Провадження № 3/761/3147/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2017 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Піхур Олена Віталіївна, розглянувши матеріали правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в місті Києві відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, за ст. 124 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Адміністративний протокол складено на підставі того, що 27.03.2017 року о 14 год. 40 хв. в м. Києві по вул. Золотоустівська 10/12а, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Рено, номерний знак НОМЕР_2, рухаючись заднім ходом, будучи неуважним, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб та здійснив наїзд на припаркований автомобіль Фіат, номерний знак НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_2, внаслідок чого обидва автомобілі зазнали механічних пошкоджень, чим порушив вимоги п. 2.3 (б), п. 10.9, п. 13.3 ПДР України, за що передбачено відповідальність згідно зі ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав, пояснивши, що дійсно сталася дорожньо-транспортна пригода, але він не вбачає в цьому нічого страшного.

Згідно п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Під час обгону, випередження, об'їзду перешкоди чи зустрічного роз'їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху (п. 13.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306).

Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб (п. 10.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306).

Враховуючи надані пояснення, схему місця ДТП, характер пошкоджень автомобілів, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення п. 2.3 (б), п. 10.9, п. 13.3 Правил дорожнього руху.

Вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, характером пошкоджень автомобілів, письмовими поясненнями учасників ДТП.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

При обранні виду та розміру стягнення судом враховуються наявні обставини, що обтяжують відповідальність, конкретні обставини вчинення цього адміністративного правопорушення, його наслідки, а також ступінь винності у його вчиненні.

Враховуючи вищевикладене, та те, що ОСОБА_1 не визнав свою вину у скоєному правопорушенні, не усвідомлював, що своїми діями порушив Правила дорожнього руху, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 присутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, обставини, що пом'якшують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено, а тому з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, суд приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 стягнення за ст. 124 КпАП України, у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

У разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

На підставі викладеного, керуючись ст. 124 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 320 грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги до Шевченківського районного суду м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скарга, не було подано протягом десяти днів. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Строк пред'явлення до виконання даної постанови три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя