АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 645/2629/17 Головуючий 1 інстанції: Іващенко С.О.
Провадження № 33/790/1202/17 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2017 року Апеляційний суд Харківської області у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, при секретареві Асавалюк О.О., з участю правопорушника ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, допитавши свідків по справі, які були викликані за клопотанням апелянта, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі звукозапису в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_3 на постанову Фрунзенського районного суду м.Харкова від 25 07 2017 року? -

В С Т А Н О В И В:

Постановою вищевказаного суду

ОСОБА_2, 26 10 ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік та стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що 04.06.2017 року о 03 год. 05 хвилин в районі буд. №181 по пр. Льва Ландау в м. Харкові, ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння, а саме: характерний запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці та нечітка мова. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції захисник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову районного суду скасувати та закрити провадження по справі за відсутності в діях підзахисного складу адміністративного правопорушення.

У своїй скарзі апелянт вказує, що районним судом було проігноровано клопотання ОСОБА_2, про відкладення судового засідання у звязку з тим, що він знаходився поза межами м. Харкова, в результаті чого розгляд справи відбувся без нього та його захисника, що позбавило їх можливості скористатися передбаченими законом правами та надати пояснення в судовому засіданні.

Крім того, не було викликано свідків, про допит яких було подано клопотання захисником ОСОБА_2 та не витребувано з Управління патрульної поліції фото- та відеоматеріали, які стали підставою для складання протоколу відносно ОСОБА_2

Захисником ОСОБА_2 також було подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що скаргу було подано в межах строку на апеляційне оскарження, однак апеляційний суд помилково повернув її представнику, тому скаргу подано повторно.

Апеляційний суд, відповідно до положень ст.268 КУпАП, поновляє ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови судді як пропущений з поважних причин.

Заслухавши доводи ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які просили про задоволення апеляційної скарги, пояснення свідків із числа родичів ОСОБА_4, ОСОБА_5, працівників поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, з чим погоджується і апеляційний суд.

Вина ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 04.06.2017 року, актом огляду на стан алкогольного спяніння, у якому зазначено, що правопорушник відмовився від проходження вказаного огляду, поясненнями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, розпискою ОСОБА_5 про те, що вона у звязку із відстороненням від керування транспортним засобом через стан спяніння ОСОБА_2 забирає на тимчасове зберігання вищевказаний автомобіль та зобовязується доставити його по місцю проживання ( а.с. 1-6).

В судовому засіданні апеляційного суду правопорушник вказав, що на його думку, в працівника поліції виникла підозра про те, що він знаходиться в стані алкогольного спяніння лише через те, що він їв цукерку на момент зупинки автомобіля, тому що зовнішніх ознак алкогольного спяніння у нього не було.

ОСОБА_2 зазначив, що дійсно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку через те, що він вже пів року приймає ліки та побоявся, що вони, можливо, могли б вплинути на показники газоаналізатора. Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у медичному закладі також відмовився, оскільки поспішав додому, у звязку з тим, що в автомобілі знаходилися малолітня донька та дружина, які їхали з гостей.

Крім того було допитано у якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які підтвердили доводи ОСОБА_2, зазначені у апеляційній скарзі. Також ОСОБА_4 зазначила, що у неї є сумніви стосовно неупередженості свідків, оскільки вони приїхали на місце події разом з іншим екіпажем працівників поліції. Крім того, вони не були присутні в той момент, коли ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, постійно стояли осторонь та не чули розмову поліцейських та її чоловіка.

Пояснення ОСОБА_5 суд не може взяти до уваги, оскільки вона приїхала пізніше, та не може надати докази, які б підтверджували чи спростовували вину ОСОБА_2

Крім того, з поясненнями виступили інспектор поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7

ОСОБА_6 зазначив, що при зупинці автомобіля ОСОБА_2 виникла підозра, що водій знаходиться у нетверезому стані, на що вказували такі ознаки як почервоніння обличчя, запах алкоголю з ротової порожнини та поведінка, що не відповідає обстановці. Вказав, що ОСОБА_2 поводився підозріло, уникав близького спілкування з працівниками поліції, ходив кругом машини та придумував причини, щоб швидше поїхати з місця зупинки. Йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці у встановленому законом порядку або в медичному закладі, однак ОСОБА_2 відмовився.

ОСОБА_7 дав аналогічні пояснення. Стосовно свідків, які вказані у протоколі зазначив, що їх було зупинено кимось із працівників поліції, ким саме зазначити не може, оскільки це було давно. Раніше із ними працівники поліції знайомі не були, тому сумнівів у їх неупередженості немає. Пояснення вказаних свідків є у матеріалах справи.

Враховуючи дані обставини, суд з огляду на матеріали адміністративної справи, обґрунтовано приходить до висновку про наявність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті, а тому підстав для його скасування за обставин, вказаних в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 294 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ :

Поновити строк на апеляційне оскарження як пропущений з поважних причин.

Постанову Фрунзенського районного суду м.Харкова від 25 07 2017 року про визнання ОСОБА_2, 26 10 ІНФОРМАЦІЯ_1, винним за ч.1 ст.130 КУпАП та накладення на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на ОДИН рік, із стягненням судового збору, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

В порядку ст.294 КУпАП оскарження даної постанови не передбачено.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_1