АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/309/17 Справа № 699/173/17 Головуючий по 1 інстанції Свитка С. Л.
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2017 р. . м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Поєдинок І.А., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 21 березня 2017 року відносно ОСОБА_3,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Корсунь-Шевченківського районного суду від 21 березня 2017 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець Донецької області, не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладене стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягненням судового збору на користь держави у розмірі 320 грн.

Відповідно до даної постанови, він, 20.02.2017 р. о 08.35 год. в с. Яснозір'я Черкаського району Черкаської області по вул. Леніна, 26, керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_5, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням ОСОБА_3 в апеляційній скарзі ставить питання про його скасування та закриття провадження по справі.

При цьому вказує, що суд першої інстанції виніс постанову не з'ясувавши обставин цього адміністративного правопорушення, не дослідивши обставини справи, не звернувши належної уваги на факт відсутності в його діях відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння, оскільки він не заперечував пройти огляд на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, однак їх йому не запропонували.

Зазначає, що 150 гр. горілки, які він випив більше доби назад ніяким чином на його стан не вплинули.

Крім того, докази відсутності його вини можна було б встановити із відеозапису події, яку працівники поліції мали б зафіксувати і надати як докази в судовому засіданні. Однак цього зроблено не було.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП , апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Вважаю, що зазначена постанова судді є законною та обґрунтованою.

Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, а саме, що ОСОБА_3 20.02.2017 р. о 08.35 год. в с. Яснозір'я Черкаського району Черкаської області по вул. Леніна, 26, керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_5, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Крім того, вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними матеріалами справи:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія АП1 № 967932 від 20.02.2017 р., де зазначено, що ОСОБА_3 20.02.2017 р. о 08.35 год. в с. Яснозір'я Черкаського району Черкаської області по вул. Леніна, 26, керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 2);

- поясненнями свідка ОСОБА_4 від 20.02.2017 р. (а.с. 3);

- поясненнями свідка ОСОБА_5 від 20.02.2017 р. (а.с. 4);

- поясненнями ОСОБА_3, викладеними в протоколі про адмінправопорушення, згідно яких він відмовився їхати в мед заклад (а.с. 1).

Вказані обставини спростовують доводи ОСОБА_3 про те, що він не відмовлявся від проходження медичного освідування.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п. 2.5. ПДР України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто доводи викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_3 з приводу того, що він не перебував у стані алкогольного сп'яніння та не відмовлявся від проходження медичного освідування є непереконливими.

Крім того, у відповідності до вимог п. 2.5. ПДР України та ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_3 притягнуто до відповідальності за відмову від проходження в установленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а не за керування транспортним засобами особою в стані алкогольного сп'яніння.

За таких обставин, суддя місцевого суду дійшов вірного висновку щодо доведеності вини ОСОБА_3 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні стягнення на ОСОБА_3 суд першої інстанції у відповідності до статей 33-35 КУпАП, вірно врахував всі обставини справи, врахував порушення ПДР України останнім, ступінь його вини, майновий стан, та призначив ОСОБА_6 стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 грн. та позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

При таких обставинах підстав для зміни чи скасування постанови судді від 21.03.2017 року, про що ставить питання в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3, немає.

Суд вважає, що ОСОБА_3 слід поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки він не був присутній в судовому засіданні в суді першої інстанції та про існування постанови суду дізнався після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_3 поновити строк на апеляційне оскарження постанови Корсунь-Шевченківського районного суду від 21.03.2017 р.

Апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 21 березня 2017 року, якою ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, зі стягненням судового збору в сумі 320 грн. - залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І. А. Поєдинок