Справа № 751/1780/17 Головуючий у 1 інстанції Овсієнко Ю. К.
Провадження № 33/795/215/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2017 року місто Чернігів

Суддя судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області Шахова О.Г., за участю прокурора Карася В.М., особи, щодо якої закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, - ОСОБА_1, захисника - адвоката Поди О.А.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05 травня 2017 року, якою провадження по справі за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрито у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Не погоджуючись з даною постановою, прокурор звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати та прийняти нову, якою притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

Вивчивши апеляційну скаргу та матеріали судової адміністративної справи, заслухавши думку прокурора , який наполягав на прийнятті апеляційної скарги до розгляду по суті, ОСОБА_1 та її захисника, які заперечували проти цього, посилаючись на вимоги Законів, щодо відсутності повноважень прокурора на оскарження даного рішення, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно повернути прокурору, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1 ст.250 КУпАП, прокурор, заступник прокурора, здійснюючи нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів при провадженні в справах про адміністративне правопорушення, окрім іншого має право оскаржувати постанову і рішення по скарзі в справі про адміністративне правопорушення. Частиною другою цієї норми визначено, що при провадженні у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 172-4 -172-9 цього Кодексу, участь прокурора у розгляді справи судом є обов'язковою.

Однак, щодо оскарження рішення 1 інстанції, Законом України від 14.10.2014 року № 1697-VII шляхом внесення змін у ч.2 ст.294 КУпАП, прокурор, як учасник провадження у справах про адміністративні правопорушення, виключений із переліку суб'єктів апеляційного оскарження. В ч.2 ст.294 КУпАП, яка є спеціальною нормою, дано перелік осіб, наділених правом на апеляційне оскарження, а саме частиною другою цієї норми передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Зазначений перелік суб'єктів апеляційного оскарження є вичерпний.

Відповідно до змін ст.294 КУпАп (нова редакція першого речення частини другої цієї статті), внесеними Законом України від 16 березня 2017 року № 1952-УШ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності військовослужбовців та деяких інших осіб» прокурор може оскаржувати відповідну постанову судді лише у випадках, передбачених ч.5ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП.

Відповідно до ч.5 ст.7 КУпАП, прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян. Тобто, прокурор може реалізувати своє право на апеляційне оскарження у справах про адміністративні правопорушення у визначених законом випадках виключно на стадії виконання судового рішення.

Положення ч.1 ст.287 та ч.5 ст.7 КУпАП кореспондуються з положеннями п.4 ч.1 ст.2 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до якого однією із функцій прокуратури є нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян. Повноваження прокурора при здійсненні такого нагляду визначені ст.26 даного Закону і спрямовані на захист прав і свобод особи, яка примусово тримається в будь-яких місцях згідно з судовим рішенням або рішенням адміністративного органу.

Втім, згідно змісту оскаржуваної постанови, у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 заходів примусового характеру, пов'язаного з обмеженням особистої свободи громадянина, до останньої не застосовано. Тобто, в даному випадку прокурор не наділений функцією нагляду у відповідності до ч.5 ст.7 КУпАП та не має повноважень на оскарження судового рішення згідно ч.1 ст.287 КУпАП та ч.2 ст.294 КУпАП.

За таких підстав, виходячи зі змісту ч.2 ст.294 КУпАП та враховуючи, що апеляційну скаргу подано особою, яка не наділена правом апеляційного оскарження постанов суду першої інстанції, та її прийняття до розгляду не відповідало б діючим нормам законодавства - апеляційна скарга підлягає поверненню, як така, що подана особою, яка не наділена правом апеляційного оскарження.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь у розгляді справи - Карася В.М. на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05 травня 2017 року про закриття провадження по справі за ч. 2 ст.172-6 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення - повернути особі, яка її подала, як таку, що подана особою, яка не наділена правом апеляційного оскарження.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. Г. Шахова