П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.05.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Феєра І.С., за участю ОСОБА_1 та її захисника - адвоката Бадзелюка П.П., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 19.01.2017.

Цією постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, непрацююча, мешканка Ужгородського району с. Сторожниця вул. Колоскова, 93, визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 275,60 грн. на користь держави.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №094282 від 22.10.2016 та постанови судді від 19.01.2017 убачається, що ОСОБА_1 22.10.2016, близько 00 год. 10 хв. у м. Ужгороді по вул. Бородіна керувала транспортним засобом «Skoda Fabia», д. н. з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, чим скоїла правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду від 19.01.2017 щодо неї - скасувати, провадження в справі закрити. Порушує питання про поновлення строку для оскарження вказаної постанови суду, оскільки розгляд справи відбувся без її участі, за відсутності даних щодо її належного повідомлення про дату, місце та час розгляду справи. Уважає, що суд першої інстанції не виконав обов'язку щодо повідомлення особи про розгляд справи, а направлення повістки через захисника не є належним повідомленням, оскільки він не є вповноваженою відповідальною особою, до обов'язків якої входить повідомлення сторін про розгляд справи. Крім того, суд не виконав вимог закону щодо направлення копії постанови суду, яку вона отримала за місцем проживання лише 30.03.2017. Звертає увагу суду на те, що акт огляду на стан алкогольного сп'яніння, який наявний у матеріалах справи не містить дати складання документу та підпису особи, яка його складала. У протоколі про адміністративне правопорушення щодо неї вказано про використання приладу «Drager Alkotest 6810

-2-

№44», однак у справі наявний корінець щодо використання приладу Drager Alkotest 6820. Наведені обставини на думку апелянта свідчать про допущену судом першої інстанції неповноту судового розгляду та спрощений підхід до судового розгляду, що є порушенням вимог п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005, № 14.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши доводи ОСОБА_1 та її захисника - адвоката Бадзелюка П.П., на підтримання апеляційної скарги, апеляційний суду вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови підлягає до задоволення з таких підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції не дотримано вимог ст. 285 КУпАП щодо направлення копії постанови суду особі, щодо якої постановлено рішення суду.

Згідно вимог ч. 1 ст. 285 КУпАП копія постанови по справі про адміністративне правопорушення вручається або висилається особі, щодо якої її винесено протягом трьох днів. Даних вимог законодавства не дотримано, оскільки відповідно до супровідного листа, який міститься в матеріалах справи копія постанови суду від 19.01.2017 відправлена лише 24.02.2017, тобто з пропуском наведених вище строків.

З метою недопущення порушення права особи на захист своїх інтересів, доводи апеляції про поважність причин пропуску строку для оскарження постанови суду слід визнати обґрунтованими, і такий строк необхідно поновити.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року ( далі Інструкція), огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

За правилами ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

-3-

Указані вимоги законодавства поліцейськими дотримано в повному обсязі про що свідчить акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Відповідно до даного акту огляд громадянки ОСОБА_1 проведений у зв'язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та мови. У результаті такого огляду в громадянки ОСОБА_1 виявлено позитивну пробу - 0,89 ? проміле, свідками огляду стали ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а. с. 1).

Відповідно до ч.3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Так, громадянці ОСОБА_1 роз'яснено її права та обов'язки, від надання пояснень вона відмовилась та отримала тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, про що свідчать її підписи у відповідних графах протоколу про адміністративне правопорушення. Крім того, ОСОБА_1 погодилась на проведення огляду з використанням технічних засобів працівниками поліції, ознайомилась з результатами огляду, про що свідчать її підписи на роздруківці результатів проведеного тестування приладом «Drager Alkotest» та на акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів. ( а. с. 2-3).

За таких підстав, доводи апеляційної скарги щодо незгоди ОСОБА_1 з результатами проведеного огляду слід визнати необґрунтованими, оскільки громадянка ОСОБА_1 не вказувала в протоколі про адміністративне правопорушення та долучених до нього документах про наявність зауважень щодо результатів проведеного огляду та порушення її прав під час такого огляду, і такі доводи апеляційний суд відхиляє.

Крім того, апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції в частині оцінки наявних у справі недоліків щодо відсутності дати документу - акту огляду на стан алкогольного сп'яніння, підпису працівника УПП у ньому та назви приладу, яким проводився огляд.

Наявні в матеріалах справи докази є належними, достатніми та допустимими, а вказані в апеляційній скарзі недоліки не є суттєвими та не позбавляють суд можливості встановити фактичні обставини справи, необхідні для правильного вирішення справи та не спростовують факт перебування в стані алкогольного сп'яніння громадянки ОСОБА_1.

Так, з установлених у судовому засіданні обставин убачається, що ОСОБА_1 22.10.2016, близько 00 год. 10 хв. у м. Ужгороді по вул. Бородіна керувала транспортним засобом «Skoda Fabia», д. н. з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, чим скоїла правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №094282 від 22.10.2016, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП; актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням технічних засобів, складеним інспектором роти №2 лейтенантом поліції Юрик Мариною Володимирівною; роздруківкою результатів проведеного огляду з використанням приладу «Drager Alkotest»; розпискою ОСОБА_3 про зобов'язання доставити транспортний засіб «Skoda Fabia», д. н. з. НОМЕР_1 за місцем проживання власника.

-4-

За таких підстав, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність у її діянні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП апеляційний суд відхиляє, оскільки огляд на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_1 проведений працівниками патрульної поліції з дотриманням вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», наявні матеріали справи відповідають вимогам законодавства щодо змісту та форми, а наведені в апеляційній скарзі неточності не перешкодили як суду першої інстанції так і апеляційному суду дотриматись вимог ст.ст. 245, 251 252 КУпАП щодо всебічного, повного та об'єктивного з'ясування обставин справи.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що інспектор роти № 2 УПП у м. Ужгороді та Мукачеві Юрик Л.В. була упереджена при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, що в неї були підстави фальсифікувати такий, - у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги й на такі ОСОБА_1 та її захисник - адвокат Бадзелюк П.П., не вказували під час розгляду справи апеляційним судом.

На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

При прийнятті рішення враховуються положення нормативно-правових актів про те, що сторони провадження в справах про адміністративні правопорушення є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що стороною захисту жодних доказів у підтвердження обґрунтованості доводів апеляційної скарги надано не було.

Порушень вимог процесуального закону, які б тягнули за собою зміну чи скасування постанови суду не встановлено.

Керуючись ст. 294 КпАП України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

поновити ОСОБА_1 строк для оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.01.2017.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.01.2017 щодо неї - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: