Справа № 749/1019/17
Номер провадження 3/749/463/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" вересня 2017 р. м. Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючогосудді ОСОБА_1 ,

при секретарі МирошниченкоА.М.,

особи яка притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сновськ матеріали, які надійшли від ОСОБА_3 Менського ВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,-

до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Начальником СРПП №4 ОСОБА_3 старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 14.08.2017 року о 01 годині 30 хвилин в м. Сновську по вул.. Незалежності складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП відносно громадянина ОСОБА_2

Так, згідно протоколу серії БР №011085 від 14.08.2017 року ОСОБА_2 о 1-20 години 14.08.2017 року керував транспортним засобом Toyota Camry, реєстраційний номер (д.н.з.) СВ 0555ВН з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків. Таким чином ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_2 вину не визнав та пояснив, що був зупинений працівниками поліції біля магазину «Горизонт» після чого він запитав у поліцейських причину зупинки його транспортного засобу на що отримав відповідь, що схожий автомобіль перебуває орієнтуванні. Після чого ОСОБА_2 надав працівникам поліції документи (посвідчення водія, страховий поліс та свідоцтво про реєстрацію автомобіля). В подальшому йому запропонували пройти освідування на стан сп`яніння за допомогою пристрою Драгера, на що останній погодився, однак вказаного пристрою в поліцейських в автомобілі не було. Йому запропонували пройти освідування на стан сп`ягніння в лікарні на що ОСОБА_2 погодився, однак проїхати до лікарні він хотів на власному автомобілі. Проти вказаного працівники поліції категорично заперечували та бажали, щоб ОСОБА_2 поїхав до лікарні в службовому автомобілі, однак ОСОБА_2 не бажав їхати до лікарні на службовому автомобілі. Вказаних вище документів йому ніхто не повернув та через деякий час ОСОБА_2 поїхав на вказаному автомобілі та зупинився біля магазину АТБ. Його наздогнали працівники поліції та заблокували автомобіль на період близько 3-х годин. ОСОБА_2 стверджує, що в той день був тверезий та в судовому засіданні додав висновок лікаря про те, що він не перебував в стані алкогольного сп`яніння. Вказує на те, що протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності йому ніхто не показував, про вказаний протокол він дізнався лише на наступний день коли приїхав до ОСОБА_3 Вважає, що його зупинили незаконно, оскільки працівники поліції не могли бачити автомобіль достатньо для того щоб визначити перебуває він в орієнтуванні чи ні, оскільки було дуже темно.

У судовому засіданні особа яка складала протокол серії БР №011085 від 14.08.2017 року відносно ОСОБА_2 ОСОБА_4 пояснив, що під час патрулювання був помічений автомобіль, який при зустрічному роз`їзді не перемкнув дальнє світло фар. Вказаний автомобіль був зупинений біля магазину «Горизонт», оскільки схожий автомобіль перебуває в орієнтуванні. Дійсно не було природного освітлення, однак світили штучні вуличні ліхтарі. Водій ОСОБА_2 спочатку записав всі наявні в службовому посвідченні данні, а потім запитав причину зупинки, на що йому надано відповідь, що схожий автомобіль перебуває в орієнтуванні. В автомобілі на той час знаходились 2 пасажира, які були з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Після чого ОСОБА_2 передав документи на перевірку. Під час перевірки документів та спілкуванні з ОСОБА_2 було виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме почервоніння очей, запах алкоголю з ротової порожнини та тремтіння пальців рук. Дійсно йому було запропоновано пройти освідування за допомогою пристрою Драгер, однак вказаного пристрою в службовому автомобілі не було в наслідок чого ОСОБА_4 телефонував до іншого екіпажу, однак вони були далеко та не могли приїхати. Після чого ОСОБА_2 було запропоновано пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння в лікарні, однак останні не бажав їхати до лікарні в службовому автомобілі, а хотів їхати на власному автомобілі. Допустити його до власного автомобіля поліцейські не мали права, оскільки ОСОБА_2 підозрювався в керуванні автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Йому неодноразово пропонувалось проїхати до лікарні для медичного освідування, однак він відмовлявся їхати. Йому було повідомлено про те, що відносно нього буде складено протокол про притягнення його до відповідальності. Вказаний протокол складався на капоті службового автомобіля. ОСОБА_2 в цей час знаходився поряд та мав можливість ознайомлюватись з ним, однак відмовився підписувати протокол та давати письмові пояснення. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, які були зупинені працівниками поліції. Після чого ОСОБА_2 поїхав в наслідок чого працівники поліції змушені були його переслідувати та заблокували його автомобіль біля АТБ. Було запропоновано ОСОБА_2 викликать тверезого водія, що і було згодом ним зроблено. Автомобіль передано згідно з розпискою ОСОБА_2 Евакуювати вказаний автомобіль поліцейські не мали права оскільки автомобіль не перешкоджав іншим учасникам дорожнього руху. Допустити керування ОСОБА_2 також не мали права, оскільки останній підозрювався в керуванні автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, а його керування автомобілем могло призвести до травмування інших учасників дорожнього руху.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що в той час був пасажиром в автомобілі. Вони повертались зі святкування дня народження хрещеного. Були зупинені біля магазину «Горизонт» працівниками поліції. Стверджував, що водію ОСОБА_2 пропонували проїхати до лікарні для проходження медичного освідування на стан сп'яніння, однак останній відмовлявся їхати до лікарні в службовому автомобілі та бажав поїхати на власному, оскільки поспішав. Також вказував, що "нормально" йому ніхто не пропонував проїхати до лікарні, на запитання суду не зміг пояснити як на його думку повинно бути нормально.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що в той час був пасажиром в автомобілі. Були зупинені біля магазину «Горизонт» працівниками поліції. Вказував, що водію ОСОБА_2 пропонували проїхати до лікарні для проходження медичного освідування на стан сп'яніння, однак останній відмовлявся їхати до лікарні в службовому автомобілі та бажав поїхати на власному, оскільки поспішав.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що був зупинений працівниками поліції. ОСОБА_2 дійсно відмовлявся проїхати до лікарні для проходження медичного освідування на стан сп`яніння в його присутності. На запитання суду пояснив, що коли складався протокол ОСОБА_2 сидів в автомобілі, а потім поїхав. Другого понятого він бачив. На вигляд ОСОБА_2 був тверезий.

Суд, заслухавши пояснення особи яка притягується до адміністративної відповідальності, особи яка складала протокол про адміністративне правопорушення, свідків та дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин, вирішення їх в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов'язковому порядку має бути з'ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Статтею 9 КУпАП визначено поняття адміністративного правопорушення, а саме адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 011085 від 14.08.2017 року ОСОБА_2 о 1-20 години 14.08.2017 року керував транспортним засобом Toyota Camry, реєстраційний номер (д.н.з.) СВ 0555ВН.

Вказаний автомобіль було зупинено начальником СРПП №4 ОСОБА_3 старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4, оскільки при зустрічному роз`їзді водій не перемкнув дальнє світло фар, крім того схожий автомобіль перебуває в орієнтуванні. Вказаний автомобіль був зупинений біля магазину «Горизонт», що підтверджується показами свідків та учасників судового процесу.

Статтею 35 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби зокрема у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху та якщо транспортний засіб перебуває в розшуку.

Статтею 31 вказаного Закону передбачено превентивні заходи, які поліція може застосувати, зокрема зупинення транспортного засобу, обмеження пересування особи, транспортного засобу або фактичного володіння річчю.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що під час проведення превентивних поліцейських заходів поліція зобовязана повідомити особі про причини застосування до неї превентивних заходів, а також довести до її відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи.

Встановлено, що після зупинки транспортного засобу ОСОБА_2 повідомлено про причини застосування до нього превентивних заходів, (зупинення транспортного засобу), а саме, що схожий автомобіль перебуває в орієнтуванні, крім того під час роз`їзду з зустрічним транспортним засобом водій не перемкнув дальнє світло фар, що в судовому засіданні не заперечував ОСОБА_2

Під час перевірки документів працівник поліції помітив явні ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, тремтіння пальців рук. Вказане припущення також підтверджується показами свідків, які були на той час присутні в автомобілі, оскільки останні стверджували, що випивали вони.

Отже працівник поліції оцінивши наявні обставини, обґрунтовано запропонував водію ОСОБА_2 пройти у встановленому законом порядку огляд на стан сп`яніння.

Відповідно до п.2.5 Правила дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан спяніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену спільним Наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Зокрема, пунктами 2, 6 Розділу І «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі -Інструкція) та п.п.1-6«Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (далі Порядок) передбачено, що огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або, у разі відмови водія пройти огляд на місці, лікарем закладу охорони здоровя.

Відповідно до положень пункту 7 Розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Пунктами 8, 9 Інструкції та пунктами 7, 8 Порядку регламентовано, що з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

З наведених норм вбачається, що доставка осіб до найближчого закладу охорони здоровя з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння здійснюється виключно поліцейськими на службовому автомобілі.

Однак згідно показів свідків та самого ОСОБА_2 останній відмовлявся проїхати до лікарні на службовому автомобілі, а бажав поїхати на власному автомобілі, а тому суд приходить до висновку, що зазначені дії ОСОБА_2 свідчать про фактичну відмову останнього від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто у відповідності до вимог п.2.5. ПДР України та ч.1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_2 притягується до відповідальності за відмову від проходження в установленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а не за керування транспортним засобами особою в стані алкогольного сп'яніння.

Отже в судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_2 дійсно відмовився від проходження медичного огляду на стан сп?яніння, що підтверджується матеріалами справи, зокрема письмовими поясненнями ОСОБА_8 та ОСОБА_7, а також наданими показами свідків та самого ОСОБА_2, а тому суд враховуючи відсутність пом?якшуючих та обтяжуючих вину обстави, вважає, що на ОСОБА_2 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами, в межах санкції ч. 1 статті 130 КУпАП.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Подія адміністративного правопорушення, відповідно до даних протоколу серії БР №011085 від 14.08.2017 року, мала місце о 01 годині 20 хвили 14.08.2017 року, а тому з врахуванням пунктів 8, 9 Інструкції та пунктів 7, 8 Порядку висновок №37 проведений черговим лікарем ОСОБА_3 ЦРЛ о четвертій годині 15 хвилин 14.08.2017 року, відповідно до якого ОСОБА_2 не перебуває у стані алкогольного сп?яніння, у відповідності до вимог ч.5 ст.266 КУпАП є недійсним та визнається судом недопустимим доказом.

Матеріалами справи встановлено, що копія протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 не вручалась, але хоча зазначена обставина і є порушенням процесуальних норм, але воно не є підставою для сприяння ухиленню від відповідальності останнього у вчиненні даного адміністративного правопорушення, а зважаючи на те, що вина ОСОБА_2 повністю встановлена в судовому засіданні, звертаючи увагу на дії останнього під час складання працівниками поліції про притягнення його до адміністративної відповідальності суд приходить до висновку, що протокол не вручено ОСОБА_2 з об`єктивних причин, які полягали в залишенні останнім місця зупинки, а тому суд розцінює такі дії останнього як спосіб ухилитись від відповідальності за вчинене правопорушення.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного і керуючись ст. 401, ст. 130 ч.1, 221, 245-249, 276-295 КУпАП, Законом України "Про судовий збір", суд-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 320 ( триста двадцять) грн. 00 коп.

Штраф, відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП, має бути сплачений особою, щодо якої він застосований, не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення. В разі несплати штрафу у встановлений ч.1 ст.307 КУпАП строк, стягується подвійний розмір штрафу у порядку примусового виконання постанови відповідно до ст.308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області через Щорський районний суд особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя З.О. Шаповал