Справа № 367/4801/17
Провадження № 3/367/1991/2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 жовтня 2017 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Саранюк Л.П. розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2,

місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3,

Київська область, 08290,

місце роботи та посада: Гостомельська селищна рада

Київської області, селищний голова

ідентифікаційний номер: НОМЕР_1

за ч.2 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 13.06.2017 року встановлено, що до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини зі скаргою звернувся ОСОБА_2 (далі-потерпілий) щодо порушення Гостомельською селищною радою Київської області (далі - рада) його права на доступ до публічної інформації.

У ході провадження було встановлено, що потерпілий звернувся до ради із запитом від 09.12.2016 р. щодо надання копій договорів оренди землі з Гостомельською селищною радою Київської області.

У відповідь на запит листом від 15.12.2016 вих. № 4517 за підписом селищного голови Гостомельської селищної ради Київської області ОСОБА_1 потерпілому було відмовлено у наданні копій запитуваних документів у звязку з віднесенням зазначеної інформації до інформації з обмеженим доступом.

Таким чином, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 13.06.2017 вказано, що в діях селищного голови Гостомельської селищної ради Київської області ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом, якщо це прямо заборонено законом.

ОСОБА_1 на розгляд справи не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон) публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання субєктами владних повноважень своїх обовязків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні субєктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Відповідно до ст. 32 Конституції України ніхто, не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (офіційне тлумачення ст. 32 міститься в Рішенні Конституційного Суду України № 2-рп/2012 від 20.01.2012 року)

За змістом Закону визначається публічна інформація з обмеженим доступом, зокрема це конфіденційна інформація - інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов.

Кожен підприємець самостійно визначає склад відомостей, що відносяться до комерційної таємниці.

У Цивільному кодексі поняття комерційної таємниці трактується як інформація, яка є секретною в тому розумінні, що вона в цілому чи в певній формі та сукупності її складових є невідомою та не є легкодоступною для осіб, які звичайно мають справу з видом інформації, до якого вона належить, у звязку з цим має комерційну цінність та була предметом адекватних існуючим обставинам заходів щодо збереження її секретності, вжитих особою, яка законно контролює цю інформацію (ст. 505 Цивільного Кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає, що у судовому засіданні не здобуто безспірних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 212-3 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 284 КУпАП, -

постановив:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 212-3 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Суддя: ОСОБА_3