участю двох свідків, та підписані ОСОБА_2, зі змістом яких останній погодився, про що зазначив та ствердив особистим підписом, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, рапортом, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 04 вересня 2017 року;

- чеком тестування на алкоголь до вищезазначеного протоколу, роздрукованого із "Алкотестеру" фірми "Драгер 6810" - тест № 2805 показаннями газоаналізатора «Drager Alkotest» про проведення тесту від 04 вересня 2017 року та актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, з яких вбачається, що на місці зупинки транспортного засобу працівником поліції за допомогою спеціального засобу був проведений огляд ОСОБА_2 на предмет виявлення стану алкогольного спяніння. За результатами такого огляду у нього було виявлено алкогольне спяніння - 1,51 проміле. Акт підписаний ОСОБА_2 без жодних зауважень.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

З урахуванням наведеного, суд обґрунтовано визнав винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, постанова суду першої інстанції є законною та вмотивованою, а накладене на нього безальтернативне стягнення відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.

Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, про що просить скаржник в своїй апеляційній скарзі, останнім наведено не було.

При цьому, усі доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення, жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції та не дають підстав для скасування чи зміни оскаржуваної постанови.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 05 вересня 2017 року без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя