Провадження № 33/792/402/17
Справа № 678/724/17 Головуючий в 1-й інстанції Лазаренко А.В.
Категорія: ст. 173 КУпАП Доповідач Бондар В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2017 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області в складі: головуючої-судді Бондар В.В., з участю секретаря судового засідання Інжиєвської Ю.А., особи, що притягується до відповідальності - ОСОБА_2, її захисника ОСОБА_3, розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Летичівського районного суду Хмельницької області від 30 червня 2017 року,-

В с т а н о в и в :

Постановою Летичівського районного суду Хмельницької області від 30 червня 2017 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українку, громадянку України, жительку

АДРЕСА_1, не працює, до адміністративної відповідальності не притягувалася,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 5 діб.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 275 грн. 60 коп.

ОСОБА_2 визнано винною в тому, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №607861 від 22.06.2017 року, 21.06.2017 року близько 06 год. в с. Новокостянтинів вул. Садова, 28, виражалася нецензурною лайкою до ОСОБА_4 та погрожувала фізичною розправою, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати, звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням, а справу закрити. Зазначає, що місцевий суд при розгляді справи допустив порушення права на захист та справедливий судовий розгляд, невчасно повідомив ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи, розглянув справу в її відсутність, без обов»язкової її присутності під час судового розгляду, про накладене стягнення їй стало відомо від працівників поліції лише 20.07.2017 року, що є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження, яке апелянт просить поновити. Апелянт вважає, що вчинене ОСОБА_2 правопорушення є малозначним, не спричинило жодних тяжких наслідків, відтак, з врахуванням положень ст. 22 КУпАП, суд першої інстанції вправі був закрити провадження у справі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та її захисника ОСОБА_3 в підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши зібрані по справі докази, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції є таким, що підлягає задоволенню, апеляційна скарга захисника - частковому задоволенню, оскаржена захисником постанова суду першої інстанції - скасуванню з постановленням нової постанови з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови суду в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання. При цьому положеннями ч.2 ст. 294 КУпАП передбачено, що постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Як вказав апелянт, про прийняте судом першої інстанції рішення, в передбачений законом час ОСОБА_2 повідомлена не була, вказувала, що про рішення суду дізналась 20 липня 2017року від працівників поліції, що підтверджується даними адміністративної справи. Як видно з матеріалів справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 не була присутня в судовому засіданні під час судового розгляду, не була присутня при оголошенні судового рішення, копія постанови суду їй взагалі не надсилалась судом для відома. Копія постанови лише надсилались до відділу поліції та відділу виконавчої служби, договір про надання правової допомоги з захисником нею укладено 21 липня 2017року. Вказані обставини підтверджують доводи захисника про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції щодо ОСОБА_2 від 30 червня 2017року, в зв»язку з чим захиснику слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги захисника про порушення судом першої інстанції вимог закону під час розгляду справи. За змістом ч.2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачених, зокрема, статтею 173 цього Кодексу, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов»язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного в місті, міського чи міськрайонного суду, цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

Однак на вказані вимоги закону суд першої інстанції уваги не звернув та розглянув справу в відсутність ОСОБА_2, чим порушено її гарантоване законом право обов»язкової участі під час судового розгляду та право на захист, що є порушенням вимог ст. 268 КУпАП, на що слушно звертає увагу захисник в поданій апеляційній скарзі. При цьому апеляційній суд зважає, що з огляду на рішення Європейського суду з прав людини в справі «Гурепка проти України» від 08.07.2010року, де суд, зокрема, зазначив, що адміністративні правопорушення через суворість санкцій, слід відносити до фактично кримінальних правопорушень, з усіма гарантіями статті 6 Конвенції та, відповідно, й статті 2 Протоколу №7 до Конвенції; Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, в справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011року, заява №16347/02) провадження в справі про адміністративні правопорушення за ч.1 ст. 51 КУпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

Вказані обставини, на переконання апеляційного суду, дають підстави для скасування постанови суду першої інстанції в зв»язку з порушеннями права особи на захист та гарантованого права обов»язкового розгляду судом справи за участі особи, що притягується до відповідальності, та постановлення нової постанови.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_2 21 червня 2017року близько 6год. в с.Новокостянтинів, по вул. Слобода, 28, Летичівського району Хмельницької області, висловлювалась нецензурною лайкою до ОСОБА_4, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні цього правопорушення підтверджується підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення, складеного 22 червня 2017року ДОП Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області, в якому вказано, що ОСОБА_2 21 червня 2017року біля 6год. 00хв. в с.Новокостянтинів, по вул. Слобода, навпроти будинку №28, нецензурно лаялась до ОСОБА_4 (а.с.1), поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5,

ОСОБА_6, поясненнями ОСОБА_2, яка підтвердила вказані факти в апеляційному суді, вказавши, що нецензурно лаялась до сусіда з малозначного, на переконання апеляційного суду, приводу.

Вказані дії ОСОБА_2 слід кваліфікувати за ст. 173 КУпАП, як дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях.

Також, як видно з даних протоколу про адміністративне правопорушення, в вину ОСОБА_2 ставиться погроза фізичною розправою ОСОБА_4 За погрози вчинення фізичного насильства її було визнано винною і суддею місцевого суду. Однак з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна, в зв»язку з тим, що диспозицією ст. 173 КУпАП не охоплюються такі дії, відтак в цій частині провадження слід закрити в зв»язку з відсутністю в цих її діях складу правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП (що відповідно до ч.2 ст. 284 КУпАП, потребує виділення матеріалів в окреме провадження та направлення їх прокурору для проведення відповідної перевірки).

Апеляційний суд також погоджується з доводами апеляційної скарги, що суд першої інстанції, при обранні виду та розміру стягнення, не дотримався вимог ст. 33 КУпАП. Обираючи найбільш суворий вид стягнення в виді адміністративного арешту, з числа передбачених санкцією ст. 173 КУпАП, суд першої інстанції належним чином не обґрунтував своїх висновків, чому при наявності інших, більш м»яких видів стягнень, судом обрано найбільш суворий вид стягнення особі, яка вперше притягується до відповідальності, позитивно характеризується.

При призначенні стягнення, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_2 вчинила грубе правопорушення, дані про особу ОСОБА_2, яка вперше притягується до відповідальності, не працює, є домогосподаркою, за місцем проживання характеризується позитивно, хворіє, що підтверджується наданими апеляційному суду медичними довідками. Потерпілий ОСОБА_7, підпис якого в заяві засвідчений старостою села, в своїй заяві просить суд суворо не карати ОСОБА_2, вказуючи про відсутність претензій. За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 слід призначити стягнення в виді штрафу, в максимальному розмірі, визначеному санкцією ст. 173 КУпАП. Призначене стягнення, на переконання апеляційного суду, буде необхідним та достатнім для виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для закриття провадження в справі, з оголошенням усного зауваження ОСОБА_2, на увагу не заслуговують, позаяк вчинене ОСОБА_2 правопорушення є умисним грубим правопорушенням; в провадженні відсутні докази, які б давали підстави вважати, що вчинене нею правопорушення, може вважатись малозначним.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ст. 247, 283, 284, 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П о с т а н о в и в :

Поновити захиснику ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Летичівського районного суду Хмельницької області від 30 червня 2017 року.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Летичівського районного суду Хмельницької області від 30 червня 2017року щодо ОСОБА_2 скасувати.

Визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення в виді штрафу, в розмірі семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 119грн.

В частині обвинувачення ОСОБА_2 у здійсненні нею погроз фізичною розправою ОСОБА_4 провадження в справі закрити в зв»язку з відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, виділивши матеріали справи в цій частині та направити їх прокурору Летичівського відділу Хмельницької місцевої прокуратури.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 275 грн. 60коп.

Постанова набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області В.В. Бондар