РОЗІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 327/152/17
Провадження № 3/327/37/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.05.2017 року смт.Розівка

Суддя Розівського районного суду Запорізької області Антіпова Т.А., розглянувши матеріали, які надійшли від сектору з дорожнього нагляду Більмацького ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, українця, працюючого водієм ТОВ «Вишнювате», одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: Запорізька область, Розівський район, с. Новомлинівка, вул. Вільна б. 35.

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

03 травня 2017 року до Розівського районного суду Запорізької області від сектору з дорожнього нагляду Більмацького ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області надійшов для розгляду протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно гр. ОСОБА_1.

Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 21.04.2017 року приблизно о 18 годині 00 хвилин керував транспортним засобом ВАЗ-2107, державний номер НОМЕР_1, на автодорозі Запоріжжя Маріуполь 174 км + 400 м., з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини). Від продуття алкотестеру «Драгер» та проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину повністю визнав та пояснив обставини, за яких ним було вчинено адміністративне правопорушення, щиро розкаявся у скоєному правопорушенні.

Заслухавши правопорушника, перевіривши матеріали справи та надавши оцінку доказам, наявним в ній, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доказана у повному обсязі.

Так, окрім визнання вини самим правопорушником, його вина у вчиненні правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 21.04.2017 року серії БР № 172807 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.(а.с. 2); письмовими поясненнями ОСОБА_1 в адміністративному протоколі від 21.04.2017 року серії БР № 172807, де правопорушник вказує, що в 21.04.2017 року об 17 годині 00 хвилин випив 0,5 л. пива, після чого 21.04.2017 року об 18 годині 00 хвилин керував автомобілем, від проходження огляду на стан алкогольного спяніння в медичному закладі, а також за допомогою Alcotest Drager відмовився (а.с. 2); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 21.04.2017 року, з яких вбачається, що водій ОСОБА_1 у їх присутності відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння в медичному закладі, а також за допомогою Alcotest Drager. (а.с. 3).

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (надалі за текстом ПДР України), водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як вбачається з пункту 6 розділу 2 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, вимога щодо проведення огляду на стан спяніння в присутності 2-х свідків, стосується лише проведення такого огляду поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу.

За встановлених фактичних обставин справи, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 при зазначених вище обставинах скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказані вище факти його вини є переконливими, достатніми, відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно досліджені в ході судового засідання, та які не заперечувались правопорушником.

Оцінивши докази в їх сукупності, суддя дійшов висновку, що своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом ст. 23 КУпАП стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

На підставі статті ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Обставиною, що помякшує відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, суд визнає щире розкаяння останнього у вчиненому.

Обставин, що обтяжує відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

При обранні виду та розміру стягнення судом враховано характер скоєного правопорушення, особу винного, помякшуючі та обтяжуючі обставини.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення, в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з правопорушника, на якого накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі 320,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 27, 33-35, 40-1, 130, 245, 247, 252, 283, 284, 285, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний код: НОМЕР_2, в дохід держави судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

Відповідно до ст. 308 КУпАП України у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою ст. 307 КУпАП України, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги через районний суд.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя: Т.А. Антіпова