Номер провадження: 33/785/698/17
Номер справи місцевого суду: 523/469/17
Головуючий у першій інстанції Виноградова Н. В.
Доповідач Толкаченко О. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Толкаченко О.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 16 лютого 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, яка працює на посаді головного бухгалтера ТОВ «Еверласт», зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 (п'ятсот десять) грн. Стягнутий судовий збір.

Відповідно до оскаржуваної постанови суду, ОСОБА_2, працюючи на посаді головного бухгалтера ТОВ «Еверласт», в період часу з жовтня по листопад 2016 року порушувала законодавство про працю, що засвідчено актом перевірки № 15-01-006/0851 від 09.12.2016 року, а саме порядок обчислення середньої заробітної плати, затверджений Постановою КМУ від 08.02.1995 року № 100 щодо обчислення середньої заробітної плати за час щорічної відпустки без коригування на коефіцієнт підвищення, зокрема для працівників ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

Своїми діями, ОСОБА_2, порушила вимоги ч.4 ст.121 КЗпП України та пунктів 2, 10 Постанови КМУ від 08.02.1995 року № 100, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.41 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 16 лютого 2017 року, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити їй строк на оскарження постанови, посилаючись на те, що справа була розглянута без її участі, оскільки про час та місце розгляду справи її не було повідомлено, а про існування цієї постанови вона дізналася лише після закінчення строку на її оскарження.

Крім того, ОСОБА_2 в апеляційній скарзі зазначає, що постанова суду є необґрунтованою та такою, що винесена з порушеннями норм матеріального права.

Зокрема, ОСОБА_2 вказує, що на підставі акту перевірки, яким начебто були встановлені допущені нею порушення трудового законодавства, був складений не тільки протокол про адміністративне правопорушення, а ще й постанови, якими на ТОВ «Еверпласт» були накладені штрафи. Зазначені постанови були скасовані постановою Одеського окружного адміністративного суду від 27.02.2017 року, таким чином, на думку ОСОБА_2 висновки суду першої інстанції, якою її було визнано винуватою за ч.1 ст.41 КУпАП суперечать висновкам, викладеним в постановах Одеського окружного адміністративного суду.

Враховуючи викладене, ОСОБА_2 просить скасувати зазначену постанову та закрити провадження відносно неї.

У судове засідання ОСОБА_2 не з'явилась. Про місце та час апеляційного розгляду її скарги була повідомлена належним чином, проте про причини неявки суд не повідомила.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 приходжу до висновку про те, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційна скарга підлягають задоволенню з таких підстав.

З постанови Суворовського районного суду м.Одеси від 16 лютого 2017 року вбачається, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута за відсутності ОСОБА_2, а матеріали справи не містять жодних даних на підтвердження того, що вона була належним чином сповіщена про розгляд справи на 16 лютого 2017 року.

Відповідно до поштового повідомлення, судова повістка ОСОБА_2 вручена не була. внаслідок чого судовий виклик був повернутий на адресу суду без виконання (а.с.37-38).

Таким чином суддя апеляційної інстанції вважає обґрунтованими доводи ОСОБА_2 про її неналежне сповіщення про час та місце розгляду справи.

Крім того, згідно супровідного листа, копія постанови суду була направлена ОСОБА_2 майже через місяць після закінчення строку на її оскарження (а.с.40).

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про те, що причини пропуску строків на апеляційне оскарження є поважними, а клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду скарги буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Керуючись вимогами ст.280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З постанови суду вбачається, що суду першої інстанції зробив висновки про порушення ОСОБА_2 вимог ч.4 ст.121 КЗпП України та пунктів 2, 10 Постанови КМУ від 08.02.1995 року № 100 та її винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП на підставі оцінки письмових доказів, які наявні в матеріалах справи, а саме - акту перевірки № 15-01-006/0851 від 09.12.2016 року та протоколу про адміністративне правопорушення № 15-01-006/0575 від 09.12.2016 року.

При цьому з акту перевірки вбачається, що при проведенні самої перевірки ОСОБА_2, як головний бухгалтер підприємства, участі не приймала та не була ознайомлена з її результатами (а.с.3-11).

Згідно з вимогами ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення має бути підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. При складенні протоколу, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються її права та обов'язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка в протоколі.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що він був складений головним державним інспектором ГУ Держпраці в Одеській області Алі Т.В. за відсутністю ОСОБА_2, чим були порушені вимоги статей 256 та 268 КУпАП, оскільки особі, що притягається до адміністративної відповідальності не були роз'яснені її права та обов'язки, не надано можливість надати пояснення по суті правопорушення та не роз'яснено можливість оскаржити дії посадової особи органу державної влади. (а.с.1-2).

Враховуючи допущені головним державним інспектором ГУ Держпраці в Одеській області Алі Т.В. порушення прав і основоположних свобод ОСОБА_2, які передбачені Конституцією України та Європейською Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, апеляційний суд визнає такі докази недопустимими.

Проте судом першої не було надано належної оцінки вказаним обставинам, а навпаки ОСОБА_2 у судове засідання належним чином не викликалась та справа була розглянута без її участі.

Вважаю, що розгляд справи у відношенні ОСОБА_2 без її належного сповіщення про час та місце розгляду справи та допущена неповнота судового розгляду також призвела до порушення прав ОСОБА_2, передбачених ст.268 КУпАП, в тому числі і її право на захист, а також вимоги статей 245, 280 КУпАП щодо всебічності, повноти та об'єктивності з'ясування обставин кожної справи і вирішення її в точній відповідності з законом, у зв'язку із чим постанова суду є незаконною та підлягає безумовному скасуванню.

В свою чергу, апеляційний суд позбавлений можливості усунути порушення допущені судом першої інстанції, шляхом повернення справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 органу, що складав протокол для усунення недоліків, оскільки частиною 2 ст.38 КУпАП передбачено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

З матеріалів справи вбачається, що адміністративне правопорушення, що розглядається мало місце в період з жовтня по листопад 2016 року, а виявлено воно було під час перевірки, яка відбувалася, відповідно до акту з 06 по 09 грудня 2016 року. Таким чином, на момент апеляційного перегляду закінчився трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст.38 КУпАП.

Положеннями ст.247 ч.1 п.7 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

За таких обставин, приходжу до висновку, що провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_2 підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Враховуючи закінчення строку накладення адміністративного стягнення та необхідність закриття справи з цих підстав, апеляційний суд не розглядає інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_2

Керуючись ст.38, п.7 ч.1 ст.247, ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_2 строк на оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 16 лютого 2017 року - задовольнити.

Постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 16 лютого 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.41 ч.1 КУпАП у відношенні ОСОБА_2 - закрити, на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області О.О. Толкаченко