Справа № 461/4299/17 Головуючий у 1 інстанції: Лялюк Є.Д.
Провадження № 33/783/1073/17 Доповідач: Гуцал І. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС України ОСОБА_2 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 8 серпня 2017 року

в с т а н о в и в :

постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 8 серпня 2017 року звільнено ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Вилучений товар згідно протоколу про порушення митних правил № 2413/20900/17 від 09.06.2017 року, а саме: підгузки дитячі торгівельної марки «DADA» у кількості 190 упаковок вирішено повернути ОСОБА_3 після належного митного оформлення або для його повернення на митну територію держави звідки його було вивезено.

Згідно постанови судді 8.06.2017 року, близько 23 години 34 хвилин, ОСОБА_3 повертався в якості пасажира з приватної поїздки з ОСОБА_4 до України через м/п «Рава-Руська», Львівської митниці ДФС України, в автобусі марки «Renault sfr 112», реєстраційний номер BC7279EO, що слідував окремою смугою руху.

Під час проведення візуального огляду даного транспортного засобу виникла підозра, щодо наявності в ньому товарів та предметів, які є обовязкові для письмового декларування, і товарів та предметів заборонених чи обмежених до переміщення через митний кордон України. Для здійснення митного оформлення ОСОБА_3 було подано митну декларацію, в якій він заявив про наявність в нього підгузків дитячих 27 упаковок торгівельної марки «DADA». Після завірення декларації штампом „Під митним контролем № «115», під час огляду салону та багажного відділення автобуса, крім задекларованих товарів, без ознак приховування було виявлено незадекларовані товари, а саме: підгузки дитячі торгівельної марки «DADA» у кількості 190 упаковок. Документи, які б підтверджували вартість виявленого товару, ОСОБА_3 не надав.

Не погоджуючись з постановою судді представник Львівської митниці ДФС України ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 8 серпня 2017 року скасувати та винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України, та накласти на нього стягнення, передбачене санкцією статті, в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_3 витрати за зберігання товару на складі митниці.

Зазначає, що ОСОБА_3 свідомо не задекларував, тобто не заявив за встановленою формою, точні та достовірні відомості про переміщуваний ним товар у кількості, що відповідно до норм ст. ст. 197, 374 МК України обовязково підлягають письмовому декларуванню. Тобто умисно вчинив дане правопорушення, знаючи або передбачаючи настання неправомірних наслідків.

Вказує, що загальна сума завданих державі збитків в результаті вчинення даного правопорушення становить 55 100 грн. Крім того, ДФС України понесла витрати за зберігання товару, які відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Зазначає про безпідставність покликання судді місцевого суду на принцип розумності призначення покарання, а саме: звільнення особи-правопорушника від адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України за малозначністю.

Перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється наявними у справі доказами.

Відповідно до ст. 489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил необхідно з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вважаю, що зазначені вимоги закону при розгляді справи про порушення митних правил щодо ОСОБА_3 в суді першої інстанції були дотримані.

Як вбачається з матеріалів справи суд першої інстанції обгрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що ОСОБА_3 при вищезгаданих обставинах справи вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 472 МК України.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, підтверджується протоколом про порушення митних правил № 2413/20900/17 від 9 червня 2017 року, митною декларацією для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності, актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу, доповідною запискою.

Що ж стосується накладення стягнення, то згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» № 8 від 3 червня 2005 року суддя вправі вирішувати питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП. При цьому необхідно врахувати не лише вартість, а й кількість предметів правопорушення, а також мету, мотив і спосіб його вчинення.

Статтею 22 КУпАП передбачає, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

І в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

При вирішенні питання про накладення стягнення на ОСОБА_3 суд першої інстанції в повній мірі врахував вимоги, передбачені ст. ст. 22, 23 та 33 КУпАП, а саме: характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який вперше притягається до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, є пенсіонером та інвалідом ІІІ групи, його дружина ОСОБА_5 також інвалід ІІІ групи, зважаючи на вид та розмір передбаченого покарання, мету призначення покарання та співрозмірність можливого покарання вчиненому правопорушенню, тобто принципу розумності призначення покарання та прийшов до вірного та обґрунтованого висновку, що ОСОБА_3 необхідно звільнити від адміністративної відповідальності за порушення митних правил у звязку з малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням, провадження по справі закрити, а товар, що був предметом правопорушення, повернути ОСОБА_3 після здійснення належного митного оформлення, або для подальшого вивезення за межі митної території України.

А тому, на переконання судді апеляційного суду, застосування такого заходу, як усне зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

За таких обставин суддя апеляційного суду вважає, що доводи представника митниці в апеляційній скарзі про те, що суддею місцевого суду при винесенні постанови порушено норми матеріального та процесуального права, є необґрунтованими.

З врахуванням наведеного вважаю, що постанова судді місцевого суду є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КпАП України,

п о с т а н о в и в :

постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 8 серпня 2017 року відносно ОСОБА_3 залишити без змін, а апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС України ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Гуцал І.П.