Справа №522/2858/17
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

27 квітня 2017 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Іванов В.В., розглянувши матеріали, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого в Одеській міській раді м.Одеси, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

за участю сторін судового процесу:

адвокатів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до складеного протоколу, 11 лютого 2017 року, громадянин ОСОБА_1 в місті Одесі, за адресою: вул. Мала Арнаутська, 71, о 19:35 годині, передав керування автомобілем НОМЕР_1, водію ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, який керував автомобілем НОМЕР_1, у стані алкогольного спяніння, згідно протоколу медичного огляду №0001269 від 11.02.2017 року, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 Г Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками: передача керування автомобілем особі, яка перебуває у стані алкогольного сп'яніння.

Викладене, на думку ІПП, який склав вказаний протокол про адміністративне правопорушення, підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, серія БР 195131 від 11.02.2017 року, рапортом ІПП 3 роти 2 батальйону ОСОБА_5

Вважаю, що протокол відносно ОСОБА_1, складений в порушення чинного законодавства, без дотримання та без врахування нормативних актів, які їх встановлюють, порядок їх оформлення.

Викладене позбавляє права суд вирішувати справу про адміністративне правопорушення на підставі даного протоколу та допущених порушень, без усунення нижченаведених недоліків.

За змістом ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності

Відповідно до вимог ст.245 цього Кодексу завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно зі ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовими особами. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, у тому числі прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються її права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до п.1 та п.2 Розділу II Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853, протокол про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху складається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності; акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання; акт огляду на стан спяніння у разі проведення огляду на стан спяніння; інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення підписується також цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу про адміністративне правопорушення в ньому робиться відповідний запис, який засвідчується підписами двох свідків. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Статтею 257 КУпАП передбачено, що протокол надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Згідно п.18 Розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої Наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 р. за № 1496/27941, протокол про адміністративне правопорушення та матеріали про вчинене адміністративне правопорушення відповідно до статті 257 КУпАП надсилаються (надаються) органу (посадовій особі), уповноваженому(ій) розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, …. тощо.

При вирішенні питання про винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення суд зобов'язаний проводити оцінку доказів у справі про адміністративне правопорушення. Ця оцінка є правовою і може даватися тільки суб'єктами, які уповноважені в цьому.

Стаття 252 КУАП визначає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутній жоден підпис ОСОБА_1, у тому числі про розяснення прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, а також підпис самого протоколу. В протоколі відсутні докази надання ОСОБА_1 можливості викласти свої пояснення та зауваження по суті складеного протоколу.

Викладене, з урахуванням відсутності підписів двох свідків, що засвідчують добросовісність та добровільність зазначеної відмови ОСОБА_1 від підпису у протоколі, що прямо визначено п.2 Розділу II Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, з урахуванням приписів ст.7 та ст.245 КУпАП, робить даний протокол про адміністративне правопорушення, неналежним доказом, згідно ст.251 КУпАП, та документом, на підставі якого суд не вправі розглядати справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 195131 від 11.02.2017 року є посилання на додаток до протоколу відео з бодікамер усл.088 ВН0113, усл.087 ВН 01130.

Але, згідно матеріалів судової справи №522/2858/17 , протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 надійшов до Приморського райсуду м.Одеси 14.02.2017 року, а два DVD диска з відеозаписами напрацьованими працівниками патрульної поліції під час фіксації правопорушення та складання адміністративних матеріалів за ст.130 КУпАП відносно гр. ОСОБА_1 для приєднання до матеріалів справи №522/2858/17, отримані судом тільки 24.03.2017 року, тобто більше ніж на місяць пізніше.

Викладене вказує не тільки на порушення Департаментом патрульної поліції зазначених нормативних актів, але й з урахуванням специфічності таких доказів як відео, на можливість їх монтажу за цей період.

Слід зазначити, що диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП передбачають самостійні обєктивні сторони правопорушення, а саме:

- керування транспортним засобом водієм в стані спяніння, що заборонено п.2.9 «а» Правил дорожнього руху;

- передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані спяніння, що заборонено п.2.9 «г» Правил дорожнього руху;

- відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння (п.2.5 Правил дорожнього руху).

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно абз.5 п.27 розяснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп'яніння (ч. 1 ст. 130 КпАП), настає за умови, що тому, хто це робить, відомо про такий стан.

З урахуванням вказаних кваліфікаційних ознак, слід зробити висновок, що відповідальність особи за передачу керування транспортним засобом іншій особі, яка перебуває в стані алкогольного сп'яніння не наступає у разі, коли не встановлено знаходження останньої в стані спяніння.

Тобто, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, прямо не створює для особи, яка передала їй керування транспортним засобом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Тому під час судового розгляду протоколу про адміністративне правопорушення складеного відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП за «передачу керування транспортним засобом ОСОБА_4, який перебував в стані алкогольного сп'яніння», слід встановлювати фактичні дані, що підтверджують знаходження останнього в зазначеному стані, тобто слід вирішувати питання про обєднання відповідних справ.

З урахуванням вищевикладених обґрунтувань щодо необхідності встановлення в судовому засіданні факту знаходження ОСОБА_4, у тому числі в стані алкогольного спяніння, в даному випадку повинен бути прямий зв'язок та необхідна повна ідентичність між фактичними даними, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, складеним за ч.1 ст.130 КУпАП стосовно особи, яка керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння та аналогічним протоколом стосовно особи, яка передала їй керування транспортним засобом.

Згідно п. 1.3 Розділу І «Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100 Наказом № 100, передбачено, що використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції. Нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активовуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами (п. 3.3. Розділу ІІІ Інструкції).

При цьому зазначається, що «після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно» (п. 3.5 Розділу ІІІ Інструкції).

Відповідно до п. 2.3, 2.8 Розділу ІІ Інструкції, кожному відеореєстратору присвоюється ідентифікаційний номер та при виході на зміну працівник патрульної поліції оглядає його на справність і розписується про це у відповідному журналі, а при закінченні зміни здає прилад у найкоротший строк.

Згідно з п. 3.7 Розділу ІІІ Інструкції, патрульному заборонено самостійно показувати інформацію третім особам, змінювати, редагувати, видаляти, копіювати тощо (п).

Відповідно до п. 4.1, 4.2 Розділу IV Інструкції, після здачі технічного приладу уповноважена особа структурного підрозділу інформаційних технологій та звязку управління патрульної поліції зберігає відеозапис на сервері .

Згідно матеріалів судової справи №522/2858/17 , протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 надійшов до Приморського райсуду м.Одеси 14.02.2017 року, а два DVD диска з відеозаписами, напрацьованими працівниками патрульної поліції під час фіксації правопорушення та складання адміністративних матеріалів за ст.130 КУпАП відносно гр.ОСОБА_1 для приєднання до матеріалів справи №522/2858/17» отримані судом тільки 24.03.2017 року, тобто більше ніж через місяць пізніше.

Крім того, із наданих відеозаписів вбачається, що відеозапис на нагрудні камери інспекторів поліції №DSJX3H1133_ВН1133 та DSJX3О0088_000088 під час досліджуваних судом подій 11.02.2017 року відбувалася в порушення п. 3.3 Розділу І та п. 3.5 Розділу ІІІ Інструкції, затвердженої Наказом № 100, тобто камери не активовувались працівником патрульної поліції та не знаходились у режимі постійної відеозйомки при будь-якому контакті з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 та після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування не було записано безперервно.

Тому в даному випадку слід погодитись з захисником, що викладені порушення вказують не тільки на порушення Департаментом патрульної поліції зазначених нормативних актів, але й з урахуванням специфічності таких доказів як відео, на обґрунтовану вірогідність їх монтажу за цей період.

Враховуючи вказівки п.п. 20.1, 20.2 та п.п.20.3 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень затверджених Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 26.12.2012 № 1950/5), з урахуванням відсутності для направлення на дослідження, у тому числі оригінальної відеофонограми неможливо вирішити питання встановлення технічних умов отримання відео звукозапису, що з урахуванням принципу презумпції невинуватості, тобто будь-який не усунений сумнів у винуватості особи тлумачиться на її користь, крім того в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказано, що подія правопорушення фіксувалась на 4 відеокамери, а до суду були направлені відеозаписи з 2-х відеокамер, що, в даному випадку свідчить на користь ОСОБА_1 позбавляє суд можливості вирішити по суті данні питання.

Отже, враховуючі викладене, слід зробити висновок, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, складений в порушення діючого законодавства України, у тому числі ст.251, ст.254 та ст.256 КУпАП, тому суд не вправі брати до уваги викладені в ньому будь-які дані для встановлення наявності чи відсутність адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1, також не вправі на його підставі розглядати справу про адміністративне правопорушення стосовно останнього, на підставі вказаного протоколу у тому вигляді в якому він надійшов до суду.

При цьому враховуючи, що розгляд справи в суді здійснюється лише в межах перевірки тих обставин, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, та для з'ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, на суд не може бути покладена функція збирання доказів, бо таким чином буде порушено принцип змагальності, з огляду на те, що без встановлення фактичних обставин події правопорушення, а також без приведення у відповідність з вимогами ст.256 КУпАП протоколу про адміністративне правопорушення, суд не має можливості прийняти остаточне законне рішення по суті справи, тому матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягають поверненню до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м.Одесі для доопрацювання і приведення у відповідність з вимогами законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 251, 254, 256, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП повернути начальнику Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м.Одесі для приведення її матеріалів у відповідність з вимогами законодавства.

Суддя Приморського районного

суду міста Одеси: ОСОБА_6

27.04.2017