АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/975/2017 Суддя у І-й інстанції: Бойко О.В.
Категорія: ст.. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Юденко Т.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Юденко Т.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 01 березня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 01 березня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП та згідно ст. 36 КУпАП на нього остаточно накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановою суду ОСОБА_3 визнаний винним у тому, що він 03 грудня 2017 року о 22 год. 30 хв. по вул. Заболотного, 144 в м. Києві керуючи автомобілем «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з металевим огородженням проїзної частини, що призвело до пошкодження транспортного засобу, чим порушив п.12.4 ПДР України. При цьому керував автомобілем в стані наркотичного, алкогольного чи іншого сп'яніння, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан наркотичного, алкогольного чи іншого сп'яніння відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку із відсутністю подій і складів адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вказує, що жодних доказів щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме того, чи був він учасником дорожнього руху та чи вчиняв дії в порушення ПДР, які б призвело до пошкодження металевого огородження проїзної частини, суду не були надані та вони ніким не досліджувалися. Більше того, таких доказів не існує, тому суд не міг об'єктивно встановити його винуватість у вчиненні цього адміністративного правопорушення, а визнав його винним очевидно з надуманих підстав.

Також вказує на відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП через відсутність всіх його елементів, а саме об'єктивної сторони, яка б мала місце виключно у разі, якщо б автомобіль рухався.

Так, під час судового розгляду судом досліджено надані докази та встановлено, що автомобіль не рухався та, навіть, двигун автомобіля був вимкнений, що підтверджується відеозаписом з місця події, який був зроблений та наданий суду працівниками поліції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши доводи на обґрунтування апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, є правильним і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Зокрема, вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення Серії АП2 № 216820 від 03.12.2016.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом Серії АП2 № 498909 від 04.12.2016, поясненнями ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в присутності яких ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду у встановленому Законом порядку в лікаря-нарколога, рапортом інспектора патрульної поліції ОСОБА_6

Як вбачається з пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, допитаних в суді першої інстанції, то вони підтвердили те, що ОСОБА_3 знаходився за кремом автомобіля «Тойота», який передньою частиною був впертий в металевий відбійник та мав механічні пошкодження, водій ОСОБА_3 мав зовнішні ознаки стану наркотичного сп'яніння, на пропозицію співробітників поліції дійсно відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у лікаря-нарколога.

Згідно п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що автомобіль, у якому знаходився ОСОБА_3 не рухався, то апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про те, що ОСОБА_3 протягом тримісячного строку не надав доказів стосовно своєї непричетності до адміністративних правопорушень та жодної інформації щодо особи, яка перебувала за кермом.

Не надано таких доказів і суду апеляційної інстанції.

Також суд правильно не взяв до уваги довідки, надані ОСОБА_3, про проходження огляду для визначення стану наркотичного сп'яніння, оскільки освідування було проведено через добу після вчиненого правопорушення та без участі працівників поліції в порушення вимог ст. 266 КУпАП.

Отже, суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно дослідивши усі обставини у їх сукупності, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_3 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Будь-яких порушень норм КУпАП, які б стали підставою для скасування рішення суду першої інстанції, не встановлено, а тому постанова Голосіївського районного суду м. Києва від 01 березня 2017 року, як законна та обґрунтована, має бути залишена без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_3 щодо її скасування - без задоволення.

Таким чином, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя Апеляційного суду міста Києва,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 01 березня 2017 року відносно ОСОБА_3 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва Т.М. Юденко