АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 33/796/2408/2017 Постанова винесена суддею Шкірай М.І.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Горб І.М., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Липники Лугинського району Житомирської області, громадянина України, зсередньою технічною освітою, розлученого, маючого на утримані доньку, 2000р.н., не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 02 серпня 2017 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 02 серпня 2017 року ОСОБА_2визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 320 грн.

Згідно постанови, суд розглянув протокол про адміністративне правопорушення, за яким 02 травня 2017 року о 02 год. 40 хв. по Кільцевій дорозі в м. Києві ОСОБА_2 керував автомобілем «Renault Master», державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, вважаючи постанову суду незаконною та необґрунтованою, винесеною без всебічного, повного та об'єктивного дослідження обставин події, просить її скасувати та закрити провадження по справі, за відсутності в матеріалах справи доказів, які б підтверджували вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що мотивувальна частина рішення суду повинна містити встановлені судом обставини, які мають значення для справи, їх юридичну оцінку, а також оцінку всіх доказів. Проте, мотивувальна частина постанови відповідає лише змісту протоколу про адміністративне правопорушення, складеного працівником поліції, згідно якого він керував автомобілем нібито у стані алкогольного сп'яніння та відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння, але зазначені обставини не відповідають дійсності, оскільки він насправді керував автомобілем, перебуваючи у стані абсолютної тверезості.

При цьому зазначає, що 02.05.2017 року його автомобіль зупинили працівники поліції і на їх прохання він надав для перевірки технічний паспорт на автомобіль, права та документи, що підтверджують страхування автомобіля, однак, незважаючи на те, що всі документи були в порядку, в ході розмови з ним працівники поліції поводилися дуже зухвало, постійно намагаючись спровокувати його на конфлікт, а коли він про це зауважив, вони почали говорити, що він нібито перебуває у стані алкогольного сп'яніння і його поведінка не відповідає обстановці. При цьому, працівники поліції не пропонували йому пройти перевірку на підтвердження стану алкогольного сп'яніння на приладі «Драгер» чи пройти таку перевірку у відповідному медичному закладі, чим грубо порушили вимоги чинного законодавства, та не повертаючи йому його документів, почали зупиняти автомобілі, що проїжджали повз них, та запрошували водіїв транспортних засобів до патрульної машини, де вели з ними якісь переговори, а згодом покликали і його до поліцейської машини, де йому віддали його документи та протокол про адміністративне правопорушення з підписами двох свідків.

Однак, фактично свідків на місці зупинки транспортного засобу не було, особи, які поставили свої підписи в протоколі, були зупинені працівниками поліції набагато пізніше, ніж його автомобіль, вони взагалі не бачили його та не знають на якій підставі було зупинено його транспортний засіб.

До того ж, зазначені у протоколі свідки не прибули до судового засідання та не надали свої свідчення під присягою, тому не можна вважати, що їхні підписи у протоколі достовірно засвідчують факт правопорушення.

Крім того, про відсутність в його діях складу правопорушення також свідчить і відсутність відеозапису факту керування ним автомобілем у стані алкогольного сп'яніння, а отже, в його діях відсутній склад зазначеногоправопорушення.

Таким чином, на думку апелянта, судом при винесенні постанови було порушено вимоги ст.ст. 245, 246, 251, 252, 268, 280, 283 КУпАП, та не доведено належними та допустимими доказами наявність в його діях складу правопорушення, в якому його визнано винним, при цьому, в матеріалах справи відсутні дані, що характеризують особу правопорушника, пом'якшуючі та обтяжуючі відповідальність дані.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_2, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а також свідка ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та дослідивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з'ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Цих вимог закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 суддя місцевого суду не дотримався, внаслідок чого суд прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп'яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП з дотриманням вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 року № 1452/735.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та вищезазначеної Інструкції, особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп'яніння, підлягають огляду на стан алкогольного сп'яніння, який першочергово проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Частиною 5 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як убачається з матеріалів справи, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_2 у порушенні п. 2.5 ПДР України, суддя місцевого суду послався лише на протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, а також показання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, але належним чином не перевірив обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та не дав їм належної оцінки, що призвело до неповноти з'ясування фактичних обставин справи.

Між тим, переглядаючи справу в межах поданої апеляційної скарги, вважаю, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять достатніх та належних доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_2 п. 2.5 ПДР України, яким передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння, а до того ж процедура проведення такого огляду, яка чітко регламентована статтею 266 КУпАП та вищезазначеною Інструкцією, була порушена.

Так, за поясненнями ОСОБА_2, наданими ним у судовому засіданні апеляційної інстанції, 02.05.2017 року його автомобіль зупинили працівники поліції на Окружній дорозі та попросили надати для перевірки документи на автомобіль. Після перевірки документів, незважаючи на те, що вони були в порядку, працівники поліції почали зухвало з ним поводитись, постійно намагаючись спровокувати його на конфлікт, а коли він їм про це зауважив, почали звинувачувати його, що він нібито перебуває у стані алкогольного сп'яніння. При цьому, пройти огляд ні на приладі «Драгер», ні в медичному закладі йому не пропонували, а, коли він сам запропонував, що хоче пройти такий огляд на «Драгері», працівники поліції в такому огляді йому відмовили. Потім працівники поліції почали зупиняти, проїжджаючи повз них, автомобілі, щоб знайти свідків та запрошували водіїв до патрульної машини, де вели з ними якісь переговори. Пізніше його також покликали до поліцейського автомобіля та віддавши права і протокол з підписами двох свідків, сказали, що він може їхати далі. Однак, свідків, які були зазначені в протоколі, він взагалі не бачив і з ними не спілкувався, вони його також не бачили та з ним не спілкувалися.

Також зазначив, що його автомобіль працівники поліції зупинили на Окружній дорозі, але потім він разом з ними поїхав до парку, адреси розташування якого він не знає, де працівники поліції почали зупиняти інші автомобілі, щоб знайти свідків.

Такі пояснення ОСОБА_2 повністю узгоджуються з поясненнями допитаного в суді апеляційної інстанції свідка ОСОБА_3, з яких вбачається, що працівники поліції його зупинили на бул. Перова біля парку та запропонували бути свідком, при цьому показали на ОСОБА_2 і сказали, що він п'яний. Проте, з самим ОСОБА_2 він не спілкувався, в якому він був стані не знає і в його присутності той не проходив огляд на стан алкогольного сп'яніння. До того ж, в його присутності працівники поліції не пропонували ОСОБА_2 пройти такий огляд на приладі «Драгер» або в медичному закладі.

Також свідок ОСОБА_3 зазначив, що в його письмових поясненнях, які містяться в матеріалах справи, вірно зазначено лише його адресу проживання, а пояснення, які там зазначені, він підписав, не читаючи, так як там було темно і працівники поліції сказали засвідчити лише те, що людина п'яна.

Жодних даних, які б підтверджували факт того, що ОСОБА_2 саме керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння або з ознаками такого, та спростовували те, що ОСОБА_2 на місці зупинки транспортного засобу працівниками поліції було запропоновано пройти огляд із застосуванням приладу «Драгер» або в закладі охорони здоров'я, у матеріалах справи не має, а отже, дійсність, наведених ним обставин, у апеляційного суду сумнівів не викликає.

Крім того, з метою перевірки доводів апеляційної скарги, а також повного та всебічного з'ясування всіх обставин справи, апеляційним судом неодноразово було витребувано запис з нагрудної камери (відеореєстратора) працівника Управління патрульної поліції у м. Києві, який суду так надано і не було, а також викликався в судове засідання свідок ОСОБА_5 для дачі пояснень щодо обставин проведення огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння та складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення,який, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, у судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки, у зв'язку з чим апеляційний суд позбавлений можливості перевірити обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, дані у протоколі про адміністративне правопорушення не можуть бути визнані допустимими доказами, адже спростовуються дослідженими під час апеляційного розгляду доказами, що дає підстави витлумачити всі сумніви на користь ОСОБА_2 та відкинути їх.

За таких обставин, оскільки під час розгляду справи в апеляційному суді встановлено, що працівниками поліції не було дотримано вимог ст. 266 КУпАП щодо порядку проведення огляду на стан сп'яніння, а отже, факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку не є доведеним і допустимі докази винуватості ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення відсутні, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,суддя, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 02 серпня 2017 року, якою ОСОБА_2визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва Горб І.М.