АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/619/17 Справа № 200/8516/17 Головуючий у 1 й інстанції - Татарчук Л. О. Доповідач - Калініч Н.І.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2017 року м. Дніпро

Суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Калініч Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2017 року, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого в ТОВ «КОМП ІНФОРМ ГРУП», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

-визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 320 гривень.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно постанови суду першої інстанції, 17 травня 2017 року о 01 год. 05 хв. водій ОСОБА_2 керував автомобілем марки «OPEL VECTRA» державний номерний знак НОМЕР_1 та рухався по пр. Дмитра Яворницького, 54 в м. Дніпро в стані алкогольного сп'яніння.

Огляд на стан сп'яніння проводився в присутності двох свідків за допомогою приладу «Драгер», результат 1,54 ‰. Вказаними діями ОСОБА_2 порушив п.2.9а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить апеляційну скаргу задовольнити. Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2017 року скасувати.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що постанова суду першої інстанції незаконна та не обґрунтована, а саме, обставини які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності.

В апеляційній скарзі особа що притягується до відповідальності, посилається до п. 6 Розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто апелянт, вказує що огляд на стан сп'яніння повинні були провести поліцейські на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, або провести до медичного закладу охорони здоров'я, для проведення огляду лікарем.

Як зазначено в апеляції, у відповідності до п. 3 Розділу II Інструкції поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Відповідно до апеляційної скарги ОСОБА_2 просив працівників поліції надати сертифікат відповідності на спеціального засобу «Драгер», за допомогою якого проводився огляд на стан сп'яніння.

Разом з тим, в апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує що з результатами перевірки не був згодний, про що поставив відповідний запис в протоколі про адміністративне правопорушення.

Перевіривши матеріали адміністративної справи та заяву ОСОБА_2 в якій апелянт зазначає, що з власних міркувань, які полягають в більш ретельній обґрунтованості його позиції відкликає апеляційну скаргу, прихожу до висновку , що ОСОБА_2 не відмовляється від оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки в такому випадку апеляційне провадження має бути закрито, що перешкоджає особі знову звертатися з апеляційною скаргою на постанову суду від 06 червня 2017 року . ОСОБА_2 не просить закрити апеляційне провадження та на виклик апеляційної інстанції для більш ретельного обґрунтування своїх вимог не з'явився, хоча належним чином його було повідомлено, як про розгляд безпосередньо заяви ОСОБА_2 щодо відкликання апеляційної скарги ( СМС повідомлення доставлено ОСОБА_2 13.07. 2017 року ) так і про розгляд безпосередньо апеляційної скарги ( СМС повідомлення доставлено ОСОБА_2 11.07. 2017 року).

Заяву про перенесення розгляду адміністративної справи апеляційному суду не надавалося, тому заява апелянта та апеляційна скарга розглядається за відсутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, оскільки в даному випадку його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення та іншими документами.

Таким чином, суддя розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен оцінити докази, одним із яких є протокол, та висловити думку з приводу, чому спростовує даний доказ і які наводить докази щодо відсутності адміністративного правопорушення.

Вказані вимоги закону, суд першої інстанції виконав в повному обсязі, та постановив обґрунтоване рішення, оскільки наявні посилання на докази які досліджено в судовому засіданні.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та вина ОСОБА_2 підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 107814 від 17. 05.2017 року, рапортом старшого лейтенанта поліції Касьянова Л. Л., в якому викладені фактичні обставини скоєного правопорушення ОСОБА_2, поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 відповідно до яких було проведено перевірку ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», який показав результат 1, 54 проміле.

Вказані процесуальні дії працівника поліції узгоджуються з вимогами п. 6 Розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Поліцейські на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів провели огляд на стан алкогольного сп'яніння та не було підстав доставки ОСОБА_2 до медичного закладу охорони здоров'я для проведення огляду лікарем, оскільки результати тестування із застосуванням технічного приладу «Драгер» ніким не оспорювалася.

Вище зазначені свідки в поясненнях зазначили, що ОСОБА_2 мав явні ознаки алкогольного сп'яніння та патрульними поліцейськими з дотриманням вимог закону було надано ОСОБА_2 прилад « Драгер» та ОСОБА_2 не виявляв бажання їхати до медичного закладу з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння, тобто не оспорював показники технічного пристрою« Драгер», про що свідчить його підпис у протоколі про адміністративне правопорушення ( а.с. 1) та наявні дані приладу «Драгер» ( а.с.5).

Факт проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів знайшов своє відображення у акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_2 у присутності свідків пройшов огляд за допомогою технічного пристрою « Драгер» та з результатом був згоден, про що поставив свій підпис у акті ( а.с. 7).

Відповідно до розписки, автомобіль було передано інший особі, яка зобов'язалася вказаний автомобіль доставити до місця вказаного правопорушником, тобто ОСОБА_2 був усунений працівником поліції від управління транспортним засобом, скільки знаходився у стані алкогольного сп'яніння ( а.с. 8).

Об'єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в поясненнях свідків не вбачається.

Даний протокол, як доказ ніким не спростовувався, а навпаки, він підтверджується наявним та дослідженими поясненнями свідків, та актом на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

На вимогу апеляційного суду, департаментом патрульної поліції у місті Дніпрі було надано свідоцтво про перевірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки. З наданого свідоцтва вбачається, що вимірювальна техніка, яка була застосована при тестуванні ОСОБА_2 на алкогольне сп'яніння відповідає вимогам, тобто сертифікована.

Доказів які спростовують дані протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційному суду не надано.

Вищенаведене свідчить,що доводи апеляційної скарги спростовуються доказами дослідженими судом першої інстанції та апеляційним судом , та метою апеляційної скарги являється ухилення від покарання.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки воно повністю знайшло своє підтвердження.

Адміністративне стягнення відповідно до вимог ст. 23 КУпАП є мірою відповідальності і застосовується з метою виховування особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником , так і іншими особами.

Стягнення, яке застосоване судом першої інстанції відповідає вимогам закону про адміністративне правопорушення та застосоване в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.І. Калініч