АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 3-5894/04 Номер провадження 33/786/960/17 Доповідач ап. інст. Корсун О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2017 року м. Полтава

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Корсун О.М., перевіривши заяву про відвід судді Апеляційного суду Полтавської області Рябішина А.О.,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Апеляційного суду Полтавської області перебуває адміністративна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Ленінського районного суду м. Полтава від 6.12.2004 щодо ОСОБА_2.

Відповідно до автоматизованого розподілу судової справи від 1.09.2017 визначено головуючим суддею Рябішина А.О.

Суддя Апеляційного суду Полтавської області Рябішин А.О. заявив самовідвід від розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з тим, що перебуває у досить близьких відносинах із особою, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до протоколу про автоматизований розподіл судової справи між суддями Апеляційного суду Полтавської області від 20.09.2017, для розгляду заяви про самовідвід судді Апеляційного суду Полтавської області Рябішина А.О. визначено суддею-доповідачем Корсун О.М.

Перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в заяві, приходжу до наступного.

Зі змісту заяви про самовідвід слідує, що підставою, яка перешкоджає участі судді Рябішина А.О. в розгляді апеляційної скарги є обставини, які викликають сумнів в неупередженості судді, зокрема те, що суддя Рябішин А.О. перебуває у досить близьких відносинах із особою, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає процесуальних норм, які передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді.

Разом з тим, 17 липня 1997 року Україна ратифікувала Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11 відповідним Законом № 475/97-ВР, визнавши її дію в національній правовій системі, а також обов'язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

При цьому, відповідно до положень ст.ст. 8, 9 Конституції України та ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» від 29 червня 2004 року № 1906-IV в Україні визнається і діє принцип верховенства права; чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України; якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні ЄСПЛ "Мироненко і Мартенко проти України", зокрема у п. 66, зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб'єктивного та об'єктивного критеріїв. За суб'єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Положеннями ст. ст. 245, 248 КУпАП передбачено, що одним із завдань в справах про адміністративні правопорушення є об'єктивне з'ясування обставин справи та недопущення від учасників процесу будь-яких сумнівів щодо упередженості та необ'єктивності розгляду даної справи суддею, вважаю за можливе задовольнити самовідвід судді Рябішина А.О.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 245, 248, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Заявлений суддею Апеляційного суду Полтавської області Рябішиним А.О. самовідвід - задовольнити.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, передати до канцелярії апеляційного суду на повторний автоматизований розподіл для визначення іншого судді.

Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області О.М.Корсун