Справа № 485/1143/17 20.10.2017 20.10.2017 20.10.2017
Номер провадження: 33/784/408/17
Апеляційний суд Миколаївської області
Справа № 33/784/408/17 Головуюча суду І інстанції
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП суддя Кішковська З.А.
Суддя апеляційного суду
Чебанова-Губарєва Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2017 року м. Миколаїв

Суддя судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Миколаївської області Чебанова-Губарєва Н.В.,

за участю секретаря - Спанатій О.С.,

особи, яка притягнута до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_2,

захисника - ОСОБА_3,

розглянула апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, на постанову Снігурівського районного суду Миколаївської області від 31 серпня 2017 року відносно

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає в АДРЕСА_1,

визнаного винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

За постановою судді, ОСОБА_2 25.07.2017 р. близько 03.00 год., керував транспортним засобом «АЗЛК 2140» реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Чкалова, 240 в м. Миколаєві, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9. а ПДР України та допустив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати, провадження по справі закрити.

Вказує, що відповідно до розділу IX Інструкції з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 р., огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків, проте, в протоколі про адміністративне правопорушення від 25.07.2017 р. свідки не вказані, що є порушенням ст. 256 КУпАП, а тому, на думку апелянта, вказаний протокол не може бути прийнятий як доказ по справі.

Зазначає, що згідно акту складеного працівниками поліції на місці зупинки водія, результат огляду на стан сп'яніння ОСОБА_2 склав 1,57 ‰. За результатами повторного дослідження у медичному закладі результат становив 1,89 ‰, що на думку апелянта свідчить про несправність відповідних технічних засобів та є порушенням вимог п.4 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 р. №1452/735.

Апелянт стверджує, що медичний огляд на стан сп'яніння у медичному закладі не був проведений у порядку, визначеному чинним законодавством, оскільки у водія не були відібрані біологічні зразки для проведення лабораторних досліджень.

Стверджує, що в матеріалах справи відсутня інформація стосовно відсторонення ОСОБА_2 від керування автомобілем, що є порушенням ст. 266 КУпАП, якою передбачено обов'язкове відсторонення осіб від керування транспортними засобами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Просить врахувати дані що характеризують його особу, а саме наявність на утриманні неповнолітніх дітей, що поставить його та його сім'ю у скрутне матеріальне становище, оскільки іншого заробітку, окрім керування транспортними засобами не має.

Крім того, зазначає, що суддя Кішковська З.А. здійснювала правосуддя без мантії та нагрудного знаку, що є порушенням ст. 16 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», та підтверджується відеофіксацією судового засідання.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника на підтримку апеляційної скарги, апеляційний суд доходить наступного.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за зазначених у постанові обставин ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, є законним та обґрунтованим.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 25.07.2017 р. вбачається, що 25.07.2017 р. близько 03.00 год. в водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «АЗЛК 2140» реєстраційний номер НОМЕР_1, в м. Миколаєві по вул. Чкалова 240, був зупинений працівниками поліції. У ОСОБА_2 спостерігались явні ознаки алкогольного сп'яніння. ОСОБА_2 на місці зупинки, продув алкотестер «Драгер», тест якого склав 1,57 ‰, оскільки з результатами огляду не погодився, він був доставлений до Миколаївського обласного наркологічного диспансеру, де пройшов огляд на стан сп'яніння.

За висновком лікаря Миколаївського обласного наркологічного диспансеру щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1131 від 25.07.2017 р., водій ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп'яніння. Вказаний висновок водієм підписаний без зауважень.

Наведені обставини свідчать про безпідставність доводів апелянта про не вчинення ним адміністративного правопорушення за зазначених у протоколі обставинах.

Щодо доводів апелянта про відсутність в протоколі про адміністративне правопорушення прізвищ та інших даних про свідків, в присутності яких ОСОБА_2 проходив огляд на стан сп'яніння, на порушення вимог ст. 256 КУпАП, то вони позбавленні підстав з огляду на наступне.

Ст. 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, в якому серед іншого зазначаються прізвища, адреси свідків, якщо вони є.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп'яніння визначений у ст. 266 КУпАП, Постанові Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» від 17.12.2008 р. № 1103 та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09.11.2015 р. (далі - Інструкція). Вказаними нормативними документами передбачено процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану сп'яніння.

Відповідно вказаних нормативних документів медичний огляд водія, у разі його незгоди з результатами огляду працівниками поліції, проводиться лікарем в закладах охорони здоров'я. Присутність двох свідків передбачена при проведенні огляду водія на стан сп'яніння, на місці зупинки транспортного засобу працівниками поліції.

Враховуючи, що огляд ОСОБА_2 проводився лікарем Миколаївського наркологічного диспансеру, порушень вимог ст. 256 КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 не вбачається.

Не заслуговують на увагу і доводи апелянта з приводу того, що медичний огляд ОСОБА_2 проведений з порушенням чинного законодавства, оскільки не відібрані біологічні зразки для проведення лабораторних досліджень.

Відповідно п. 7 розділу ІІІ Інструкції, проведення лабораторних досліджень обов'язкове для визначення наркотичного засобу або психотропної речовини. Вимог про проведення таких досліджень для визначення стану алкогольного сп'яніння вказана Інструкція не містить.

Відповідно п. 14 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, який визначає процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду, висновок лікаря може бути оскаржено водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.

Тобто усі питання правомірності висновку медичного огляду та інші неправомірні дії, в тому числі працівників поліції, можуть бути оскаржені водієм транспортного засобу. Матеріали справи про адміністративне правопорушення будь-яких даних про оскарження ОСОБА_2 або його захисником висновку лікаря, не містять, не надано таких доказів і під час апеляційного розгляду.

Доводи апелянта про несправність відповідних технічних засобів за результатами роботи яких у водія ОСОБА_2 на місці зупинки транспортного засобу було встановлено 1,57 ‰, а згодом у Миколаївському наркологічному диспансері відповідно акту лікаря - 1,89 ‰, є надуманими, оскільки будь-яких доказів на підтвердження несправності вказаних приладів апелянтом не надано.

Як пояснили працівники поліції ОСОБА_4 і ОСОБА_5 під час розгляду справи апеляційним судом, перед патрулюванням, технічний стан алкотестеру «Драгер» перевірявся, несправності не виявлені.

Крім цього, за змістом п. 5 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, перед проведенням огляду на стан сп'яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп'яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Як пояснили працівники поліції ОСОБА_4 і ОСОБА_5, ОСОБА_2 вимог про надання йому будь-яких документів щодо вимірювальної техніки, працівникам поліції не висловлював.

Доводи ОСОБА_2 та його захисника про не відсторонення ОСОБА_2 від керування транспортним засобом на порушення вимог ст. 266 КУпАП, не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Відповідно ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп'яніння підлягають відстороненню від керування транспортними засобами.

Таке відсторонення здійснюється з метою усунення небезпеки, що виникає при знаходженні за кермом водія у стані алкогольного сп'яніння та забезпечується шляхом примусового припинення руху, звільнення транспортного засобу від особи, що їм керує, затримання посвідчення водія і здачі у разі необхідності транспортного засобу на платну стоянку або до відповідного органу.

Як пояснили працівники поліції ОСОБА_4 і ОСОБА_5, вони вилучили у ОСОБА_2 посвідчення водія, що підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення, автомобіль був у вимкненому стані, стояв без порушень вимог ПДР, водій місце зупинки залишив, що на їх думку забезпечувало відсторонення ОСОБА_2 від керування транспортним засобом.

Доводи про здійснення суддею Кішковською З.А. правосуддя без мантії та нагрудного знаку, якщо і мали місце, апеляційний суд визнає такими, що суттєво не впливають на вірну кваліфікацію дій ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки зазначені обставини, відповідно до вимог ст. 247 КУпАП, не є тими обставинами, які б давали суду підстави для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно вимог ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

З урахуванням наведеного, доводи апелянта про необхідність врахування при призначенні стягнення, певних даних про його особу не заслуговують на увагу.

Отже, з урахуванням наведеного, рішення судді є законним, обґрунтованим та належним чином мотивованим, і підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, як того просить апелянт, не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 31 серпня 2017 року відносно ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Миколаївської області Н.В. Чебанова-Губарєва