Номер провадження: 33/785/939/17
Номер справи місцевого суду: 521/2884/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Толкаченко О. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Толкаченко О.О., за участю захисника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні його апеляційну скаргу, подану в інтересах ОСОБА_3, на постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 30 березня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десяти тисяч двісті) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнутий судовий збір.

Згідно з постановою суду, 17.02.2017 року о 02 годині 30 хвилин у м.Одесі по вул. Люстдорфська дорога водій ОСОБА_3 керував автомобілем марки «Тойота» р/н НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, що підтверджується результатами медичного огляду за допомогою газоаналізатора «Драгер» ALCOTEST 6810 прилад 0539, чим порушив п.2.9-а «Правил дорожнього руху» затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з зазначеною постановою суду першої інстанції захисник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить закрити провадження у справі відносно ОСОБА_3 в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 не погодився з результатами огляду за допомогою газоаналізатора «Драгер» та вимагав проведення медичного огляду на стан алкогольного спяніння у закладі охорони здоровя, однак інспектори поліції не змогли забезпечити проведення такого огляду.

Крім того, особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення не надала жодних даних на підтвердження того, що результати тесту на стан спяніння належать саме ОСОБА_3

Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження захисник зазначив про те, що копію постанови ОСОБА_3 отримав лише 22 травня 2017 року.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про час і місце розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення апеляційний суд встановив, що в них відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_3 належним чином викликався у судове засідання.

Так, згідно довідки про доставку SMS-повідомлення ОСОБА_3 був повідомлений про час та місце розгляду справи на номер його мобільного телефону (а.с.13).

Відповідно до п.2 Порядку надсилання учасникам судового процесу (кримінального провадження) текстів судових повісток у вигляді SMS-повідомлень, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 01.06.2013 року №73, текст судової повістки може бути надісланий судом учаснику SMS-повідомленням лише після подання ним до суду заявки про намір отримання судової повістки в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що в них відсутня заявка ОСОБА_3 про отримання судової повістки за допомогою SMS-повідомлення, подана ним власноруч до суду, а заявка про отримання судової повістки в електронній формі за допомогою SMS-повідомлення, яка складена від імені ОСОБА_3 та додана до матеріалів справи (а.с.14), не містить ні його особистого підпису, ні підпису його представника.

За таких обставин твердження суду першої інстанції в постанові про те, що ОСОБА_3 був своєчасно належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи є необґрунтованим.

Крім того, в порушення вимог ст.285 КУпАП, в матеріалах справи відсутні будь-які докази про те, що копія оскаржуваної постанови суду була направлена ОСОБА_3 у встановлений законом триденний строк.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд визнає обґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що при прийнятті оскаржуваної постанови суддя районного суду не виконав вказані вимоги Закону, допустив неповноту судового розгляду, що в свою чергу призвело до невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи про адміністративне правопорушення.

Так, апеляційним судом встановлено, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута судом першої інстанції за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та без належного сповіщення її про час та місце розгляду справи, чим були порушені права ОСОБА_3, передбачені ст. 268 КУпАП.

При цьому, згідно з постановою, суд першої інстанції в категоричній формі вказав на винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, зазначивши, що його винуватість підтверджується матеріалами справи.

Одночасно постанова суду взагалі не містить у собі вказівки на те, якими ж саме доказами, що містяться у матеріалах справи підтверджується винуватість ОСОБА_3, а також у постанові не надано аналізу тим фактичним обставинам справи, на підставі яких суд дійшов до переконливого висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КПК України.

Така неповнота судового розгляду справи призвела до невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи про адміністративне правопорушення.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова суду першої інстанції є необґрунтованою невмотивованою та незаконною, а тому підлягає безперечному скасуванню.

Під час апеляційного перегляду даної справи, судом апеляційної інстанції були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_3

Так, протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 245576, складений 17 лютого 2017 року відносно ОСОБА_3 інспектором патрульної поліції ОСОБА_4 в цілому відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Проте з протоколу про адміністративні правопорушення вбачається, що ОСОБА_3 заперечував проти результату огляду, проведеного за допомогою приладу «Драгер», про що власноруч зазначив у вказаному протоколі (а.с.3) та висловив бажання пройти медичний огляд на виявлення стану алкогольного спяніння у відповідному медичному закладі, що підтверджується рапортом інспектора роти №1 батальйону № 3 УПП в м.Одеса ДПП ОСОБА_5 (а.с.8).

При цьому, згідно з зазначеним рапортом, медичний огляд водію ОСОБА_3 у відповідному медичному закладі проведений не був в звязку з значною зайнятістю медичного персоналу (а.с.8).

Відповідно до вимог ч.3 ст.266 КУпАП, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Частиною 5 ст.266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП, вважається недійсним.

Таким чином, оскільки медичний огляд водію ОСОБА_3 у відповідному медичному закладі проведений не був, результати огляду, проведеного ОСОБА_3 за допомогою приладу «Драгер», на підставі ч.5 ст. 266 КУпАП, є недійсними.

Одночасно, матеріали справи не містять у собі будь-яких інших обєктивних доказів того, що водій ОСОБА_3 керував автомобілем, перебуваючи в стані алкогольного спяніння.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За вище викладених обставин, апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.62 Конституції України, статтями 247, 266, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 30 березня 2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 на підставі п.1 ст.247 КУпАП в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_7