АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2017 року м. Чернівці

Апеляційний суд Чернівецької області у складі головуючого судді Давнього В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляцією ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23.03.2017 року,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23.03.2017 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, - визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляду штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 320 грн.

Згідно постанови суду водій ОСОБА_1 10.02.2017 року о 04.10 годин, керував транспортним засобом - автомобілем НОМЕР_1 по проспекту Незалежності в м. Чернівці в стані алкогольного спяніння. Огляд проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога КМУ «Чернівецький обласний наркологічний диспансер». Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 «А» ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На вказану постанову суду надійшла апеляційна скарга від ОСОБА_1, в якій він просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі, посилаючись на те, що суд 1 інстанції розглянув справу без його участі, не повідомивши його належним чином. Вказує, що автомобілем він не керував, а перебував у ньому, коли він був припаркований. Процедура освідчення його на стан спяніння проведена із порушенням вимог ст.266 КУпАП, а тому вважає проведений огляд недійсним.

Розглянувши справу, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, прихожу до наступних висновків.

Згідно ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Однак судом першої інстанції, дані вимоги закону було порушено.

Справа №33/794/120/2017 Головуючий у І інстанції: Слободян Г.М.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Давній В.П.

Районний суд, вирішуючи дану справу, поклав в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення від 10.02.2017р. та висновок щодо результатів медичного огляду на стан алкогольного спяніння №457 від 10.02.2017 року.

Однак, апеляційний суд вважає, що вищенаведені докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не можна вважати достатніми та належними виходячи з наступного.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №236828, водій ОСОБА_1 10.02.2017р. о 04.10 годин керував транспортним засобом автомобілем НОМЕР_2 по проспекту Незалежності в м. Чернівці в стані алкогольного спяніння. (а.с.1)

Із акта медичного огляду №457 від 10.02.2017р. року виданого КМУ «Чернівецький ОНД» вбачається, що ОСОБА_1 перебував в стані спяніння внаслідок вживання алкоголю. (а.с.2)

Відповідно до ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Однак в порушення встановленого порядку огляду на стан спяніння ОСОБА_1 відразу було доставлено для огляду на стан алкогольного спяніння в заклад охорони здоров'я (КМУ «Чернівецький ОНД»), тоді як ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні будь-якому іншому письмовому доказі по справі, не міститься жодна інформація про те, що ОСОБА_1 проходив огляд з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків, виявив незгоду із проведення такого огляду поліцейським або із його результатами.

Вищенаведене свідчить про грубе порушення встановленого ст.266 КУпАП порядку огляду водіїв на стан спяніння, а тому апеляційний суд вважає, що проведений огляд ОСОБА_1 на стан спяніння є недійсним, а його результати не можна використати як доказ вини останнього у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

До того ж, в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що дійсно10.02.2017р. о 04.10 годин перебував в транспортному засобі автомобілі НОМЕР_2 по проспекту Незалежності в м. Чернівці в стані алкогольного спяніння, однак автомобілем він не керував, а чекав у ньому, доки за ним приїде його знайомий.

В суді 1 інстанції, при розгляді справи по суті ОСОБА_1 присутнім не був, будь-яких доказів, які б свідчили про його належне сповіщення про час і місце розгляду справи, в провадженні відсутні. Так само відсутні й письмові показання останнього при складенні протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього.

Вищенаведені обставини, на думку апеляційного суду, свідчать про порушення процесуальних прав ОСОБА_1, передбачених ст.268 КУпАП, а також про неповне та необєктивне вирішення даної справи.

Крім того, як при складенні самого протоколу про адміністративне правопорушення, так і при освідченні на стан алкогольного спяніння жодних свідків не було, працівниками поліції до матеріалів справи не долучено жодного доказу (відеозапис із бодікамер поліцейських, письмові рапорти інспекторів, постанову про адміністративне правопорушення винесену інспектором поліції, показання свідків, тощо) того, що ОСОБА_1 керував даним автомобілем.

Дані обставини, на думку апеляційного суду, позбавляють суд можливості перевірити позицію ОСОБА_1 та спростувати його показання належними та допустимими доказами.

До того ж, в мотивувальній частині постанови суду від 23.03.2017р. районний суд прийшов до висновку про відсутність в діях правопорушника складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тоді як в резолютивній її частині визнав ОСОБА_1 винним, призначивши останньому реальне покарання.

На підставі викладеного апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції не виконано вимоги ст.245 КУпАП про всебічне, повне та об'єктивне дослідження всіх обставин справи, у звязку із чим постанова Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23.03.2017 року підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Інші належні та допустимі докази, що підтверджують вчинення особою правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відсутні, що позбавляє суд можливості вирішити питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд Чернівецької області, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23.03.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Чернівецької області ОСОБА_2

Копія вірна: суддя