Справа № 465/1192/17 Головуючий у 1 інстанції: Мартьянова С.М.
Провадження № 33/783/739/17 Доповідач: Танечник І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2017 року Апеляційний суд Львівської області в складі судді Танечника І.І., з участю гр.ОСОБА_1В, та його захисника адвоката ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на постанову Франківського районного суду м.Львова від 22.05.2017р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.2 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він 25.02.2017 р. о 05год.40 хв. , повторно протягом року, керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп»яніння. Огляд на стан сп»яніння проводився із застосуванням приладу «Драгер Alkotest-6820», в присутності двох свідків, результат якого показав 0,58% проміле в крові, чим порушив вимоги п.2.9»а» Правил дорожнього руху, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.2 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

У апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 просить постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі у зв»язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою і такою, що прийнята з порушенням норм процесуального права, викладені в постанові факти не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що суд, незважаючи на його клопотання про відкладення розгляду справи в зв»язку з неможливістю прийняти участь в судовому засіданні та в з»язку з хворобою ОСОБА_1В, розглянув справу у його та правопорушника ОСОБА_1 відсутності, чим позбавив його права на захист. Вважає, що свідки, вказані в протоколі, за проходженням тесту на стан сп»яніння ОСОБА_1В не слідкували, працівники поліції результати тесту їм не показали. ОСОБА_1 двічі проходив тест на приладі «Драгер», перший раз тест показав 0,22% алкоголю в крові при допустимій нормі 0,2%. При цьому працівники поліції завірили, що склавши протокол про адмінправопорушення такий буде залишений без розгляду в зв»язку з малозначністю, на що ОСОБА_1 погодився, і пройшов другий тест на приладі «Драгер», результати якого не перевіряв, оскільки працівники поліції повідомили його, що він дуже незначний. Працівники поліції склали протокол на ОСОБА_1 не надавши йому можливість перевірити достовірність аналізу приладу «Драгер» та можливості здати кров на аналіз у медичному закладі. Про те, що «Драгер» показав результат 0,58% працівники поліції ОСОБА_1 не повідомили. Після складення протоколу працівники поліції відпустили ОСОБА_1 додому. Також зазначає, що протокол про адмінправопорушення складений з порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп»яніння, оскільки огляд ОСОБА_1 на стан сп»яніння був проведений з порушенням закону, працівники поліції не надали ОСОБА_1 свідоцтво про державну реєстрацію приладу та свідоцтво про повірку технічного засобу. Працівники поліції шляхом обману вмовили ОСОБА_1 погодитись з результатами тесту, оскільки запевнили, що його не буде притягнуто до відповідальності в зв»язку з малозначністю вмісту алкоголю в крові. Також ОСОБА_1 не було працівниками поліції роз»яснено права та обов»язки, передбачені ст.268 КУпАП, що унеможливило скористатись юридичною допомогою.

Заслухавши пояснення гр.ОСОБА_1 та позицію адвоката ОСОБА_2, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.2 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя місцевого суду дав належну оцінку і навів у постанові.

Зокрема, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.2 КУпАП, стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення №260628 від 25.02.2017р., до якого адмінправопорушник жодних зауважень не робив; висновком приладу «Драгер» з якого вбачається, що в крові ОСОБА_1 виявлено 0,58% проміле алкоголю, поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про те, що при огляді ОСОБА_1 на стан сп»яніння за допомогою приладу «Драгер», показник сп»яніння у водія складав 0,58% проміле, поясненнями ОСОБА_1 про те, що він спиртні напої не вживав, а вживав спиртовмісний лікарський засіб; актом огляду на стан сп»яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з яким водій ОСОБА_1 погодився /а.с.1,2,3,4,5,6/.

Під час розгляду справи суд належним чином дослідив всі обставини справи та особу правопорушника та підставно визнав його винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст.130 ч.2 КУпАП, та наклав на нього стягнення, яке відповідає тяжкості скоєного та особі правопорушника.

Що стосується покликання адвоката ОСОБА_2 про те, що протокол про вчинення ним адмінправопорушення було складено з порушенням вимог чинного законодавства, то, на думку суду, такі покликання не дають підстав вважати, що ОСОБА_1 не керував автомобілем у стані алкогольного сп»яніння та не спростовують висновків місцевого суду з цього приводу, а тому не є підставою для скасування постанови.

Покликання адвоката ОСОБА_2 на те, що справу було розглянуто місцевим судом у його та ОСОБА_1 відсутності чим було позбавлено його довірителя можливості давати пояснення та заявляти клопотання, то така можливість надана йому та його захиснику апеляційним судом. Разом з тим пояснення ОСОБА_1 в засіданні апеляційного суду суперечать зібраним з його участю письмовим документам, тому й не спростовують правильних висновків судді місцевого суду.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд , -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Франківського районного суду м.Львова від 22 травня 2017р. відносно ОСОБА_1 - без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя: Танечник І.І.