Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/467/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 травня 2017 року смт. Ярмолинці

Суддя Ярмолинецького районного суду Хмельницької області Баськова М.М., з участю секретаря Кушнір О.М., прокурора Лежніна І.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ярмолинці справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, працюючого інженером-електриком в СФГ Оберіг, депутата Ярмолинецької селищної ради Ярмолинецького району Хмельницької області,

за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

4 грудня 2017 року близько 14 години ОСОБА_1, перебуваючи в приміщенні Ярмолинецької селищної ради, що знаходиться по вул. Центральній, 14, в смт. Ярмолинці Ярмолинецького району Хмельницької області, під час проведення другої сесії сьомого скликання Ярмолинецької селищної ради, будучи депутатом цієї ради та відповідно до підпункту б пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України Про запобігання корупціїявляючись суб'єктом, на якого поширюється дія цього Закону, в приватних інтересах, в порушення вимог пункту 2 частини 1 статті 28, частини 1 та 2 статті 35 Закону України Про запобігання корупції, частини 1 статті 59-1 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні не повідомив у встановленому законом випадку та порядку сесію Ярмолинецької селищної ради про наявність у нього реального конфлікту інтересів перед прийняттям рішення № 15 Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу її у власність, згідно якого земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 1,9776 га, яка знаходиться в смт. Ярмолинці, була безоплатно передана його батькові ОСОБА_2.

В судовому засіданні ОСОБА_2 винним себе не визнав та пояснив, що він не знав про те, що на вказаному засіданні селищної ради буде розглядатися питання про передачу у власність його батькові зазначеної земельної ділянки. Крім того, ОСОБА_2 вказав, що під час голосування по земельних питаннях він не був присутнім в залі, де проводилася сесія, оскільки депутату ради ОСОБА_3 стало погано, останній за станом здоров'я змушений був вийти на вулицю, а він також пішов з ним, щоб проконтролювати стан ОСОБА_3. На вулиці вони були декілька хвилин, поки ОСОБА_3 не стало краще. Також ОСОБА_2 зазначив, що на той час він не був обізнаний з порядком повідомлення відповідних органів, в тому числі селищної ради, про конфлікт інтересів.

В той же час ОСОБА_2 визнав, що саме він, на підставі доручення, писав від імені батька заяву на ім'я селищного голови, про передачу у власність вказаної земельної ділянки.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_2 своєї вини, його винуватість у вчиненні даного адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у справі доказів.

Так, свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які являються секретарем селищної ради, головою ради та депутатом ради відповідно, в суді пояснили, що дійсно 4 грудня 2015 року о 14 год. 00 хв. в приміщенні Ярмолинецької селищної ради під час проведення другої сесії сьомого скликання приймалось рішення №15 Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу її у власність, згідно якого батькові ОСОБА_1 ОСОБА_2, була передана у власність земельна ділянка, при цьому ОСОБА_1 не повідомив Ярмолинецьку селищну ради про наявність у нього реального конфлікту інтересів. Також свідки ствердили, що землевпорядником Ярмолинецької селищної ради ОСОБА_7 було оголошено прізвища всіх осіб, щодо яких приймалися рішення із земельних питань, в тому числі ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_7, який працює землевпорядником в Ярмолинецькій селищній раді показав, що під час проведення сесії ради, яка відбулася 4 грудня 2015 року він особисто зачитував прізвища всіх осіб, яким передавалися у власність земельні ділянки, в тому числі і прізвище ОСОБА_2 В той же час ОСОБА_1, який являється членом земельної комісії, маючи можливість ознайомитися з порядком денним сесії, не повідомляв про конфлікт інтересів.

Крім того, винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення також підтверджується: рішенням та протоколом першої сесії сьомого скликання Ярмолинецької селищної ради від 25.11.2015 №1 Про підсумки виборів, визнання повноважень та реєстрацію депутатів Ярмолинецької селищної ради та Ярмолинецького селищного голови; рішенням другої сесії сьомого скликання від 04.12.2015 р. №1 Про затвердження регламенту Ярмолинецької селищної ради; регламентом цієї ради; рішенням та протоколом другої сесії сьомого скликання Ярмолинецької селищної ради від 04.12.2015 №15 Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу її у власність; списком присутніх на цій сесії депутатів; паспортними даними та довідками про склад сім'ї ОСОБА_1 та ОСОБА_2; довідкою Ярмолинецької селищної ради про неповідомлення депутатом ОСОБА_1 про наявність конфлікту інтересів під час прийняття вищевказаного рішення №15 від 04.12.2017; заявою ОСОБА_2 про передачу йому у власність земельної ділянки.

Відповідно до п.п. 3, 11 ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 28 Закону України Про запобігання корупції близькі особи - особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом і мають взаємні права та обов'язки із суб'єктом, зазначеним у частині 1 статті 3 цього Закону, у тому числі батько і син. Реальний конфлікт інтересів це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень. Особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини 1 статті 3 цього Закону, зобов'язані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналась чи повинна була дізнатись про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 35 Закону України Про запобігання корупції правила врегулювання конфлікту інтересів в діяльності зокрема депутатів місцевих рад визначаються законами, які регулюють статус відповідних осіб та засади організації відповідних органів. У разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом. Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу.

У відповідності до ч. 1 ст. 59-1 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні депутат сільської ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

Оцінюючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення доведена.

Суд відхиляє твердження ОСОБА_1 про те, що вказаного правопорушення він не вчиняв з підстав відсутності у нього умислу на неповідомлення селищної ради про наявність реального конфлікту інтересів та необізнаність з корупційним законодавством, виходячи із наступного.

Законом України Про запобігання корупції розрізняються корупційні правопорушення та правопорушення, пов'язані з корупцією. Відповідно до ст. 1 вказаного Закону правопорушення, пов'язане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність. Тобто, Закон України Про запобігання корупції не визначає умисел, як обов'язковий елемент суб'єктивної сторони правопорушення, пов'язаного з корупцією.

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 28 Закону України Про запобігання корупції особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів. Тобто, ця норма Закону встановлює обов'язок повідомляти про наявність реального конфлікту інтересів не лише у випадках, коли вищевказана особа прямо усвідомлювала його існування, а й тоді, коли вона не знала, хоча повинна була про нього дізнатися, що узгоджується з положеннями ст. 68 Конституції України.

Чинне антикорупційне законодавство, яке встановлює випадки та порядок повідомлення про наявність реального конфлікту інтересів, не визначає умисел обов'язковим елементом суб'єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Також судом не встановлено підстав для закриття провадження у справі в зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, на що вказував ОСОБА_1, так як це суперечить вимогам ч. 3 ст. 38 КУпАП, оскільки моментом виявлення правопорушення є дата складання протоколу уповноваженим на те суб'єктом.

Таким чином, дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, як неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Крім того, ОСОБА_1 ставиться в вину те, що він за вищевказаних обставин, проголосувавши за прийняття рішення Ярмолинецької селищної ради № 15 від 04.12.2015 Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу її у власність, згідно якого земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 1,9776 га, яка знаходиться в смт. Ярмолинці, була безоплатно передана його батькові ОСОБА_2, прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, як прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Разом з тим, дослідженні судом докази свідчать про те, що ОСОБА_1 рішення в умовах реального конфлікту інтересів (в розумінні диспозиції ч. 2 ст. 172-7 КУпАП) не приймав, оскільки вказане рішення органу місцевого самоврядування приймалося колегіальним органом Ярмолинецькою селищною радою, а відтак провадження у справі в цій частині підлягає закриттю, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Крім того, свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, які є депутатами Ярмолинецької селищної ради показали, що ОСОБА_3 під час сесійного засідання стало погано, через що ОСОБА_1 виходив з ним на вулицю.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Суд враховує, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, що пом'якшує його відповідальність. При накладенні стягнення суд також враховує, що ОСОБА_1 позитивно характеризується, відсутні обставини, які б обтяжували відповідальність за адміністративне правопорушення.

Приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, а також інші обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 172-7 КУпАП у мінімальному розмірі.

Керуючись ст.283, 284, 294 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 320 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Хмельницької області протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається через Ярмолинецький районний суд Хмельницької області.

Суддя підпис

Копія вірна:

Суддя М.М.Баськов