провадження № 3/243/1869/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2017 року суддя Словянського міськрайонного суду Донецької області Мірошниченко Л.Є., розглянувши в залі суду № 7 м. Словянська, адміністративний матеріал, який надійшов від інспектора роти №3 батальйону УПП у м. Краматорськ та м. Словянськ, відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, громадянина України, не працює, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

за ст. 130 ч.3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

28.09.2017 року о 00 годині 15 хвилин ОСОБА_1 в м. Словянську по вул. Центральній, біля буд. №1 керував транспортним засобом ВАЗ 21099 з державним номерним знаком 267-97 АМ, з явними ознаками наркотичного спяніння, розширенні зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження медичного огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.130 КУпАП, оскільки раніше двічі притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, а саме 20.03.2017 року та 20.10.2016 року, відповідно.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, про дату, час та місце розгляду адміністративної справи у суді був сповіщений належним чином, що підтверджується особистим підписом ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 251308 (а.с.3), про причини неявки суду не повідомив.

Аналогічна позиція викладена в Узагальненні практики розгляду судами справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП суддями місцевих судів Донецької області за 2016 рік, а саме щодо визнання належним повідомлення правопорушника про час, дату та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо з зазначенням відповідних відомостей у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті, суди повинні неухильно виконувати вимоги ст. 268 КупАП, щодо розгляду справи про адміністративні правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи, це можливо у випадках, коли є данні про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і від неї не надійшло клопотання про його відкладення.

Крім того, вина ОСОБА_1 доведена матеріалами справи:

➢Протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №251308 від 28.09.2017 року;

➢Поясненнями свідків ОСОБА_2 від 28.09.2017 року та ОСОБА_3 від 28.09.2017 року (а.с.5,6).

➢Диском з записом події правопорушення, викладеної у протоколі серія БР №251308 від 28.09.2017 року (а.с.4).

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті , при розгляді справ про адміністративні правопорушення передбачені ст. 130 КУпАП судам слід враховувати, що стан спяніння встановлюється шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки спяніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Приймаю як належний та допустимий доказ протокол про адміністративне правопорушення, оскільки він відповідає п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті та ст. 266 ч.2 КУпАП.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі.

Згідно зі ст. 130 КУпАП до осіб, які вчинили грубе або систематичне порушення порядку користування спеціальним правом, яке надане даному громадянинові (у даному випадку правом керування транспортним засобом), застосовується такий вид адміністративного стягнення, як позбавлення цього спеціального права.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобовязанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

З об'єктивної сторони правопорушення передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП, полягає в керуванні транспортними засобами в стані алкогольного, чи іншого сп'яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп'яніння.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Таким чином, провина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення передбаченого ст. 130 ч.3 КУпАП доведена у повному обсязі.

Крім того, в порядку ст. 40-1 КУпАП з правопорушника ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 320 грн.00 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 34,35,40-1,130 ч 3, 283, 284 КУпАП, Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, винним у скоєнні правопорушення передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП та притягнути до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 40800 грн. 00 коп. на р/р 0001 в банку ГУ ДКСУ у Донецькій області, МФО 834016, код платежу 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір у розмірі 320 грн. 00 коп. стягувач: Державна судова адміністрація України (вул. Липська, 18/5 м. Київ, 01601), отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за ЄДРПОУ -37993783, банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача 820019, р/р 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через Словянський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя

Словянського міськрайонного суду ОСОБА_4