Справа № 164/418/17 Провадження № 33/773/385/17 Суддя в 1 інстанції: Невар О. В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Борсук П. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" травня 2017 р. місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Волинської області Борсук П.П., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, не працює, на постанову Маневицького районного суду Волинської області від 30 березня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп.,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 визнано винним за те, що 09 березня 2017 року близько 03 год 32 хв на вул. Івана Франка у смт. Колки Маневицького району Волинської області він керував автомобілем «Wartburg», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскаржує його з мотивів незаконності. Посилається на те, що працівниками поліції порушено вимоги закону щодо проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння. Стверджує, що при затриманні працівники поліції не запропонували йому пройти огляд на стан сп'яніння із використанням спеціальних технічних засобів в присутності двох свідків, а доставили його у заклад охорони здоров'я. Будь-яких інших доказів його винуватості у справі не здобуто. З огляду на наведене просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити.

ОСОБА_2 в апеляційний суд не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується даними відстеження пересилання поштових відправлень Укрпошти, які свідчать про вручення першому судової повістки. Про причини неявки апелянтом суд повідомлено не було, а тому вважаю за можливе провести розгляд апеляційної скарги у його відсутності за наявними доказами, які містяться у матеріалах справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

В силу вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 987472 від 09.03.2017 року ОСОБА_2 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що доводи апелянта не узгоджуються з іншими доказами у справі.

Зокрема, працівник поліції ОСОБА_3 у письмових поясненнях, наявних у матеріалах справи, підтвердив перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп'яніння за кермом автомобіля.

Це підтверджується і відеозаписом, на якому зафіксовано керування ОСОБА_2 транспортним засобом.

Таким чином, будь-які заперечення апелянта щодо достатності доказів на підтвердження його винуватості до уваги апеляційним судом не приймаються.

Доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про порушення норм закону щодо проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння, апеляційний суд вважає безпідставними.

Як вбачається з матеріалів справи, на місці зупинки транспортного засобу огляд на стан сп'яніння працівниками поліції не проводився у зв'язку з відсутністю алкотестеру «Драгер» та інших відповідних спеціальних технічних засобів, що стверджується листом начальника Маневицького ВП ГУНП у Волинській області від 30.03.2017 року № 2184/62/01-2017 (а.с. 6).

Крім того, висновком щодо результатів медичного огляду підтверджується, що ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп'яніння.

Тому твердження скаржника, на думку апеляційного суду, є нічим іншим, як способом уникнення першого адміністративної відповідальності.

За таких обставин, вважаю рішення суду першої інстанції про порушення водієм пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, правильними.

Нових доказів ОСОБА_2 апеляційному суду надано не було.

На думку апеляційного суду, накладаючи адміністративне стягнення, суд першої інстанції відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП урахував характер правопорушення, дані про особу винного, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, конкретні обставини справи та обґрунтовано визначив стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, визначеного санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Маневицького районного суду Волинської області від 30 березня 2017 року щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області П.П.Борсук