Справа № 352/2126/17
Провадження № 33/779/538/2017
Категорія ст. 173 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Гургула В. Б.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 на постанову судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 24 листопада 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 85 гривень, стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ :

Оскарженою постановою судді встановлено, що ОСОБА_2 31 серпня 2017 року біля 12 год. перебуваючи у с. Довге, вул. Л. Українки, 34А, виражався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_4, чим порушив громадський порядок та спокій громадян. Таким чином вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП України.

В поданій на вказане рішення судді апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати його, провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо нього за ст. 173 КУпАП закрити у звязку з відсутністю в діях події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що вважає постанову незаконною. Пояснює, що 31 серпня 2017 року в обідній час він перебував по місцю свого проживання в житловому будинку. В цей час до нього прийшов внук ОСОБА_4 та повідомив, що хоче забрати свою відеокамеру, яку нібито йому подарував батько. У звязку з цим він зателефонував до дочки, його мами, яка повідомила, що камеру подарувала вона та сказала не віддавати її внукові, оскільки на ній зроблено запис протиправної діяльності його колишнього зятя. Це зять підбурив внука піти до нього та забрати камеру, щоб знищити запис. Коли він повідомив внуку, що камеру не віддасть, останній вчинив істеричний крик, почав падати до підлоги і битись об нею головою, після чого встав, вибіг на вулицю і скрився в невідомому напрямку. Через чотири години до нього додому прийшли працівники поліції, розпиталися про конфлікт. Він повідомив наведене вище, підписав те, що дали працівники поліції, не перевіряючи. Зазначає, що працівники поліції не повідомили, який документ відносно нього склали та не розяснили його права. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, оскільки конфлікт між ним та онуком відбувався у його приватному будинку, який не є громадським місцем. Вказує, що сценарій нібито конфлікту з нецензурною лайкою вигаданий його колишнім зятем, і виключно з його ініціативи та через підбурювання внука дати неправдиві покази, до нього додому прибули працівники поліції. Звертає увагу, що у витязі з кримінального провадження № 0000391 від 31 серпня 2017 року зазначено, що він спричинив тілесні ушкодження внуку 31 серпня 2017 року о 14 год., тоді як в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що конфлікт мав місце 31 серпня 2017 року о 17 годині. Що у даному протоколі не зазначені свідки чи поняті. Щодо визнання вини та сплати штрафу і судового збору, зазначає, що він це зробив внаслідок неправильного надання йому юридичної допомоги.

В судове засідання апеляційного суду з'явились особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, якому роз'ясненні права, передбачені ст. 268 КУпАП, та захисник ОСОБА_3, якому роз'ясненні права, передбачені ст. 271 КУпАП. Повідомили, що жодних заяв та клопотань поштою не направляли, до канцелярії суду не подавали та адресу електронної пошти суду не надсилали. В судовому засіданні апеляційного суду клопотань теж не заявлено.

ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_3 підтримали доводи апеляційної скарги з мотивів, викладених у ній, просили постанову судді скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. ОСОБА_2 наголосив, що подія відбувалася в кімнаті будинку. Захисник ОСОБА_3 відносно витягу з кримінального провадження, що є в матеріалах справи, повідомив, що кримінальне провадження № 0000391 від 31 серпня 2017 року з приводу того, що ОСОБА_2 31 серпня 2017 року спричинив тілесні ушкодження внуку ОСОБА_4, закрито.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2К та доводи його захисника ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Також, завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Суддя, розглядаючи справу, повинен, дослідивши докази у справі, переконатися шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться конкретній особі у вину згідно з протоколом про адмінправопорушення та з диспозицією ст. 173 КУпАП, і прийти до висновку чи містять її дії, які суддя вважає доведеними, ознаки саме такого правопорушення.

Як вбачається із матеріалів справи та слідує зі змісту постанови судді, винесеної за результатами її розгляду, суддею суду першої інстанції в порушення вказаних вище вимог закону не зясовано обставин, які мають значення для правильного розгляду справи, зокрема, щодо події адміністративного правопорушення. При цьому, суддя належним чином не дослідив письмові докази, що є в матеріалах справи.

Так, диспозиція ст. 173 КУпАП передбачає притягнення особи до адміністративної відповідальності за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 31 серпня 2017 року серії АА № 675689 (а.с. 1), ОСОБА_2 31 серпня 2017 року біля 12 год., перебуваючи у с. Довге, вул. Л. Українки, 34А, виражався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_4, чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

Разом з тим, дані про подію, зокрема місце скоєння адміністративного правопорушення, є істотною складовою формулювання обставин правопорушення, що ставляться у вину особі, та є частиною складу адміністративного правопорушення, що, відповідно, підлягає обовязковому доказуванню.

Під громадським місцем, що є обов'язковою ознакою об'єктивної сторони цього правопорушення, необхідно розуміти загальнодоступні місця, зокрема вулиці, сквери, парки, ринки, дворові території, частини будь-якої будівлі, споруди, які доступні або відкриті для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу.

Так, як вбачається зі змісту копії заяви ОСОБА_5, копії пояснень ОСОБА_4 та пояснень ОСОБА_2, зміст яких фактично узгоджується зі змістом протоколу, правопорушення, що ставиться у вину, відбулося по місцю проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, що по вул. Л. Українки в с. Довге, який не є громадським місцем.

Вказане свідчить про те, що подія відбувалася не в громадському місці, відповідно, що діями ОСОБА_2 не могло бути порушено громадський порядок та спокій громадян.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, а саме дрібне хуліганство, за обставин, зазначених у протоколі, є помилковими, оскільки не підтверджуються сукупністю доказів, наявними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а доводи апелянта і цій частині слушними.

З урахуванням викладеного, доходжу висновку про відсутність події і складу правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, в діях ОСОБА_2, а тому, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

За наявності встановлених порушень з приводу інших доводів апеляційної скарги необхідно зазначити наступне.

Так, твердження апелянта про те, що працівники поліції не повідомили, який документ відносно нього склали, та не розяснили його права, є безпідставним, оскільки як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 засвідчив власноручним підписом те, що йому роз'яснювалися права і обов'язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, та що ним отримано другий примірних протоколу.

Також, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних відомостей щодо протиправності дій працівників поліції під час складання протоколу, щодо оскарження таких дій та його результатів.

Доводи про те, що у даному протоколі не зазначені свідки, не є такими, що вливають на належність і допустимість його як доказу, на основі якого в сукупності з іншими встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Крім того, відповідно до ст. 256 КУпАП, в протоколі зазначаються відомості про свідків, якщо вони є.

Посилання на те, що подію правопорушення вигадав його колишній зять ОСОБА_5, та, що він підбурював внука ОСОБА_4 дати неправдиві покази, є голослівними, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які б давали підстави вважати їх такими, що відповідають дійсності.

Апелянт помилково стверджує, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що конфлікт мав місце 31 серпня 2017 року о 17 годині, оскільки в ньому вказано час близько 12 год. При цьому, у поясненнях в апеляційній скарзі ОСОБА_4 зазначає, що це був обідній час.

Визнання ОСОБА_4 вини в скоєнні адміністративного правопорушення в суді першої інстанції та факт сплати штрафу і судового збору, внаслідок, як вказує апелянт, неправильного надання йому правової допомоги, не є обставинами, які свідчать про наявність або відсутність події і складу правопорушення, оскільки не несуть в собі інформації про обставини правопорушення та не впливають на результати розгляду апеляційної скарги.

З огляду на вищенаведене, вважаю, що постанову судді місцевого суду необхідно скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП щодо ОСОБА_2 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 24 листопада 2017 року щодо ОСОБА_2 за ст. 173 КУпАП скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП щодо ОСОБА_2 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло

Згідно з оригіналом

Суддя В.В. Повзло