Справа № 365/223/17
Номер провадження: 3/365/74/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

28.04.2017 смт. Згурівка Київської області

Суддя Згурівського районного суду Київської області ДЕНИСЕНКО Н.О.

за участі секретаря

судового засідання ОСОБА_1

прокурора НОРЦЯ О.В.

захисників ОСОБА_2, ОСОБА_3

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду справу про адміністративне корупційне правопорушення за адміністративним матеріалом, який надійшов від Національного агентства з питань запобігання корупції щодо

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 (до перейменування - Червоноармійська), 37 Київської області, українця, громадянина України, працюючого в Згурівській районній раді сьомого скликання Київської області на посаді голови, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4, займаючи посаду голови Згурівської районної ради сьомого скликання Київської області, будучи субєктом відповідальності за корупційні правопорушення згідно з п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», 23 червня 2016 року о 10 годині 00 хвилин у великій залі Згурівської районної державної адміністрації Київської області по вулиці Українській, 19 в смт. Згурівка Київської області у порушення вимог ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції» не вжив заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення реального конфлікту інтересів, не повідомив депутатів районної ради, які були присутні на засіданні девятої сесії Згурівської районної ради Київської області, про наявність у нього реального конфлікту інтересів, який виник під час голосування на девятій сесії сьомого скликання щодо свого преміювання, не здійснив самостійного публічного оголошення про конфлікт інтересів під час сесії, на якому розглядалось питання «Про преміювання голови та заступника голови Згурівської районної ради».

Також 23 червня 2016 року о 10 годині 00 хвилин у великій залі Згурівської районної державної адміністрації Київської області по вулиці Українській, 19 в смт. Згурівка Київської області ОСОБА_4, будучи субєктом відповідальності за корупційні правопорушення згідно з п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», у порушення вимог ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції» вчинив дію в умовах реального конфлікту інтересів, який виник під час голосування на девятій сесії VІІ скликання Згурівської районної ради щодо особистого преміювання, на якому розглядалось питання «Про преміювання голови та заступника голови Згурівської районної ради», прийняв участь у голосуванні щодо свого преміювання, особисто проголосував «за», за результатми якого цією сесією було прийнято рішення № 109-09-VІІ, згідно з яким було вирішено щомісячно здійснювати преміювання ОСОБА_4 у розмірі 25 відсотків посадового окладу пропорційно відпрацьовану часу. Рішення є чинним та виконується.

Під час розгляду справи ОСОБА_4 винним не визнав себе повністю та пояснив, що він повідомив депутатів про можливість виникнення конфлікту його інтересів при винесенні питання про його преміювання як на спільному засіданні постійних комісій, так і на сесії, відповідно шляхом ознайомлення депутатів з переліком питань порядку денного, що зафіксовано у протоколі, та винесення цього питання на розгляд сесії. Також повідомив, що таке преміювання передбачено постановою КМУ № 268 та Положенням про преміювання в межах фонду оплати праці. Крім того, проект порядку денного було опубліковано в газеті «Панорама» та розміщено на сайті районної ради. Єдине, що він не зробив, це не вжив терміну «конфлікт інтересів», зміст якого чітко уяснив для себе лише натепер. Вважає, що доніс депутатам повну та неприховану інформацію, не чинивши на них будь-якого тиску, та відповідно до закону як депутат мав право голосувати за всі питання порядку денного та проголосував за своє преміювання. Умислу приховати будь-яку інформацію він не мав. При ухваленні судового рішення просить врахувати його бездоганну діяльність на посадах державного службовця в органах місцевого самоврядування. Рішення про преміювання є чинним та виконується.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що він працює на посаді старшого оперуповноваженого Переяслав-Хмельницького МРВ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області та відповідно до своїх функціональних обовязків збирав та перевіряв інформацію щодо вчинення ОСОБА_4 корупційних правопорушень, починаючи з 2016 року. Пояснення від депутатів відбирав у січні-лютому 2017 року. Днем виявлення правопорушення є 02.03.2017, коли про це офіційно було поінформовано НАЗК.

Свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 пояснили, що вони є депутатами районної ради та були присутні на її девятій сесії, коли ОСОБА_4 як голова районної ради виніс на розгляд сесії питання про своє преміювання. Депутати проголосували за нього одноголосно, прийнявши колегіальне рішення. Це питання було предметом розгляду й на спільному засіданні комісій районної ради, на якому також одноголосно вирішили внести його на розгляд сесії. Свідок ОСОБА_7 зазначив, що ОСОБА_4 не повідомляв про «конфлікт інтересів». ОСОБА_10 також пояснив, що ОСОБА_4 оголосив питання про преміювання як і всі інші. Решта свідків не памятають, чи повідомляв ОСОБА_4 конкретно про «конфлікт інтересів». ОСОБА_11, крім того, пояснила, що вона двічі надавала письмові пояснення ОСОБА_5, перший раз - у серпні 2016 року, вдруге у лютому чи березні 2017 року у звязку з тим, що ОСОБА_5 пояснив, що пройшли строки і потрібно повторно оформити пояснення. При цьому після предявлення ОСОБА_11 її письмових пояснень остання визнала факт їх підписання нею у 2017 році - 31 січня. ОСОБА_12 зазначив, що він не розуміє самого змісту терміну «конфлікт інтересів».

Із письмових пояснень ОСОБА_9 від 24.04.2017, ОСОБА_10 від 23.04.2017, ОСОБА_8 від 24.04.2017 та ОСОБА_12 від 23.04.2017 вбачається, що 23.06.2016 на спільному засіданні постійних комісй та сесії ОСОБА_4 у своєму виступі зазначив, що питання про преміювання голови безпосередньо стосується його оплати праці та передбачене постановою КМУ № 268 та Положенням про преміювання. Вважають цю інформацію достатньою для усвідомлення депутатами того, що вона стосується безпосередньо інтересів ОСОБА_4

Винність ОСОБА_4 у прийнятті рішення в умовах реального конфлікту інтересів та неповідомленні про наявність у нього реального конфлікту інтересів, що виразилось у суперечності між його особистим приватним інтересом - бажанням поліпшити своє матеріальне становище та його службовими повноваженнями як голови районної ради, підтверджується протоколами про адміністративне корупційне правопорушення від 27 березня 2017 року № 41-03/11 та № 41-03/12 (т.1 а.с.2-8, 77-82), копіями протоколу девятої сесії Згурівської районної ради сьомого скликання (т.1 а.с.31-40), відомістю (т.1 а.с.41), рішенням девятої сесії Згурівської районної ради № 109-09-VІІ «Про преміювання голови та заступника голови Згурівської районної ради» (т.1 а.с.42), переліком рішень, прийнятих радою на девятій сесії Згурівської районної ради сьомого скликання (т.1 а.с.43-44), попередженням про обмеження (т.1 а.с.55-56, 57-60), рішенням про обрання голови Згурівської районної ради № 01-01-VІІ від 24.11.2015 (т.1 а.с.61), поясненнями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_11 та ОСОБА_13 від 31.01.2017 (т.1 а.с.70, 71, 72, 73), письмовими поясненнями ОСОБА_9 від 24.04.2017, ОСОБА_10 від 23.04.2017, ОСОБА_8 від 24.04.2017 та ОСОБА_12 від 23.04.2017 (т. 1 а.с.238-247).

Корупційне адміністративне правопорушення було виявлено Службою Безпеки України 31.01.2017, що вбачається із письмових поясненень ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_11 та ОСОБА_13, матеріали перевірки направлені до Національного агентства з питань запобігання корупції 02.03.2017 (т.1 а.с.29-30).

Посилання захисту на те, що правопорушення було виявлено у 2016 році, спростовується зазначеними письмовими матеріалами справи. Із пояснень ОСОБА_5 вбачається, що він у 2016 році лише почав збирати та перевіряти інформацію, яка знайшла своє підтвердження у 2017 році. Пояснення свідка ОСОБА_11 оцінюється критично, оскільки вона сумнівається у зазначенні точних дат, що встановлено під час розгляду справи.

Протоколи про адміністративні правопорушення складені уповноваженою особою НАЗК ОСОБА_14, повноваження якої підтверджуються інформацією, викладеною на офіційному сайті НАЗК.

Неточність у зазначенні серії паспорта ОСОБА_4 «СН» замість «СК» у протоколі про адміністративне правопорушення розцінюю як допущену особою, яка склала протокол, описку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у звязку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях; реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції» у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Згідно з ч. 1 ст. 12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадові особи місцевого самоврядування зобовязані дотримуватися правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених Законом України «Про запобігання корупції».

Ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначає реальний конфлікт інтересів як суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції», особам, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та повязані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

В силу вимог ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.

Сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання (ч. 1 ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Відповідно до ч. 3 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов»язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Тим самим своїми діями ОСОБА_4 вчинив неповідомлення у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, та вчинив прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, є винним у вчиненні цього адміністративного корупційного правопорушення та підлягає адміністративній відповідальності, виннність у вчиненому не визнав.

Невизнання винності ОСОБА_4 суд розцінює як бажання уникнути відповідальності, оскільки під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_4 не повідомив сесію про «конфлікт інтересів» та не пропонував колегіальному органу вирішити питання щодо його участі у розгляді питання про його преміювання та проголосував за прийняття рішення.

Прокурор вважає, що винність ОСОБА_4 у вчиненні адміністративних корупційних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП доведена та вбачає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення за ч. 1 у виді 150 НМДГ, тобто 2550 грн, за ч. 2 - у виді штрафу в розмірі 300 НМДГ, тобто 5100 грн, остаточно накласти стягнення у виді 450 НМДГ, тобто 7650 грн.

Призначаючи вид стягнення, який необхідно накласти на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, необхідно врахувати, що він є працездатним, працює, має постійний дохід, обставин, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, не вбачається, тому на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, необхідно накласти адміністративне стягнення з врахуванням характеру та тяжкості вчиненого правопорушення, обставин події та його особи, форми та ступеня його вини, у виді штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, на підставі ст. 36 КУпАП, що вбачається достатнім для досягнення мети, передбаченої статтею 23 КУпАП, а саме щодо виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, а також з метою запобігання вчинення нових правопорушень як самою особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.

Враховуючи те, що щодо ОСОБА_4 одночасно розглядаються два провадження, а саме, № 3/365/74/17 та № 3/365/75/17, на підставі ст. 36 КУпАП вбачається за необхідне об'єднати зазначені провадження в одне провадження та об'єднаному провадженню присвоїти № 3/365/74/17.

На підставі викладеного і керуючись Законом України «Про запобігання корупції», ст.ст. 33-35, 36, 38, 40-1, ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та на підставі ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення накласти на ОСОБА_4 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 (триста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 5100 (пять тисяч сто) грн.

Стягнути із ОСОБА_4 судовий збір в дохід держави в розмірі 320 (триста двадцять) грн 00 коп.

Об'єднати в одне провадження провадження № 3/365/74/17 та № 3/365/75/17 та об'єднаному провадженню присвоїти № 3/365/74/17.

Постанова судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Згурівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути пред'явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

СУДДЯ Н.О.ДЕНИСЕНКО