П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2017 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бенца К.К. розглянувши адміністративні матеріали інспектора роти № 3 батальйону УПП у м. Ужгороді та Мукачеві Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №094014 від 27.10.2016 року ОСОБА_1, 27.10.2016 року о 04 год. 25 хв. керував автомобілем марки «Volkswagen Golf» д.н.з. MI693CY, в м. Ужгороді на пл. ОСОБА_2 і Мефодія 7 в стані алкогольного спяніння.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення віднсно ОСОБА_1 запроваджено за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 повторно в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Дослідивши матеріали справи, прихожу до наступного висновку.

У відповідності до ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення тощо.

Частиною 1 статті 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказаною статтею настає внаслідок керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказаною статтею настає внаслідок повторного протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

У наданих суду матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявна постанова Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.08.2016 року відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Однак, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, дії порушника ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З метою усунення вищезазначених недоліків 23.12.2016 року суддею Ужгородського міськрайонного суду Лемак О.В. винесено постанову про повернення матеріалів справи про адміністративне правопорушення до УПП у містах Ужгороді та Мукачеві ДПП на дооформлення, після чого справа була повернута до суду, однак недоліки зазначені суддею у постанові не були усунуті.

Натомість на адресу суду надійшов лист начальника УПП у м. Ужгороді та Мукачеві Департаменту патрульної поліції з якого вбачається що дії гр. ОСОБА_1 слід кваліфікувати з ч.2 ст. 130 КУпАП.

Виходячи з аналізу змісту ст. ст. 256, 278 КУпАП, зазначені вище недоліки при складанні протоколу, а саме відсутність правильної кваліфікації адміністративного правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення серія АП2 №094014 від 27.10.2016 року, унеможливлюють суд прийняти законне та обґрунтоване рішення у даній справі.

Суддя не вправі самостійно кваліфікувати дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.256 КУпАП протокол є єдиним документом, у якому зазначається суть правопорушення, тобто це є фактично те обвинувачення, яке висунуто особі від імені держави відповідними уповноваженими на те особами.

Статтею 280 КУпАП України передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є субєктом правопорушення, всіх обовязкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 254 КУпАП при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол. За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку.

Розглядом протоколу встановлено, що в даному конкретному випадку сам протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а тому є неналежним та недопустимим доказом та не може бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, а відтак в діях ОСОБА_1, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Для визнання адміністративного правопорушення таким, що містить ознаки події правопорушення, діяльність особи має бути такою, що може розцінюватись як правопорушення передбачене тією чи іншою статтею.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП відсутність складу адміністративного правопорушення є обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення і провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Аналізуючи в сукупності всі зібрані докази по справі, суд прийшов до висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст. 38, 130 ч. 1, 247, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП України, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути винесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_2