Справа № 459/1718/17 Головуючий у 1 інстанції: Кріль М.Д.
Провадження № 33/783/949/17 Доповідач: Михалюк В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2017 року м.Львів

Апеляційний суд Львівської області у складі :

Головуючого - судді Михалюка В.О.,

з участю правопорушника - ОСОБА_1,

захисника - адвоката Бруха А.О. .

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Червоноградського міського суду Львівської області від 18 липня 2017 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Червоноградського міського суду Львівської області від 18 липня 2017 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1 начальника управління містобудування та архітектури

Червоноградської міської ради,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 27 червня 2017 року близько 14 год 40 хв біля будинку № 17 по проспекту Шевченка в м. Червонограді Львівської області керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Не погодившись з даною постановою правопорушник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що дана постанова суду є незаконною і необгрунтованою, винесена без повного і всебічного з`ясування обставин справи та без належного виконання вимог КУпАП. Зазначає, що в порушення вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП поліцейський не проводив його огляду з використанням спеціальних технічних засобів в присутності двох свідків. Вказує, що судом першої інстанції не враховано при вирішенні справи вимог ст. 266 КУпАП, не перевірено чи дотримано вимог цієї норми при проведені його медичного огляду на стан сп`яніння, і в обгрунтування його винуватості покладено результати недійсного огляду. Звертає увагу на те, що керував автомобілем у тверезому стані, а алкоголь вжив уже після зупинки автомобіля.

Просить дану постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Бруха А.О., які просили задоволити апеляційну скаргу, розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи суд першої інстанції обгрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, тобто в його діях наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Такий висновок суду підтверджується протоколом про вчинення адміністративного правопорушення серії БД № 083761 від 27 червня 2017 року, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27 червня 2017 року, згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп'яніння, свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які місцевий суд вірно поклав в обгрунтовання свого рішення, та іншими матеріалами справи.

Покликання апелянта в апеляційній скарзі про те, що постанова суду винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, не в повній мірі відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з'ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

При цьому, районний суд вірно та обґрунтовано відкинув посилання правопорушника на те, що той вжив алкогольний напій в своєму автомобілі після його паркування, оскільки такі спростовуються показами поліцейських ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про те, що той не мав змоги вжити спиртне після зупинки транспорту, так як вони підійшли до нього через двадцять секунд після зупинки автомобіля, і про вжиття алкоголю в зупиненому транспорті він їм не повідомляв, а також пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, оскільки такі не були очевидцями події..

Крім цього, апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

Що стосується доводів апелянта про закриття провадження у справі, то вважаю, що у діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому відсутні підстави для закриття провадження у даній справі.

Таким чином з огляду на викладене апеляційний суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 в задоволенні його апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції відносно нього залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Червоноградського міського суду Львівської області від 18 липня 2017 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий : В.Михалюк