Справа №463/3641/17
Провадження №3/463/2450/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2017 року Суддя Личаківського районного суду м. Львова Леньо С.І., вивчивши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Личаківського ВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.173-2 КпАП України,-

в с т а н о в и в:

Автоматизованою системою діловодства суду у провадження судді Леньо С.І. передано матеріали справи № 463/3641/17 (провадження № 3/463/2450/17) та відповідно до п. 2.3.44 п. 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду також передана справа № 463/6407/17 (провадження № 3/463/2451/17) про притягнення до адміністративно відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В ході вивчення вказаних матеріалів справи встановлено, що у справі № 463/3641/17 (провадження № 3/463/2450/17) суддею Леньо С.І. прийнята постанова від 20.07.2017р., яка в подальшому, скасована суддею Апеляційного суду Львівської області від 02.10.2017р. з направленням матеріалів справи для належного оформлення до Личаківського ВП ГУНП у Львівській області, що за загальним правилом, виключає можливість участь такого судді під час нового розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У відповідності до ст. 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Як вбачається з рішення Європейського суду з прав людини від 09.11.2006р. у справі «Білуга проти України», важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві.

Відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Крім того, згідно п. 12 Висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету ОСОБА_2 Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв'язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв'язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

З метою забезпечення умов, за яких у сторін не виникало б будь-яких сумнів в об'єктивності та неупередженості судді, не зважаючи на те, що Кодексом України про адміністративні правопорушення не врегульовано питання відводу судді, однак таке врегульовано нормами Кримінального процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України, а нормами міжнародного права, яке становить частину національного законодавства України, встановлено заборону на розгляд справи судом, в неупередженості якого у будь-кого можуть виникнути сумніви, вважаю за необхідне заяву про самовідвід задоволити.

Керуючись ст.246 КпАП України,-

постановив:

Заяву судді Леньо С.І. про самовідвід задоволити.

Відвести суддю Леньо Світлану Іванівну від розгляду справи № 463/3641/17 (провадження № 3/463/2450/17) та справи № 463/6407/17 (провадження № 3/463/2451/17) про притягнення до адміністративно відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя: Леньо С. І.