Кагарлицький районний суд Київської області
_____________________________________________________________________________
27.12.2017 Справа №: 368/1482/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2017 рокум. Кагарлик

Суддя Кагарлицького районного суду Київської області Іванюта Т.Є. , прокурора Курінного С.О., захисника ОСОБА_1 розглянувши справу яка надійшла від МРВ№4 управління захисту економіки в Київській області про притягнення до адмінвідповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки Російської Федерації, жительки с.Тернівка, вул..Зелений Яр,1 Кагарлицького району Київської області, депутата Кагарлицької районної ради, -

за ч.1, ч.2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,

встановив :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, пов»язане з корупцією, від 10.10.2017 р., ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме те, що будучи депутатом Кагарлицької районної ради Київської області, є субєктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та є суб'єктом відповідальності за вчинення правопорушень, повязаних з корупцією. ОСОБА_2, будучи обізнаною щодо вимог Закону, усвідомлюючи обов'язок подання щорічної декларації за 2016 рік особи в визначений законом строк, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування подала зазначену декларацію лише о 07 год. 28 хв. 22,06.2017, тобто несвоєчасно без поважних на то причин, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_2 свою вину не визнала і суду пояснила, що вона не мала умислу на несвоєчасне подання декларації особи, оскільки отримавши 23.03.2017 р. ЕЦП та 28.04.2017 р. заповнила декларацію і натиснула кнопку «Подати декларацію». При цьому, ОСОБА_2 вважала, що вона подала електронну декларацію у встановлений законом строк. А в подальшому їй повідомили, що її декларація не подана, після чого вона знову зайшла до реєстру та побачила, що дійсно декларація не пройшла і збережена в чернетках. Після чого вона 22.06.2017 р. виконала всі кінцеві дії для подачі декларації та впевнилась в тому, що вона подана 22.06.2017 р.

Заслухавши правопорушника ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_1, прокурора Курінного С.О., дослідивши матеріали справи та надавши оцінку представленим доказам, приходжу до висновку, щоОСОБА_2 слід звільнити від адміністративної відповідальності за ст. 172-6 ч.І КУпАП у звязку з відсутністю у їїдіях складу адміністративного правопорушення, а провадження у справі має бути закрито, оскільки, у протоколі та доданих до нього матеріалах, не доведено субєктивну сторону інкримінуємого правопорушення, а саме наявність умислу ОСОБА_2щодо несвоєчасного подання щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016рік з слідуючих підстав.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до витягу з протоколу першої сесії сьомого скликання Кагарлицької районної ради від 18.11.2015 року за громадянкою ОСОБА_2 визнано повноваження депутата зазначеної ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 повноваження депутата ради починаються з моменту офіційного оголошення відповідною територіальною виборчою комісією на сесії ради рішення про підсумки виборів та визнання повноважень депутатів і закінчуються в день першої сесії ради нового скликання.

Відповідно до пп. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови, є субєктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Згідно з ч. З ст. 8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» на депутатів місцевих рад поширюється вимоги та обмеження встановлені Законом - депутати місцевих рад зобовязані щороку до 1 квітня подавати декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за минулий рік за формою, що додається до Закону за місцем роботи (служби), крім самозайнятих осіб, безробітних або пенсіонерів, які подають зазначені декларації до апаратів відповідних місцевих рад або їх виконавчих комітетів.

У відповідності до абзацу 14 ч. 1 ст. 1 Закону субєкти декларування - особи, зазначені у п. 1, пп. «а» і пп. «в» п. 2, п. 4 і п. 5 ч. 1 ст. З цього Закону, інші особи, які зобовязані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Отже, ОСОБА_2, будучи депутатом Кагарлицької районної ради Київської області, є субєктом, на якого поширюється дія Закону та є субєктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов'язаній з корупцією.

Частиною 1 ст. 45 Закону визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» п. 2, п. 5 ч. 1 ст. З цього Закону, зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

У відповідності до абз. 1 п. 2 Розділу XIII Прикінцевих положень Закону до початку роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, субєкти декларування подають декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру в порядку, встановленому Законом. Зазначені декларації підлягають оприлюдненню в порядку, встановленому Законом.

Відповідно до абз. 2 п. 2 Розділу XIII Прикінцевих положень Закону про початок роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, приймається рішення НАЗК.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб» від 23.03.2017 № 1975-УШ внесено зміни до Закону, а саме: розділ XIII «Прикінцеві положення» доповнено пунктом 5і такого змісту:

«5і. Продовжити до 1 травня 2017 року строк подання щорічної декларації для осіб, які відповідно до цього Закону подають таку декларацію вперше».

Враховуючи те, що ОСОБА_2, таку декларацію подавала вперше, то вона мала її подати в період часу з 00 год. 00 хв. 01.01.2017 до 00 год. 00 хв. 01.05.2017.

Електронний цифровий підпис ОСОБА_2 отримала 23.03.2017 в акредитованому центрі сертифікації ключів «Україна». »

Також при перевірці файлів легування дій користувача ITC Реєстр, виявлено, що:

ОСОБА_2 зареєструвалася в ITC Реєстр 24 березня 2017 року о 14 год. 09 хв.

Зокрема, з наданих НАЗК послідовностей дій користувача вбачається, що 27.04.2017 об 11 год.24 хв. ОСОБА_2 почала здійснювати сесію, створила чернетку, заповнено (переглянуто) розділи декларації і 27.04.2017 року о 21 год. 03 хв. натиснуто кнопку «зберегти чернетку» та закінчено сесії.

28.04.2017 року о 08. год 18 хв. почато сесію, заповнено (переглянуто) розділи декларації, о 16.00 год. 25 секунд 28.04.2017 року (тобто в межах передбачених Законом строків подання електронної декларації) ОСОБА_2 натиснула кнопку «Подати Документ» та кнопку «вийти». Але не було натиснуто кнопку «Подати декларацію» та не підписано документ власним електронним цифровим підписом.

Наступний вхід до реєстру було виконано 22.06.2017 року о 07.27 годині 57 секунд, під час якого о 07.28 годині 17 секунд натиснуто кнопку «Подати декларацію», а о 07.28 годині 28 секунд «Подання документу підтверджено ЕЦП, документ подано». Після чого, о 07.28 годині 34 секунд натиснуто кнопку «Вийти». Тобто, умислу приховати будь-які відомості про себе, не заповнювати декларацію, в діях ОСОБА_2 не встановлено судом.

Згідно ст. ст. 7 ч. 2, 245, 280 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суддя зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя також повинен з'ясувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв'язку між діянням і виконанням останньою службових (посадових) повноважень, а у відповідних випадках - мети правопорушення.

Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП передбачено відповідальність за правопорушення, пов'язане з корупцією, - умисне діяння у формі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», правопорушення, пов'язане з корупцією, - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно з ч. 1ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Отже, субєктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу, що в свою чергу означає, що вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного корупційного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб'єктивної сторони даного правопорушення, яка, виходячи із визначення поняття корупційного правопорушення, викладеного в ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», завжди характеризується умисною формою вини, тобто, з врахуванням положень ст. 1 цього Закону, сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобов'язана задекларувати свої доходи та своєчасно подати декларацію, прагне уникнути цього і таким чиной досягти певної мети.

Відповідно до позиції, викладеної у листі Вищого спеціалізованого суду України №223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 року «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, повязані з корупцією» вбачається, що за наявності поважних причин на неподання декларації відповідальність за ч.І ст. 172-6 КУпАП виключається (під поважними причинами зокрема є і технічні збої офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції). Крім того субєктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_2 мала намір подати електронну декларацію та вчинила всі дії, щоб її подати до Реєстру, а тому в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст. 172-6 КУпАП через відсутність умислу на неподання електронної декларації.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскільки в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст. 172-6 КУпАП, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі щодо ОСОБА_2 має бути закрито.

Керуючись ст. ст. 268, 271 КУпАП,

постановив :

Провадження по справі відносно ОСОБА_2, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч.І КУпАП закрити у звязку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_3