Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/771/17
Єдиний унікальний № 330/1970/17 Головуючий в 1-й інстанції - Ковальчук О.А.
Категорія - ст. 172-7 ч.1, 2 КУпАП Доповідач в 2 інстанції - Білоконев В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області Білоконев В.М., при вирішенні питання щодо прийняття до розгляду апеляційної скарги прокурора Якимівського відділу Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області Керімова Е.І. на постанову судді Якимівського районного суду Запорізької області від 04 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_3,

в с т а н о в и в:

постановою судді Якимівського районного суду Запорізької області від 04 жовтня 2017 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку с. Радивонівка Якимівського району, Запорізької області, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 працює секретарем Радивонівської сільської ради Якимівського району Запорізької області, визнано винною у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч. 2 ст.172-7 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП звільнено ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, внаслідок малозначності вчиненого, оголошено усне зауваження, провадження по адміністративній справі закрито.

Згідно до постанови, ОСОБА_3, працюючи секретарем Радивонівської сільської ради сьомого скликання, тобто, будучи посадовою особою місцевого самоврядування та згідно підпункту "в" пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», є суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, не дотримуючись, передбачених статтею 28 Закону України «Про запобігання корупції» вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, усвідомлюючи наявну суперечність між своїм приватним інтересом та службовими повноваженнями, не вжила заходів щодо недопущення запобіганню та врегулюванню конфлікту інтересів, що в подальшому призвело до прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів що передбачено п. 1 ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції», а саме, ОСОБА_3, будучи секретарем Радивонівської сільської ради є посадовою особою місцевого самоврядування, відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб'єктом відповідальності за вказане правопорушення, пов'язаного з корупцією. Відповідно до протоколу засідання Радивонівської сільської ради Якимівського району Запорізької області 24.12.2015 року у роботі 3-ї сесії сьомого скликання брали участь 13 депутатів, у тому числі ОСОБА_3 24.12.2015 року на засіданні черговій сесії Радивонівської сільської ради ОСОБА_3, діючи як депутат, голосувала за прийняття або не прийняття певних рішень по питаннях, які були винесені на чергову сесію сільської ради. Питання №3, яке було винесено на порядок денний зазначеної сесії було питання про затвердження загальної чисельності апарату сільської ради та витрат на його утримання у 2016 році, одним з пунктів проекту рішення було на час відпустки сільського голови, преміювати в.о. сільського голови - секретаря сільської ради в межах фонду преміювання, в розмірі до 100% від місячної заробітної плати за фактично відпрацьований час. Проведеним голосуванням депутатів Радивонівської сільської ради з вказаного питання, яке відбулось у приміщенні Радивонівської сільської ради, розташованої за адресою: Запорізька область, Якимівський район, с. Радивонівка, вул. Центральна, 137 та у якому приймала участь і ОСОБА_3, «за» проголосували усі 13 присутніх на сесії депутатів, в тому числі і ОСОБА_3 Рішення було прийнято одноголосно. За результатами голосування прийнято рішення № 3 від 24.12.2015 року, відповідно до якого затверджено загальну чисельність апарату сільської ради та витрат на його утримання в 2016 році. При цьому, під час засідання Радивонівської сільської ради 24.12.2015 року перед проведенням голосування ОСОБА_3, не здійснено самостійного публічного оголошення, не повідомлено сільську раду, про наявність у неї реального конфлікту інтересів, оскільки питання стосувалось надання дозволу на час відпустки сільського голови, преміювати себе в розмірі 100% від місячної заробітної плати за фактично відпрацьований час, тому має місце приватний інтерес при участі у голосуванні. 24.10.2016 року секретарем Радивонівської сільської ради ОСОБА_3 було підписано розпорядження № 135 о/с «Про преміювання», яким ОСОБА_3 преміювала себе в складі працівників апарату сільської ради за жовтень 2016 року у розмірі 100 відсотків за фактично відпрацьований час. 24.12.2015 року ОСОБА_3 під час засідання Радивонівської сільської ради проголосувала за вказане рішення, діючи у своїх майнових інтересах, оскільки питання стосувалось надання дозволу на час відпустки сільського голови, преміювати себе в розмірі 100% від місячної заробітної плати за фактично відпрацьований час, тобто вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів. 24.10.2016 року секретарем Радивонівської сільської ради ОСОБА_3 було підписано розпорядження № 135 о/с «Про преміювання», яким ОСОБА_3 преміювала себе в складі працівників апарату сільської ради за жовтень 2016 року у розмірі 100 відсотків за фактично відпрацьований час.

09.10.2017 р. прокурором Якимівського відділу Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області Керімовим Е.І. подано апеляційну скаргу на вказане судове рішення. Не оспорюючи доведеність скоєння адміністративних правопорушень за ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП ОСОБА_3, вважає, що судом при винесенні постанови не враховано характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, ступінь її вини, обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність. Просить скасувати постанову суду, прийняти нову постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3. за ч.ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП та на підставі ст. 36 КУпАП накласти адміністративне стягнення у виглядів штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (3400 грн.) в дохід держави.

Перевіривши матеріали справи, суд доходить висновку, що в прийнятті апеляційної скарги прокурора необхідно відмовити з огляду на наступне.

Правом на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, згідно з ч.2 ст. 294 КУпАП, наділено вичерпний перелік осіб, до яких належать особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законний представник, захисник, потерпілий, його представник.

Згідно із змінами до ст. 294 КУпАП (нова редакція першого речення другої частини цієї статті), внесеними Законом України від 16 березня 2017 року № 1952-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності військовослужбовців та деяких інших осіб», прокурор може оскаржити відповідну судді лише у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 та ч.1 ст. 287 КУпАП.

При цьому слід зазначити, що за змістом ч.1 ст. 287 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 цього Кодексу, якою визначено, що прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Тобто прокурор може реалізувати своє право на апеляційне оскарження у справах про адміністративні правопорушення у визначених законом випадках виключно на стадії виконання судового рішення.

Втім, згідно змісту оскаржуваної постанови, ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч. 2 ст.172-7 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП звільнено від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, внаслідок малозначності вчиненого та оголошено усне зауваження, провадження по адміністративній справі закрито, тобто заходів примусового характеру, пов'язаного з обмеженням особистої свободи громадянина, до ОСОБА_3 не застосовано.

Тобто, в даному випадку прокурор не наділений функцією нагляду у відповідності до ч. 5 ст. 7 КУпАП та не має повноважень на оскарження судового рішення згідно ч. 1 ст. 287 КУпАП та ч. 2 ст. 294 КУпАП.

В інших випадках, виходячи зі змісту ч.2 ст. 294 КУпАП, апеляційна скарга підлягає поверненню прокурору як така, що подана особою, яка не наділена правом апеляційного оскарження.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

повернути прокурору Якимівського відділу Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області Керімову Е.І. без розгляду по суті, подану ним апеляційну скаргу на постанову судді Якимівського районного суду Запорізької області від 04 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_3, як таку, що подана особою, яка не наділена правом апеляційного оскарження.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області В.М. Білоконев