Провадження № 3/219/2790/2017
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 жовтня 2017 року м. Бахмут

Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Давидовська Т.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від в.о. заступника начальника управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон АТО ГУ ДФС у Донецькій області полковника податкової міліції ОСОБА_1, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІНН не відомо), паспорт серії ВК №817791, зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч.1 ст. 204-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі КУпАП),

установила:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №0504, 22 вересня 2017 року о 16 годині 00 хвилин на КПВВ «Майорськ» ОСОБА_2 перевозила на автомобілі НОМЕР_1 вантаж (електричний нагрівач та семісторний регістр) на загальну суму 11 545 грн. з м. Бахмут до м. Горлівка, чим порушила п.4 Наказу Міністерства з питань тимчасово-окупованих територій та внутрішнього переміщення осіб України від 24 березня 2017 року №39, п. 9 Порядку переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції, затвердженого постановою КМУ від 01 березня 2017 року №99, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 204-3 ч. 1 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_2 свою провину у вчиненому правопорушенні не визнала. Також пояснила, що не згодна з визначеною особою, яка складала протокол, вартістю товару, оскільки це належним чином не підтверджено.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01 березня 2017 року за № 99 затверджено «Порядок переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції», і у пункті 9 вищевказаного порядку зазначено, що фізичні особи здійснюють переміщення товарів у ручній поклажі та/або супроводжуваному багажі автомобільним транспортом за переліком та обсягами (вартість, вага, кількість), що затверджуються МТОТ.

Пунктом 4 наказу Міністерства з питань тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України від 24 березня 2017 року № 39 встановлено такі обсяги товарів (крім особистих речей та підакцизних товарів), що переміщуються фізичними особами: через лінію зіткнення з неконтрольованої території на контрольовану територію та у зворотному напрямку товари, сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 10 000 гривень та сумарна вага яких не перевищує 75 кг на одну особу.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши особу, стосовно якої складений протокол про адміністративне правопорушення, приходжу до наступних висновків.

Слід зазначити, що з урахуванням того, що правопорушення, передбачене ст. 204-3 ч. 1 КУпАП є правопорушенням з матеріальним складом, тобто особа, яка склала цей протокол у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП окрім місця, часу вчинення і суті адміністративного правопорушення та іншого повинна доказати суму правопорушення належними доказами для встановлення вартості. При цьому, статтею 62 Конституції України закріплено, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Із матеріалів справи вбачається, що сума вартості товару вказана особою, яка склала адміністративний протокол, самостійно без огляду та долучення до справи товарних чеків або інших належних та допустимих доказів, на підставі яких можливо встановити вартість переміщених товарів, без залучення спеціаліста, який має спеціальні знання в області товарознавства і ціноутворення сума товару. Водночас звертаю увагу, що скриншоти з сайтів торгівельних компаній з мережі Інтренет не можуть бути визнані належними та допустимими доказами, оскільки не свідчать про вартість саме того товару, який перевозився особою, не відноситься до передбачених процесуальними нормами засобів доказування і не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Ураховуючи все вищевикладене, приходжу до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення складений щодо ОСОБА_2 не можливо визнавати таким процесуальним документом, який засвідчує факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-3 КУпАП, так само, як і не можливо визнати і опис речей, в якому не зазначено точного опису предметів, вилучених у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з зазначенням їх кількісних, якісних, родових, індивідуальних ознак, точної вартості, інших індивідуалізуючих ознак, які дозволяють відрізнити предмет від подібних йому, і дає підстави з дотриманням норм діючого законодавства України для притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 204-3 КУпАП.

З огляду на викладене на підставі п.1 ч.1 ст.247, п.3 ч.3 ст. 284 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 247, 284 КУпАП,

постановила:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.204-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вилучений товар згідно протоколу №0504про адміністративне правопорушення від 22 вересня 2017 року та додатку до нього, а саме: електричний нагрівач та семісторний регістр, переданий на зберігання ОСОБА_2 залишити в останньої за належністю.

Постанова набирає чинності після закінчення десятиденного терміну з моменту її винесення, якщо її не було оскаржено в цей термін через Артемівський міськрайонний суд Донецької області до апеляційного суду Донецької області.

Суддя Т. В.Давидовська