АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/876/17 Справа № 195/1053/17 Головуючий у 1 й інстанції - Омеко М. В. Доповідач - Іванова А.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2017 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Іванова А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, що проживає АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

за участю учасників провадження:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2

В с т а н о в и в :

Постановою судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік. Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 09.07.2017 року о 04 годині керував транспортним засобом ВАЗ 21101 н/з НОМЕР_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п..2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з судовим рішенням, ОСОБА_2 18 серпня 2017 року подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження по справі за відсутністю складу правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 посилається на те, що при складанні адміністративного протоколу йому не було роз'яснено прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП та в зазначеному протоколі відсутні підстави для огляду на стан сп'яніння, а саме: ознаки стану алкогольного сп'яніння, не вказано результату, який отриманий за допомогою приладу «Драгер».

Крім того ОСОБА_2 звертає увагу, що на проведенні повторного огляду в закладі охорони здоров'я наполягав останній і це було підтверджено в судовому засіданні свідком ОСОБА_3, однак працівники поліції не виконали його вимоги та відсторонили ОСОБА_2 від керування транспортним засобом.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 підтримав в повному обсязі доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити та закрити провадження у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_2, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 065074 від 09 липня 2017 року; письмовими поясненнями ОСОБА_2, даними при складанні протоколу про адміністративне правопорушення про те, що останній перебував за кермом автомобіля та був зупинений співробітниками поліції; актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів в присутності свідків огляду ОСОБА_4 та ОСОБА_5; результатами технічного засобу алкотестеру Драгер від 09 липня 2017 року з показником 1.54 %о.

Дослідження проведено у відповідності до положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МОЗ та МВС від 09 листопада 2016 року №1452/735 в присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Вищезазначені свідки, які були допитані в суді першої інстанції підтвердили, що дійсно були запрошені в якості свідків під час освідчування правопорушника ОСОБА_2 за допомогою алкотестеру. Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вказали, що перед початком проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів інспектор поліції ознайомив ОСОБА_2 з його правами та порядком проходження огляду, після чого ОСОБА_2 почав використовувати спеціальний засіб Драгер в їх присутності та в подальшому складено акт.

Об'єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наданих показів свідків по справі не вбачається та в апеляційній скарзі не наведено.

Крім того, згідно акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, ОСОБА_2 погодився під підпис з його результатами та не наполягав на проходженні медичного огляду на стан сп'яніння.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 під підпис роз'яснено про його права та обов'язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, і повідомлено про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо останнього.

З урахуванням викладеного, доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на допущені порушення при складанні адміністративного протоколу, а саме не роз'яснення його прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Окрім того, посилання ОСОБА_2 на те, що працівниками поліції не пропонувалось пройти медичний огляд у лікарні, є необґрунтованими з огляду на наступне.

Згідно з п. 7 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров'я).

Як вбачається з показів інспектора поліції ОСОБА_6,, який був опитаний в суді першої інстанції, останній разом із інспектором ОСОБА_7 зупинили автомобіль, яким керував ОСОБА_2 та було виявлено, що він має ознаки алкогольного сп'яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, не чітке мовлення. На вимогу пройти медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння в медичному закладі правопорушник відмовився. Після чого ОСОБА_2 було відсторонено від керування транспортним засобом та доставлено до райвідділку для встановлення особи та проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою технічного засобу Драгер в присутності свідків, на що останній дав згоду. Їхати до медичного закладу ОСОБА_2 відмовився.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпА, а саме керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп'яніння.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

На підставі вищенаведеного вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області А.П. Іванова