Номер провадження: 33/785/1512/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Прібилов В.М., при секретарі Стояновій Л.І. та за участю особи, яка притягується до кримінальної відповідальності ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 06.09.2017 року,-

встановив

Зазначеною постановою судді

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин ОСОБА_3, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік.

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 06.08.2017 року, о 04 годині 30 хвилин, керував автомобілем марки «Опель», д/н НОМЕР_1 в м. Одесі, с. Шевченко 3, вул. Міцкевича, 22, в стані алкогольного спяніння. При дослідженні видихуваного повітря технічним засобом виміру «Drager» (ALKOTEST 6810, прилад №АRCD-0497, принтер №ARCC-5081, тест 417) згідно даних зафіксованих на паперовому носії, прилад показав концентрацію алкоголю в видихуваному повітрі 0, 33 %, тим самим порушив п.2.9 А «Правил дорожнього руху».

За даним фактом, відносно ОСОБА_2, було складено протокол серії БР № 005025 від 06.08.2017 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП України, зібрані пояснення свідків вказаного правопорушення та інші документи.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_2 не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, посилаючись на те, що воно ухвалено з порушенням норм процесуального права, порушує питання щодо скасування постанови, оскільки не встановлені обставини, які мають значення для справи та ці обставини були неповно з'ясовані при розгляді зазначеної адміністративної справи.

Апелянт зазначає, що не згоден с протоколом адміністративного правопорушення серії БР № 005025 від 06.08.2017 року, який складений з порушенням вимог ст.256 КУпАП. ПРри цьому ОСОБА_2 вказує, що 06.08.2017 року не вживав алкогольні напої, з результатом тесту не був згоден, бажав пройти огляд на стан алкогольного спяніння в найближчому закладі охорони здоровя, але працівники поліції йому відмовили в цьому. Акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів не підписував, а в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні його пояснення з цього приводу.

Крім того, ОСОБА_2 зазначає, що поліцейські не надали йому сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, а саме Драгер 6810 і проводили тест за відсутності свідків, а вказані в матеріалах справи свідки ОСОБА_4 А Й. та ОСОБА_5 не були присутні під час проходження апелянтом тесту на алкогольне спяніння.

Просить розглянути його апеляційну скаргу, постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 06.09.2017 року скасувати, а провадження по справі закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши доводи апеляції та матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити, а постанову суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного:

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обовязковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП необхідно зясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного спяніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Обґрунтовуючи своє рішення в частині винуватості ОСОБА_2 у вчинені зазначеного правопорушення, суддя районного суду послався на докази: протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали адміністративної справи.

В апеляційному суді ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги. При цьому заперечив факт вчинення ним правопорушення та пояснив, що за день до подій, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, він випив 2 пляшки пива, а після цього спав приблизно 10 годин. Зранку, 06.08.2017 року, він сів за кермо автомобіля та поїхав, а по дорозі його зупинили співробітники поліції з метою перевірки документів. Після цього співробітники поліції запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою пристрою «Драгер», на тій підставі, що в нього нібито є перегар. Вважаючи себе тверезим він погодився на проходження тесту, а коли пристрій «Драгер» показав у нього наявність стану алкогольного спяніння - 0,33 проміле, то він проти цього заперечував. Натомність, співробітники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного спяніння в умовах медичного закладу. Відеозапис було включено тоді, коли він продував пристрій «Драгер». При цьому ніяких свідків на місці події не було, окрім свідків, які перебували у нього в машині. Підпис в протоколі про адміністративне правопорушення свідчить лише про його ознайомлення з ним, а не про згоду з його змістом. Після огляду та складання протоколу про адміністративне правопорушення співробітники поліції його не затримували, автомобіль не вилучали, право керування автомобілем нікому не передавалось та він самостійно уїхав з місця зупинки.

Вважає, що співробітниками поліції було порушено Інструкцію, згідно якою, у разі відмови від перевірки на стан алкогольного спяніння під час затримання, йому повинні були запропонувати пройти огляд на стан алкогольного в умовах медичного закладу де було б встановлено відсутність у нього стану алкогольного спяніння. Посилаючись на допущену районним судом неповноту та необєктивність, відсутність доказів його провини, просить постанову районного суду скасувати, а провадження по справі закрити.

На перевірку доводів апеляційної скарги, апеляційним судом був допитаний в якості свідка ОСОБА_6, який пояснив, що 06.08.2017 року він їхав в автомобіля разом з ОСОБА_2 коли їх зупинили співробітники поліції. Так як ОСОБА_2 вийшов з машини то він не чув про що той розмовляв з співробітниками поліції. Повернувшись через деякий час ОСОБА_2 повідомив, що працівники поліції звинуватили його у керуванні автомобілем у стані алкогольного спяніння. Жодних даних, які вказували на перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного спяніння не було, а коли він сидів в автомобілі, запаху перегару від водія він не чув. Свідків на місці події не було, так як у цей час автомобілі зовсім не проїжджали, а тому пояснення від їх імені в матеріалах справи є неправдивими. При цьому свідок вказав, що не чув від ОСОБА_2 про те, що останній висловлював працівникам поліції свою незгоду з результатами тесту пристрою «Драгер», а також вказав, що не чув про пропозицію працівників поліції щодо проходження ОСОБА_2 огляду в медичному закладі. Після того як співробітниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення їх відпустили і вони поїхали далі та за кермом автомобіля був ОСОБА_2

Надаючи оцінку поясненням зазначеного свідка, апеляційний суд вважає їх правдивими, оскільки під час допиту свідка не було встановлено жодних обставин, які вказували на те, що зазначений свідок, який був пасажиром автомобіля під керуванням ОСОБА_7, намагається надати свідчення таким чином, які могли уникнути ОСОБА_7 відповідальності та надані цим свідком пояснення підтверджені наявним в матеріалах справи відеозаписом.

Так, з оглянутого відеозапису, який долучений до матеріалів справи на підтвердження обставин правопорушення на місці події вбачається, що пояснення ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_6 знайшли своє підтвердження, так як на відеозапису видно, що при проведенні співробітниками поліції огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного свідки присутні не були, а з міміки обличчя ОСОБА_2 видно, що він здивований фактом виявлення у нього стану алкогольного спяніння. При цьому, оглянутий апеляційним судом відеозапис з місця події містить відображення незначного проміжку часу, а саме продування ОСОБА_2 приладу «Драгер» та з зазначеного відеозапису незрозуміло, які саме обставини мали місце під час складання протоколу.

Разом з тим, наявний відеозапису свідчить про те, що на місці зупинки та продування приладу «Драгер» крім працівників поліції та ОСОБА_2 був присутній лише один громадянин, який як вказав ОСОБА_2 та свідок ОСОБА_6 не зазначений в матеріалах справи як свідок правопорушення, а є пасажиром автомобіля, яким керував ОСОБА_2А на імя Денис, повних анкетних даних щодо особи якого, останнім не відомо, а інші особи відсутні.

Наведені обставини вказують на обґрунтованість тверджень про відсутність свідків правопорушення ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на місці складання протоколу та свідчать про неможливість прийняття наявних у матеріалах справи письмових пояснень цих осіб, як такі, що є дійсними.

Також апеляційний суд вважає за неможливе прийняття в якості належних доказів, скоєння з боку ОСОБА_2 адміністративного правопорушення пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 / а.с. 5 /, так як вони виконані на бланках, письмово присутні лише частково, що може свідчити про їх упередженість та відсутність викладення цих пояснень у вільному та добровільному порядку.

Апеляційним судом, з метою перевірки пояснень свідка ОСОБА_5 була зроблена спроба його виклику в судове засідання, але згідно довідки помічника судді Бездетної І.М., за номером мобільного телефону, який вказаний в його поясненнях, виклик зробити неможливо, так як телефон вимкнуто, оскільки абонент знаходиться за межами досяжності. При спробі вручити свідку судову повістку за вказаною в матеріалах справи адресою це виявилось неможливим.

За адресою по місцю проживання свідка ОСОБА_4 судова повістка була вручена його рідним - сестрі, але він на виклик суду у судове засідання не прибув.

Також знайшли своє підтвердження пояснення ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_6 про не затримання транспортного засобу, яким керував ОСОБА_2 або передачі керування їм інший особі, так як в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 005025 від 06.08.2017 записи про це відсутні / а.с. 2 /.

Як вбачається з протоколу серії БР № 005025 від 06.08.2017 року його було складено відносно ОСОБА_2 за скоєння адміністративного правопорушення. передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і в ньому є підпис останнього з записом про ознайомлення /а.с. 2/.

Інші належні пояснення особи, яка притягнута до відповідальності як в протоколі, а також в матеріалах справи щодо обставин правопорушення - відсутні, а акт огляду на стан спяніння не містить підпису ОСОБА_2 що на думку апеляційного суду, з урахуванням усіх в сукупності обставин справи, не може спростувати пояснення ОСОБА_2 щодо його незгоди з цим протоколом та результатами тесту пристрою «Драгер».

Згідно ст. 266 КУпАП,огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Разом з тим, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, який проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Порядок проходження огляду на стан спяніння встановлений ст. 266 КУпАП, окрім неї також керується затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену спільним Наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Зокрема, пунктами 2, 6 Розділу І «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі -Інструкція) та п.п.1-6 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (Далі Порядок) передбачено, що огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або, у разі відмови водія пройти огляд на місці, лікарем закладу охорони здоровя.

Відповідно до пунктів 3, 4, 5 Розділу І Інструкції, поліцейськими при огляді на стан спяніння використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях. Перед проведенням огляду на стан спяніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан спяніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Відповідно до положень пункту 7 Розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Пунктами 8, 9 Інструкції та пунктами 7, 8 Порядку регламентовано, що з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Таким чином, згідно вимог «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», інспектор патрульної поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, у разі перебування водія ОСОБА_2 у стані алкогольного спяніння або у разі наявності у нього ознак перебування в такому стані, зобовязаний був запропонувати останньому пройти тест на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу, а у разі відмови водія на місці пройти тест за допомогою спеціального пристрою, зобовязаний був вказати про це в протоколі, а далі, повинен був забезпечити доставку ОСОБА_2 до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для проведення огляду, на встановлення стану спяніння, або у разі відмови водія проїхати до медичного закладу, також зазначити про це в протоколі.

Разом з цим, відповідно до змісту протоколу співробітники поліції не вказали на це, та не привели цьому ніяких доказів, а поясненнями ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_6, які вони надали в суді апеляційної інстанції, ця обставина взагалі не підтверджується.

З цього слід вважати, що в матеріалах справи відсутні докази пропозиції співробітників поліції для ОСОБА_2 щодо проходження огляду на стан алкогольного спяніння в умовах медичного закладу.

З наявного у матеріалах справи відеозапису з місця зупинки ОСОБА_7, неможливо наполягання останнього щодо проходження огляду на стан алкогольного спяніння в умовах медичного закладу, так як запис містить відображення незначного проміжку часу, є неповним та не дозволяє перевірити ці доводи ОСОБА_2, оскільки зазначені події не зафіксовані на ньому.

В звязку з вищевикладеним, справа розглянута на підставі наявних в ній доказів і судом апеляційної інстанції вичерпані всі можливості для їх встановлення.

Усі перераховані вище обставини, у своїй сукупності, дають апеляційному суду прийти до висновку про недоведеність того, що ОСОБА_2 у зазначені в протоколі час та місці, дійсно керував транспортним засобом з ознаками алкогольного спяніння та відмовився від проходження огляду на стан спяніння, а встановлена невідповідність даних протоколу про адміністративне правопорушення обєктивним обставинам справи, вказують на відсутність доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_2 у вчиненому правопорушенні.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про безпідставність прийнятого суддею районного суду рішення про визнання ОСОБА_2 винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне порушення, який було складено працівником ІПП не підтверджено належними доказами.

За таких обставин, апеляційний суд вважає висновок судді районного суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є помилковим, оскільки він ґрунтується не на обєктивних доказах, а на субєктивних відомостях, які в ході апеляційного розгляду не знайшли свого підтвердження, а тому винуватість його є недоведеною і слід визнати. що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, внаслідок чого постанова судді підлягає скасуванню. а провадження по справі необхідно закрити.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд,-

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити .

Постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 06.09.2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - скасувати.

Провадження у справі закрити в звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_8.