П О С Т А Н О В А

Справа № 126/1946/17

Провадження № 3/126/1211/2017

"06" жовтня 2017 р. м. Бершадь

Суддя Бершадського районного суду

Вінницької області ОСОБА_1

розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ст.ст. 130 ч.1, 173, 185 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 046445 від 16.07.2017 року, 16.07.2017 року о 19 год. 40 хв. в м. Бершадь по вул. Я.Мудрого біля магазину "Люкс-Маркет" водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Від медичного освідування на факт вживання спиртних напоїв водій відмовився.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 698955 від 16.07.2017 року, 16.07.2017 року близько 20 год. в м. Бершадь по вул. Я.Мудрого біля магазину "Люкс-Маркет" громадянин ОСОБА_2, будучи в п'яному вигляді та перебуваючи в громадському місці, висловлювався брутальною лайкою до громадян, намагався затіяти бійку, чим порушив громадський порядок.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 698956 від 16.07.2017 року, 16.07.2017 року близько 20 год. в м. Бершадь по вул. Я.Мудрого біля магазину "Люкс-Маркет" громадянин ОСОБА_2, будучи в п'яному вигляді, висловлювався брутальною лайкою, намагався затіяти бійку, на неодноразові зауваження працівників поліції припинити хуліганські дії не реагував, чим чиним непокору законним вимогам поліцейських.

Згідно ст. 36 ч.2 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи, що в провадженні судді Бершадського районного суду Рудя О.Г. одночасно знаходяться три справи про адміністративне правопорушення відносно однієї особи, для повного та всебічного розгляду, справи № 126/1946/17 (провадження № 3/126/1211/2017), № 126/1963/17 (провадження № 3/126/1228/2017) та № 126/1964/17 (провадження № 3/126/1229/2017) відповідно до ст. 36 КУпАП слід об'єднати в одне провадження. Об'єднаній справі присвоїти № 126/1946/17 провадження № 3/126/1211/2017.

Перед початком судового розгляду справи ОСОБА_2 було роз'яснено права у відповідності до ст.268 КУпАП.

ОСОБА_2 в судовому засіданні вину не визнав, посилаючись на те, що він був тверезий, автомобілем не керував, жодних хуліганських дій та непокори вимозі поліцейських не вчиняв.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2, свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які підтвердили показання ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступного.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

При цьому, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України суд вважає такими, що не можуть бути визнані належним та допустимим доказом відомості, що містяться у самому протоколі про адміністративне правопорушення, у зв'язку з їх не відповідністю нормам ст. 256 КУпАП та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказам вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із вищевказаним стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Як наслідок на переконання суду дані відображенні у протоколах про наявність у діях ОСОБА_2 складів адміністративних правопорушень за ст.ст. 130 ч.1, 173, 185 КУпАП є сумнівними з вищезазначених підстав, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року; стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду здобуто не було та суду не надано.

Стаття ж 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов'язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи, дана правова норма не передбачає судового рішення про направлення справи на дооформлення.

За таких обставин, враховуючи вище викладене суд вважає, що у діях ОСОБА_2 відсутні склади адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 130 ч.1, 173, 185 КУпАП, так як його вину не доведено належним чином, а викладено на припущеннях, що є неприйнятим та суперечить, як нормам національного законодавства, так і міжнароджного.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністі події і складу адміністративного правопорушення.

У зв'язку з чим, дане адміністративне провадження, з урахуванням вимог п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 6, 33-35, 130, 221, 245, 247, 251, 252, 268, 272, 280, 321 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст.ст. 130 ч.1, 173, 185 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені Кодексом України про адміністративне правопорушення, з урахуванням норм статтей 287-291 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О. Г. Рудь