А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

03.11.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Стана І.В., розглянувши апеляційну скаргу, яку подала ОСОБА_1,

в с т а н о в и в :

постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 вересня 2017 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканка АДРЕСА_1, гр. України,

визнана винною у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення й на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 320 гривень у дохід держави.

Згідно постанови, 15 червня 2017 року о 23 год. 50 хв. по вул. Легоцького, 68, в м. Ужгород ОСОБА_1. керувала транспортним засобом марки «HONDA CR-V», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням технічного приладу «Драгер» в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати, а провадження в справі закрити. Посилається на те, що участі у розгляді справи не приймала, оскільки не була повідомлена про час та місце її розгляду, а про існування постанови дізналася лише 09.10.2017, тобто після того, як її представник звернувся до канцелярії місцевого суду із заявою про видачу судового рішення. Вважає, що відповідно до ст. 289 КУпАП строк на апеляційне оскарження судового рішення нею не пропущений. Одночасно просить поновити строк у випадку, якщо апеляційний суд прийде до переконання, що строк на оскарження судового рішення нею пропущений, то врахувати як поважна причина пропуску строку те, що її ОСОБА_1 не повідомлено про дату розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши апеляційну скаргу та доводи про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність відмови в поновленні строку на апеляційне оскарження з таких підстав.

Частиною 2 статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів із дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що оскаржувана постанова винесена 13.09.2017, що свідчить про те, що відповідно до ст. 294 КУпАП останнім днем подання на неї апеляційної скарги є 23.09.2017, а оскільки вказана дата припадає на вихідний (не робочий) день, то на наступний за ним робочий день, тобто 25.09.2017.

З матеріалів справи також убачається, що апеляційну скаргу разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 подала до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області лише 24.10.2017, тобто із пропуском передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП строку на апеляційне оскарження постанови від 13.09.2017.

Підстави, на які є посилання у підтвердження поважності причин пропуску строку, зокрема, про те, що ОСОБА_1 не брала участі у розгляді справи, оскільки не була повідомлена про час та місце її розгляду, а про існування постанови дізналася лише 09.10.2017, після звернення її представника до канцелярії місцевого суду, апеляційний суд не може визнати поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження з огляду на наступне.

Так, матеріалами справи підтверджено, що судом першої інстанції було вжито всіх заходів щодо повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи, однак жодного разу вона не з'являлась на розгляд справи, що свідчить про те, що вона не виявила бажання брати участь у розгляді справи і таким чином реалізувати право на захист своїх інтересів.

Указане свідчить про те, що в ОСОБА_1 була можливість подати апеляційну скаргу в передбачений законом десятиденний строк.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апелянтом не доведено поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, що пропущений строк є значним, у зв'язку із чим у його поновленні необхідновідмовити.

При оцінці доводів клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови судді місцевого суду та прийнятті судового рішення враховуються положення ст. 294 КУпАП, відповідно до яких початок відліку перебігу строку на оскарження постанови розпочинається саме з моменту її винесення, у зв'язку із чим, твердження ОСОБА_2 про те, що відповідно до ст. 289 КУпАП строк на апеляційне оскарження нею не пропущений, апеляційний суд відхиляє як необґрунтоване й таке, що не ґрунтується на вимогах закону.

При прийнятті рішення про відмову в поновленні пропущеного строку враховується й те, що 23.10.2017 року апеляційний суд розглядав клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_3 про поновлення пропущеного строку, в якому містились аналогічні доводи, і прийшов до висновку, що представником ОСОБА_1 - адвокатом ОСОБА_3, не доведено поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови. В обґрунтування висновків апеляційний суд зазначив, що посилання на передбачений ст. 289 КУпАП строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення - протягом десяти днів із дня вручення такої постанови, є необґрунтованим, оскільки такі строки оскарження стосуються постанов у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, до яких вчинене ОСОБА_1 правопорушення, не належить; що в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційній скарзі не наведено інших переконливих мотивів про поважність причини, яка б позбавили ОСОБА_1 можливості оскаржити постанову судді в межах передбаченого законом строку.

При прийнятті рішення також враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що апелянтом не доведено поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу, подану на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 вересня 2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення й на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, зі сплатою судового збору в розмірі 320 гривень, - повернути ОСОБА_1 як особі, що її подала.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Стан