Справа №: 653/3811/17
Провадження № 3/653/2267/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

25 жовтня 2017 року м. Генічеськ

Суддя Генічеського районного суду Херсонської області Берлімова Ю.Г. розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 Ристема Таіровича, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-18 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

25 жовтня 2017 року від відділу прикордонної служби «Генічеськ» надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 Ристема Таіровича, за вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КпАП України, а саме за те, що 10 вересня 2017 року о 07.00 годині в районі с. Приозерне, Генічеського району, Херсонської області сержант ОСОБА_1 перебуваючи в п/н «ППДІПС» відповідно до графіку служби ДІПС на тиждень, безпідставно залишив визначене місце несення служби, не здійснив доповідь черговому підрозділу охорони кордону, старшому зміни п/н або начальнику підрозділу охорони кордону про зміну місця несення служби та не здійснив доповідь начальнику Відділу прикордонної служби про порушення або підготовку до порушення законодавства про державний кордон, чим порушив вимоги ст. 11, 12, 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, підпункт 3,12 пункту 10 глави 1 розділу 2, підпункту 6 п.11 глави 2 розділу 2 інструкції про службу п/н ДПСУ, затвердженої наказом МВС України від 19 грудня 2015 року № 1261 та підпункту 5.3.1, п 5.3. Інструкції з організації службової діяльності ДІПС ДПСУ затвердженої наказом АДПСУ від 05 жовтня 2007 року № 790, чим вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-18 КпАП України.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При розгляді адміністративного матеріалу в суді було виявлено, що адміністративний протокол серії АзЧРУ № 163564 від 15 вересня 2017 року не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а саме:

По-перше: згідно протоколу про адміністративне правопорушення, прізвище, імя, по-батькові правопорушення зазначено, як ОСОБА_1 Ристем Таірович, але, згідно паспорту громадянина України серії МР 397537, наданого правопорушником під час судового засідання, його імя ОСОБА_1.

Отже, згідно анкетних даних у протоколі про адміністративне правопорушення, та наданих правопорушником паспортних даних вбачаються розбіжності, що позбавляє суддю можливості встановити особу правопорушника.

По-друге: інспектор відділу прикордонної служби «Генічеськ» кваліфікує правопорушення за ч.2 ст. 172-18 КпАП України, а саме порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду охорони державного кордону України, вчинене в умовах особливого періоду.

Так, згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов'язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Цією ж статтею передбачено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Отже, в даному випадку необхідно виходити з того, що особливий період розпочинається з моменту оголошення мобілізації та охоплює час мобілізації, оскільки воєнного стану в Україні немає.

Так, на підставі Указів Президента України: від 17 березня 2014 року № 303/2014, від 06 травня 2014 року № 454/2014, від 21 липня 2014 року № 607/2014 та від 14 січня 2015 року № 15/2015 в Україні діяла часткова мобілізація з 18 березня 2014 року по 01 травня 2014 року, з 07 травня 2014 року по 20 червня 2014 року, з 24 липня 2014 року по 06 вересня 2014 року та з 20 січня 2015 року по 17 серпня 2015 року відповідно.

Указом Президента України № 411/2016 від 26 вересня 2016 року «Про звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, призваних під час третьої черги часткової мобілізації відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15» фактично здійснено демобілізацію останньої черги мобілізованих, оскільки згідно даного Указу у жовтні закінчилося звільнення в запас військовослужбовців за призовом під час мобілізації на особливий період.

Інших Указів про мобілізацію Президентом України не видавалось.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

В законодавстві України не має чіткого визначення поняття «час мобілізації» та не визначено чіткого порядку припинення особливого періоду.

Як встановлено з аналізу вищевказаних норм, законодавчих підстав вважати, що станом на період вчинення правопорушення 10 вересня 2017 року в Україні діяв особливий період, немає, в протоколі про адміністративне правопорушення будь-якого посилання на нормативні акти, які підтверджують дію особливого періоду на час вчинення адміністративного правопорушення, немає, а до протоколу не долучено жодних доказів на підтвердження вказаної обставини.

Верховним Судом України визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог ст. 256 КпАП України, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення (п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14).

Враховуючи наведене, а також те, що у судді відсутні повноваження змінювати формулювання та кваліфікацію правопорушення, оскільки це істотно погіршує становище особи, котра притягується до відповідальності, суддя приходить до висновку, що наведені обставини не дають можливості повно та об'єктивно розглянути справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винен ОСОБА_1 у його вчиненні, а тому матеріали справи щодо притягнення до відповідальності ОСОБА_1 необхідно повернути до відділу прикордонної служби «Генічеськ», для належного оформлення.

Керуючись ст.ст. 277, 278 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Повернути відділу прикордонної служби «Генічеськ» матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 Ристема Таіровича за ч.2 ст. 172-18 КпАП України для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Генічеського районного суду ОСОБА_2