№ 207/991/17
№ 3/207/255/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2017 року суддя Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який мешкає та зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 75, корп.Б, кв.46-

ВСТАНОВИВ:

28 квітня 2017 року до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, за ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

08.05.2017 року згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Юрченко І.М.

Ознайомившись зі справою про адміністративне правопорушення вважаю необхідним заявити самовідвід по даній справі з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, однією із основних засад судочинства є законність.

Як вбачається зі ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Статтями 7 та 246 КУпАП передбачається: «Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності», «Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в судах визначається цим Кодексом та іншими законами України».

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов'язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватися присяги судді та дотримуватися правил суддівської етики.

Пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року "Про незалежність судової влади" передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Згідно з п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» - незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. Так при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв'язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що можуть впливати на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватись довірою не тільки з боку сторін в конкретному розгляді, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв'язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Норма про самовідвід гарантує неупередженість та об'єктивність здійснення правосуддя.

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 р. у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 р. «Ветштайн проти Швейцарії», тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов'язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Враховуючи вищевикладене, суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, яка б передбачала самовідвід судді. Проте діючі Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України мають відповідні статті про відвід (самовідвід) судді, а тому, при розгляді даної заяви про самовідвід, слід застосувати аналогію права.

Зважаючи на те, що ОСОБА_2, перебував на посаді судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, тобто був моїм колегою, з метою виключення сумнівів в безсторонності та неупередженості суду, вважаю заява про самовідвід підлягає задоволенню.

Інші обставини, які б викликали сумнів в об'єктивності та неупередженості судді, відсутні.

Керуючись п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.129 Конституції України, ст.7 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст.7, 246 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Самовідвід судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 по адміністративній справі відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП задовольнити.

Матеріали справи передати до канцелярії Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області для визначення іншого судді.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя І.М.Юрченко