Справа № 525/1312/17
Провадження №3/525/446/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.12.2017 року Суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області Хоролець В.В., при секретарі Пилипенко П.І., розглянувши матеріал, який надійшов від поліцейського СРПП №1 Великобагачанського ВП ГУНП України в Полтавській області сержанта поліції ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП (як вказано у протоколі)

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2

Великобагачанського району Полтавської області,

не працює, ідентифікаційний номер суду невідомий,

до адміністративної відповідальності на протязі року

притягувався 08.11.2017 року за ч.1 ст.130 КУпАП (як вказано у

протоколі)

в с т а н о в и в:

15 листопада 2017 року о 19 год. 16 хв. по вулиці Європейська в сел. Велика Багачка Полтавської області водій ОСОБА_2, керував транспортним засобом автомобілем марки ВАЗ-21063, державний номерний знак А НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився у встановленому законом порядку у Великобагачанській ЦРЛ, що підтверджується висновком №47 від 15.11.2017 року, тобто, водій ОСОБА_2 порушив п.2.9 а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні 18.12.2017 року особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП визнав повністю і щиро розкаявся. Обіцяв, що більше ніколи не керуватиме транспортним засобами в стані спяніння.

Крім визнання по суті своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення від 15.11.2017 року серія БР №022744, де зазначені обставини вчинення водієм ОСОБА_2 адміністративного правопорушення та вказано, що 15 листопада 2017 року о 19 год. 16 хв. по вулиці Європейській в сел. Велика Багачка Полтавської області водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом автомобілем марки ВАЗ-21063, державний номерний знак А НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився у встановленому законом порядку у Великобагачанській ЦРЛ, що підтверджується висновком №47 від 15.11.2017 року, тобто, водій ОСОБА_2 порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1);

-висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №47 від 15.11.2017 року, які вказують на те, що у ОСОБА_2 станом на дату медичного освідування 19 год. 40 хв. 15.11.2017 року виявлено стан алкогольного спяніння; також вбачається, що даний Висновок підписаний уповноваженим лікарем Великобагачанської ЦРЛ ОСОБА_4 та ОСОБА_2 без будь-яких зауважень чи застережень (а.с.2);

-письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 15.11.2017 року про те, що дійсно 15.11.2017 року о 19 год. 16 хв. по вулиці Європейській в сел. Велика Багачка Полтавської області водій він керував транспортним засобом автомобілем марки ВАЗ-21063, державний номерний знак А НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився у встановленому законом порядку у Великобагачанській ЦРЛ (а.с.3);

-постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР №982271 від 15.11.2017 року складеною поліцейським СРПП №3 сержантом поліції ОСОБА_5, з якої вбачається, що 15.11.2017 року о 19 год. 16 хв. по вулиці Європейській в сел. Велика Багачка Полтавської області водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом автомобілем марки ВАЗ-21063, державний номерний знак А НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП. До ОСОБА_2 застосовано штраф у розмірі 510 грн. (постанова набрала законної сили 25.11.2017 року) (а.с.4).

З довідки, наданої помічником судді Великобагачанського районного суду Полтавської області Лисенко Н.В. вбачається, що станом на 18.12.2017 року справа про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.ст. 122-4, 124, ч.1 ст.130 КУпАП суддею Лисенко Н.В. не розглянута. Розгляд справи відкладено на 08 год. 30 хв. 27.12.2017 року.

Тобто, станом на 18.12.2017 року адміністративна справа щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП судом не розглянута, відповідно, в силу дії презумпції невинуватості, він в установленому порядку не притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, тому, з огляду на вищевикладене та диспозицію ч.2 ст.130 КУпАП, не має обєктивних правових підстав вважати, що станом на 18.12.2017 року він є винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, яке перебуває у провадженні судді Великобагачанського районного суду Лисенко Н.В. Відповідно, суд вважає, що на даний час, з метою правильного та обєктивного розгляду даної адміністративної справи за протоколом від 15.11.2017 року, дії ОСОБА_2 належить кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП.

Обставиною, що пом'якшує відповідальність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності суддя вважає щире розкаяння винного.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддя не вбачає.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Другим реченням цієї статті визначено засоби, якими встановлюються ці дані, що можуть бути доказами по справі.

За нормою ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 280 КУпАП визначає обставини, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч.2 ст.61 Конституції України).

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст.61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, наприклад, наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м'якого покарання, умовного засудження, відстрочки виконання вироку, давністю притягнення до кримінальної відповідальності та звільнення від неї тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинили адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст.23 КУпАП).

За загальними правилами ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Також, приймаючи рішення щодо накладення стягнення на особу, суд враховує наступне. Так, у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 Рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням суті та характеру вчиненого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення у сфері транспорту, того, що раніше він до адміністративної відповідальності не притягувався (дані про це в матеріалах справи відсутні), відсутність обставин, що обтяжують його відповідальність, наявності обставини, що помякшує його відповідальність щире розкаяння винного, з метою запобіганню вчинення ним нових правопорушень, суд вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_2 вид адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, що передбачений санкцією ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому, суд враховує, що згідно юридичної структури видів адміністративних стягнень, передбачених ст.24 КУпАП, штраф за своєю юридичною суттю, є одним із найменш суворіших видів адміністративних стягнень, що передбачені даною статтею КУпАП, а також встановлений санкцією ч.1 ст.130 КУпАП як безальтернативний і єдиноможливий (згідно логіки законодавця). При цьому, враховуючи положення ч.1 ст.130 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення застосовує до винної особи разом із штрафом позбавлення права керування транспортними засобами, що також визначене законодавцем як безальтернативне у санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення. Враховуючи цю норму законодавства та виходячи з положень ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у даній справі про адміністративне правопорушення в сумі 320 грн. 00 коп. належить стягнути з ОСОБА_2

На підставі викладеного та керуючись ст.61 Конституції України, ст.ст.9,23,27,33,40-1,ч.1 ст.130, ст.ст.251,252,280,283,284,289,294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накласти на нього стягнення у виді штрафу в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 320 грн.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Полтавської області через Великобагачанський районний суд.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.В. Хоролець