Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №331/8639/16-п Головуючий в 1 інст. Пивоварова Ю.О.
Провадження №33/778/137/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2017 року місто Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Городовенко В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за апеляційною скаргою останнього на постанову Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 13 січня 2017 року, якою

ОСОБА_2, 30 серпня 1982 оку народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, не працевлаштованого, який проживає аза адресою: м.Запоріжжя, вул.Українська, 35/198,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400 грн., без позбавлення права керування транспортним засобом, та з оплатним вилученням транспортного засобу.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, 18 грудня 2016 року о 15-10 годині у м.Запоріжжя по автодорозі Харків-Сімферополь на перехресті з вул.Карпенка-Карого, навпроти будинку №47, будучи особою, яка раніше притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічного правопорушення, керував транспортним засобом Mazda 6, д/н НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного спяніння (розширені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу, а також у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить вищевказану постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що суд неповно зясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, підійшов формально до вивчення обставин, через що необґрунтовано застосував стягнення. Також апелянт зазначає, що у момент коли підїхали працівники поліції він транспортним засобом не керував, та навіть не знаходився у салоні. Крім того, на думку апелянта, судом першої інстанції під час розгляду справи, безпідставно відмовлено у задоволенні клопотань його захисника щодо виклику і допиту свідків, та витребування з АЗС відео з камер спостереження. Взагалі, у матеріалах справи відсутні докази того, що він керував транспортним засобом.

Перевіривши матеріали справи та розглянувши доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що остання підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.

У судовому засіданні апеляційного суду 09 березня 2017 року захисник-адвокат ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2, підтримав апеляційну скаргу, та зазначив, що автомобіль НОМЕР_2, не належить ОСОБА_2 на праві власності, а тому він не підлягає оплатному вилученню.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 №051889 від 18 грудня 2016 року, з якого вбачається, що зі змістом протоколу ОСОБА_2 ознайомлений, його копію отримав, та підтвердив правильність внесених про нього даних (а.с.1), а також направленням водія ОСОБА_2 на огляд до КУ «ЗОКНД» ЗОР з метою виявлення стану спяніння, з якого вбачається, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан спяніння у закладі охорони здоровя (а.с.3), поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які підтвердили факт відмови водія ОСОБА_2 від проходження огляду на стан спяніння у закладі охорони здоровя (а.с.4-5).

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі зясував обставини справи, є безпідставними, оскільки у судовому засіданні суд заслухав пояснення представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_6, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах адміністративної справи, в тому числі і DVD диск з відеозаписом вказаних подій, надав їм належну оцінку, та прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, будь-яких порушень допущених при їх складанні не виявлено. Протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №051889 від 18 грудня 2016 року, містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року.

Крім того з протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_2, вбачається, що у графі «Пояснення особи по суті порушення» власноруч ОСОБА_2 зазначено, що працівники поліції йому не повідомили причину зупинки (а.с.1).

Вказане свідчить про те, що дійсно водій ОСОБА_2 був зупинений працівниками поліції під час керування транспортним засобом.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

При накладенні адміністративного стягнення суд вірно врахував дані про особу порушника, правильно кваліфікував його дії за ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки ОСОБА_2 протягом року двічі вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, однак не звернув уваги на те, що санкція ч.2 ст.130 КУпАП не передбачає додаткового покарання для водія - у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу.

Крім того, згідно довідки, яка надана заступником директора Регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області №31/8-1482 від 31 березня 2017 року, станом на березень 2017 року автомобіль НОМЕР_3, зареєстрований за ОСОБА_7.

У звязку з цим, суд вважає за необхідне постанову змінити, та виключити вказівку суду про оплатне вилучення транспортного засобу.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 13 січня 2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, змінити.

Виключити з постанови суду вказівку про оплатне вилучення транспортного засобу.

В іншій частині постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1