ун. № 759/6144/17
пр. № 3/759/3193/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року суддя Святошинського районного суду м. Києва П'ятничук І.В. за участю прокурора Київської місцевої прокуратури №8 Морозова Н.Ю., розглянувши матеріали які надійшли з Управління захисту економіки у місті Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Києва, тимчасово не працюючої, зареєстрованої та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер не відомий,

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 обіймаючи посаду завідувача сектору бухгалтерського обліку та основної діяльності - головного бухгалтеру служби у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, будучи державним службовцем категорії «Б», відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 ЗУ «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпроАП, являючись суб'єктом відповідальності, на якого поширюється дія ЗУ «Про запобігання корупції», в порушення вимог абзацу 2 частини 2 статті 45 даного Закону, пункту 1 рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 №2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 №958/29088 зі змінами, внесеними згідно з рішенням Національного агенства з питань запобігання корупції №1 від 18.08.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.08.2016 №1153/29283, несвоєчасно без поважних причин подала декларацію за 2016 рік особи, яка припинила діяльність пов'язану з конанням функції держави або місцевого самоврядування, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину визнала, щиро розкаялася та пояснила, що коли нею було отримано електронний ключ для заповнення декларації та подальшої її подання виявилось, що невірно зазначені особисті дані, а саме по батькові було вказано «ОСОБА_2» замість «ОСОБА_2», а тому за-для недопустимості порушень вона була вимушена звернутись за допомогою до відділення банку для отримання нового ключа, в результаті чого після усунення помилок нею було заповнено та подано електронну декларацію. Вказувала, що на даний час вона не працює, перебуває на обліку в Святошинському районному центрі зайнятості та має статус безробітної, доходів, крім соціальної допомоги не має.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та піддати її адміністративному стягненню у межах санкції статті.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, висновок прокурора, дослідивши докази у справі, суд приходить до наступного висновку.

Під час розгляду справи встановлено, що відповідно до наказу Служби у справах дітей Святошинської РДА в м. Києві №03-ос від 04.01.2011 ОСОБА_2 з 01.01.2011 призначено на посаду головного бухгалтера служби.

22.09.2011 року ОСОБА_2 попереджено про спеціальні обмеження, встановлені Законами України «Про державну службу» та «Про засади запобігання і протидії корупції» щодо прийняття на державну службу та проходження державної служби.

У зв'язку із зміною служби у справах дітей Святошинської РДА в м. Києві та затвердження нового штатного розпису служби наказом № 143-ос від 01.12.2014 ОСОБА_2 призначено на посаду завідувача сектору бухгалтерського обліку та основної діяльності - головного бухгалтера у справах дітей.

Наказом Служби у справах дітей Святошинської РДА в м. Києві №77-ос від 12.10.2016 ОСОБА_2 звільнено з посади завідувача сектору бухгалтерського обліку та основної діяльності - головного бухгалтеру служби у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації 12.10.2016.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.8 Закону України «Про державну службу» державний службовець зобов'язаний додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції.

Абзацом 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, які припинили діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов'язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першої цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Крім того, 12.10.2016 ОСОБА_2 була ознайомлена щодо необхідності до 1 квітня подання за своїм останнім місцем роботи декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік і у порядку, визначеному законом.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_2 подано декларацію 03.04.2017 року.

Закон України «Про запобігання корупції», визначає правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

Частиною 1 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що ОСОБА_2 порушила встановлені ЗУ «Про запобігання корупції» терміни подання декларації особи, яка припинила діяльність пов'язану з конанням функції держави або місцевого самоврядування, як наслідок вчинила адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Обставиною, що помякшує відповідальність ОСОБА_2 за вчинення нею даного правопорушення, суд визнає визнання вини, її щире розкаяння. Обставин, що обтяжують відповідальність винного згідно ст. 35 КУпАП, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Малозначним є правопорушення, яке не становить великої суспільної шкідливості й не завдає значних збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до правопорушень, пов'язаних з корупцією, обставини, за яких було вчинене дане правопорушення, зокрема те, що від її дій не завдано збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам, незначною тривалістю правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, дані про особу правопорушника, яка вперше притягається до адміністративної відповідальності, в тому числі і за корупційні правопорушення, свою провину визнала повністю, сприяла встановленню істини у справі, на даний час в скоєному щиро кається, на час розгляду справи в суді має статус безробітньої, із врахуванням встановленого, суд в даному випадку вважає доцільним, згідно ст. 22 КУпАП, звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.172-6 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 22, 23, 33-35, ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, ст.ст. 251, 252, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_2, винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_2 на підставі ст. 22 КУпАП від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: