Номер провадження: 33/785/1460/17
Номер справи місцевого суду: 504/1426/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі: головуючого судді Копіци О.В., за участі особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3 розглянувши його апеляційну скаргу на постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 19.07.2017 року відносно:

ОСОБА_2, який народився 23.08.1959 року в с. Свердлове Комінтернівського (Лиманського) району Одеської області, працюючого водієм в ПАТ «Північтранс», проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свердлове) Лиманського району Одеської області,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 123 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою суду першої інстанції ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 123 КУпАП і підданий стягненню у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, а також стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн.

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 07.05.2017 року о 14 год. 05 хв., ОСОБА_2 в с. Візирка Лиманського району Одеської області, керуючи автобусом марки БАЗ АО79.23 д/н НОМЕР_1, порушивши вимоги п. 20.5 «в» Правил дорожнього руху, здійснив проїзд залізничного переїзду на заборонний червоний сигнал світлофору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначив, що постанова суду є необґрунтованою з таких підстав:

1) суд 1-ої інстанції порушив вимоги ст. 268 КУпАП, адже не сповістив його належним чином про час, дату та місце судового розгляду, позбавивши його права на захист;

2) суд не врахував, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази вчинення ним правопорушення, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, а розгляд справи за його відсутності, завадив суду врахувати наступні обставини: він перетнув залізничний переїзд через 1-2 хв. після того, як проїхав вантажний потяг; некоректний режим роботи семафора, який не змінював сигнал протягом 10-15 хв., а у теперішній час, режим роботи семафора змінено;

3) суд першої інстанції неправильно застосував норму матеріального права, а саме, безпідставно кваліфікував його дії за ч. 3 ст. 123 КУпАП;

4) суд першої інстанції також не врахував його сімейний стан, наявність утриманців, а робота водієм є єдиним джерелом доходу його сімї.

Посилаючись на такі доводи, ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, та його захисника, які підтримав доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до приписів ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Мотивуючи винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 123 КУпАП, суд першої інстанції зазначив у постанові, що його вина підтверджується матеріалами справи та протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №428229 від 07.05.2017 року.

Аналіз матеріалів справи під час апеляційного розгляду, показав, що будь-яких інших доказів у справі немає.

Згідно з приписом п/п «в» п. 20.5 Правил дорожнього руху, рух через переїзд забороняється, якщо увімкнено заборонний сигнал світлофора чи звуковий сигнал незалежно від наявності та положення шлагбаума.

Диспозиціями ч.ч. 1, 2 та 3 ст. 123 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за: порушення правил руху через залізничний переїзд, крім порушень, передбачених частинами другою і третьою цієї статті; в'їзд на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений; порушення, передбачене частиною другою цієї статті, вчинене під час надання послуг з перевезення пасажирів або під час перевезення небезпечних вантажів.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення випливає, що ОСОБА_2, керуючи автобусом марки БАЗ АО79.23 держ. знак НОМЕР_1, порушивши вимоги п. 20.5 «в» Правил дорожнього руху, здійснив проїзд залізничного переїзду на заборонний червоний сигнал світлофору (а.с. 1).

Разом з тим, у протоколі не зазначено, чи вчинені ці дії під час надання послуг з перевезення пасажирів або під час перевезення небезпечних вантажів, тому кваліфікація дій ОСОБА_2 саме за ч. 3 ст. 123 КУпАП, не доведена жодними доказами, оскільки до протоколу про адміністративне правопорушення не додано жодного пояснення свідків чи пасажирів автобуса, протоколу огляду транспортного засобу, або відеоматеріалів з місця події (за їх наявності).

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 123 КУпАП, тому його дії необхідно кваліфікувати, як в'їзд на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений.

Відповідно до приписів ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення, в частині накладення адміністративного стягнення, характером вчиненого правопорушення та ступенем його суспільної небезпеки.

У відповідності до приписів п. 4 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: змінити постанову.

У разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено.

За наявності таких даних, суд апеляційної інстанції вважає, що адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_2 має бути помякшено у відповідності із санкцією ч. 2 ст. 123 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 251, 280, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - задовольнити частково.

Постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 19.07.2017 року відносно ОСОБА_2 - змінити.

Вважати ОСОБА_2 притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 123 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот пятдесят) грн., без оплатного вилучення транспортного засобу у його власника.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області: Копіца О.В.