Дата документу Справа № 333/1143/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 333/1143/17 Суддя в 1-й інстанції Ярошенко А.Г.
Провадж. № 33/778/286/17 Суддя в 2-й інстанції Тютюник М.С.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2017 року місто Запоріжжя

Суддя апеляційного суду Запорізької області Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1, адвоката Шевченко А.В., розглянувши в залі апеляційного суду Запорізької області у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 березня 2017 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з оскаржуваною постановою, 28.02.2017 року, гр. ОСОБА_1 о 05 годин 25 хвилин в м. Запоріжжя вул. Донецьке шосе - АЗС «ВОГ», керував автомобілем ГАЗ 33021, державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (почервоніння очей, тремтіння рук, запах алкоголю з порожнини роту). Від проходження мед огляду на стан сп'яніння відмовився у присутності двох свідків.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що висновки суду щодо наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, нічим не доведенні, та є безпідставними та не обґрунтованими. Вказує на порушення вимог ст.ст. 7, 256, 266, 268, 272, 272-2, 278, 280, 283 КУпАП, неповне з'ясування обставин справи, що мають значення для правильного її вирішення, невідповідність висновків суду, викладених у постанові, фактичним обставинам справи. Крім того судом допущено формальний та спрощений підхід до розгляду справи, під час якої не встановлено всіх обставин, які підлягають з'ясуванню, що передбачено ст. 280 КУпАП. Також зазначає, що відповідно до положень ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова суду повинна містити зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, а згідно постанови, суд зазначив, що ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного чи іншого сп'яніння встановленому законом порядку в присутності двох свідків відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України. Разом з тим, зазначаючи нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, суд в постанові вказав, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння. У зв'язку з чим просить скасувати постанову та прийняти нову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку апелянта та його захисника - адвоката Шевченко А.В., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, приходжу до наступних висновків.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 172994 від 28.02.2017 року (а.с. 3), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 в матеріалах справи (а.с. 4).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази, надав їм належну оцінку, та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає, що відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 172994 від 28.02.2017 року ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Про що в даному протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зробив відповідний запис, де вказав, що відмовився проходити огляд на місці та в лікарні ( а.с. 3).

Вказані обставини не заперечуються ОСОБА_1 і в суді апеляційної інстанції з підтвердженням власноручного зазначення у протоколі відповідного запису.

Вказані докази свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 порушення п. 2.5. Правил дорожнього руху, про що обґрунтовано вказано в постанові районного суду. Водночас, суд обґрунтовано кваліфікував дії правопорушника за ч. 1 ст. 130 КУпАП, але помилково послався на те, що мало місце керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

У зв'язку з наведеним, постанова судді щодо ОСОБА_1 підлягає зміні, та дії ОСОБА_1 належить кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, суд дослідив всі наявні в матеріалах адміністративної справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, а також обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах доводів апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Мотивувальну частину постанови судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 березня 2017 року відносно ОСОБА_1, змінити, слід вважати, що дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В іншій частині постанову районного суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Запорізької області М.С. Тютюник