ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
______________________________________________________________________________
№ 201/6702/17-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2017 рокум. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції у м. Дніпрі ДПП НП, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого начальником управління у Дніпровській міській раді, який мешкає за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Підгірна, 12/29, притягнутого за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Інспектором патрульної поліції складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП у відношенні ОСОБА_1, відповідно до якого останній 04 травня 2017 року о 16 годині 30 хвилин, керуючи транспортним засобом «Мітсубісі», д/н НОМЕР_1, рухався по вул. Січеславська Набережна в м. Дніпрі, де при зміні напрямку свого руху, не впевнився в безпеці, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, який рухався у попутному напрямку. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

ОСОБА_1 з'явився до суду, свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав та пояснив, що він рухався відповідно до правил дорожнього руху, швидкість не перевищував, маневр розвороту здійснював у відповідному для цього місці, зіткнення з автомобілем «Хюндай» відбулось в той момент коли він закінчував маневрування, при цьому взаємодія між собою транспортних засобів відбулась на зустрічній частині дороги, що з урахуванням пошкоджень на автомобілях вказує на той факт, що саме водій автомобіля «Хюндай» здійснив наїзд на його автомобіль, оскільки ОСОБА_2 не дотримався безпечної дистанції.

Водій ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що вважає винним в даному ДТП водія ОСОБА_1, який з правої смуги для руху почав виконувати розворот у зустрічному напрямку, в той момент коли його автомобіль рухався у суміжній смузі зліва, він спробував подати попереджувальні звукові сигнали та загальмувати для уникнення зіткнення між ними, однак цього не вдалось зробити, при цьому виїзд за межі смуги свого руху на зустрічну частину дороги він здійснив також з метою уникнення ДТП.

Дослідивши безпосередньо у судовому засіданні показання учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до висновку, що дана адміністративна справа підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по наступним підставам.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП настає лише в разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом 10.1 Правил дорожнього руху України встановлено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Саме порушення водієм ОСОБА_1 п. 10.1 Правил дорожнього руху України стало підставою для складання інспектором патрульної поліції вищезазначеного протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до якого водій під час зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого допустив зіткнення з іншим автомобілем.

Однак, з огляду на сукупність зібраних в матеріали даної справи про адміністративне правопорушення доказів, суд вважає їх недостатніми та не взаємоповязаними між собою для того щоб прийти до однозначного висновку, за критерієм поза розумним сумнівом, щодо винуватості водія ОСОБА_1 у його причетності до вчинення дорожньо-транспортної події за обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення відносно нього. Проаналізувавши дорожню обстановку та обставини, що склались на ділянці дороги в час коли відбулось дане ДТП та дослідивши пояснення обох водіїв-учасників дорожнього-транспортної події, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутнє порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху, оскільки згідно закріплених в цьому пункті правил дорожнього руху вимог водій повинен пересвідчитись в безпечності зміни своєї траєкторії руху саме перед початком виконання відповідного маневру, а не в ході цього, коли водієм вже фактично було закінчено розворот, а в цей час інший водій виїхав на зустрічну частину дороги і між ними відбулось зіткнення. В даному випадку початок зміни напрямку руху водієм ОСОБА_1 відбувся в безпечний спосіб, про що свідчить механізм заподіяних ушкоджень на транспортних засобах, зокрема контактування між ними відбулось передньою правою частиною автомобіля «Хюндай» в бокову ліву частину автомобіля «Мітсубісі», а тому слід вважати, що особа яка притягається до адміністративної відповідальності вже фактично завершила маневр розвороту і якщо б водій ОСОБА_2 не виїхав на зустрічну частину дороги між ними б не відбулось зіткнення.

Розбіжність в координатах ділянки дороги, на якій сталось зіткнення між автомобілями обґрунтовується різними показами обох водії-учасників дорожньо-транспортної події, з урахуванням чого на схемі місця ДТП було позначено декілька місць їх зіткнення між собою, однак фотографії з місця ДТП, надані учасниками процесу, дозволяють достовірно встановити, що місцем зіткнення автомобілів «Мітсубісі» та «Хюндай» є зустрічна частина дороги на початку розриву розділювальної смуги, про це також свідчить відповідне розсіювання уламків частин автомобілів, що відокремились від транспортного засобу в момент зіткнення. Той факт, що автомобіль «Мітсубісі», знаходячись на проїзній частині, межує з суцільною смугою не свідчить достовірно про виконання водієм ОСОБА_1 маневру розвороту в забороненому для цьому місці, крім того в матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо притягнення даного водія співробітником поліції до адміністративної відповідальності за виконання ним забороненого маневру розвороту в невстановленому для цього місці, а тому слід вважати, що ОСОБА_1 виконував зміну траєкторії свого руху у встановленому для цього місці.

Експертні дослідження надані сторонами процесу обома водіями-учасниками дорожньо-транспортної події протилежні у своїх висновках, при цьому такі дослідження проводились безпосередньо за заявами водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без надання експертам всебічної інформації, яка знаходиться в матеріалах даної справи про адміністративне правопорушення. Висновок експертного автотехнічного дослідження № 3222-17 від 12 липня 2017 року було проведено лише згідно пояснень водія ОСОБА_1, а висновок експертного дослідження № 7/10.1-24 від 29 травня 2017 року згідно пояснень водія ОСОБА_3, у зв'язку з чим такі дослідження є неприйнятними, оскільки вихідні дані для проведення вищезазначених експертних автотехнічних досліджень були взяті експертами за основу із заяв заінтересованих сторін, які звернулись до експерта з метою проведення відповідного дослідження, що на думку суду свідчить про однобічність проведених експертних досліджень, в яких не були враховані пояснення іншого водія-учасника ДТП.

Враховуючи, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється посадовою особою в рамках предявленого обвинувачення, в даному випадку в межах фактичних обставин викладених у відповідному протоколі, а також виходячи з матеріалів наданих для розгляду, які були попередньо зібрані та належним чином процесуально закріплені уповноваженою на те посадовою особою, суд приходить до висновку про те, що без встановлення в діях ОСОБА_1 такого обовязкового елементу обєктивної сторони протиправного діяння, як причинний зв'язок з наслідками, що настали, останній не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

В світлі даної ситуації, а також враховуючи, що суд повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності поза розумним сумнівом, вважаю, що за цим стандартом доказування не було доведено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину органом поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідальність за яке встановлюється за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, у зв'язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, притягнутого за ст. 124 КУпАП закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала чинності:

Суддя:ОСОБА_4