АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 33/796/199/2017 Головуючий у першій інстанції - Ясельський А.М.
П О С Т А Н О В А

23 січня 2017 року Суддя Апеляційного суду міста Києва Ковальська В.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності,- ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3, особи, відносно якої закрито провадження, - ОСОБА_4 розглянувши апеляційну скаргу особи ОСОБА_2 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2016 року про закриття провадження в справі відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_2, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та про визнання винним ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2016 року закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_4 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Згідно з постановою судді закрито провадження за протоколом про адміністративне правопорушення відносно гр. ОСОБА_4, у якому зазначалось, що ОСОБА_4 24 вересня 2016 року, керуючи автомобілем «Мерседес» державний реєстраційний номер НОМЕР_1, на Великій кільцевій дорозі в м. Києві при перестроюванні, не надав перевагу в русі автомобілю «Шевролет», державний номерний знак НОМЕР_2, що рухався в попутному напрямку на тій смузі, на яку він мав намір перестроїтись внаслідок чого відбулось зіткнення автомобілів, чим порушив п. 10.1,10.3,12.3 Б Правил дорожнього руху.

Одночасно суддя встановив, що ОСОБА_2 24 вересня 2016 року, керуючи автомобілем «Шевролєт» державний реєстраційнийномер НОМЕР_2, на Великій кільцевій дорозі в м. Києві не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «Мерседес» державний реєстраційний номер НОМЕР_1, чим порушив п. 12.1, 12.3, 2.3 Б Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2016 року скасувати та провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити з підстав, передбачених п. 1 ст. 247 КУпАП.

При цьому апелянт вказує на те, що ДТП сталася з вини водія ОСОБА_4, який їхав на швидкості з середнього ряду і перестроювався в крайню ліву смугу руху та намагався виїхати або не проїхати полосу розвороту та міг призупинитись і пропустити автомобіль під керуванням ОСОБА_2 перед виконанням маневру, чим порушив п. 2.3 Д, 12.9 Г ПДР.

Проте суддя не взяв до уваги пояснення ОСОБА_2 про обставини ДТП, не допитав очевидця ДТП - свідка ОСОБА_5 та ухвалив незаконне й необґрунтоване рішення про притягнення до відповідальності ОСОБА_2

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, пояснення ОСОБА_4, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, а постанову судді необхідно залишити без змін, виходячи з таких підстав.

Висновок, викладений постанові судді, про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та відсутність складу такого ж правопорушення в діях ОСОБА_4 при обставинах, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами: поясненнями водія автомобіля «Мерседес» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4, поясненнями свідка ОСОБА_5, даними протоколів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_4 і даними схеми ДТП, у якій зафіксовані виявлені на автомобілях пошкодження.

Так, з пояснень водія ОСОБА_4 убачається, що він рухався по крайній лівій смузі з ввімкненим поворотом на розворот, коли його автомобіль ззаду був вдарений автомобілем Шевроле з номерним знаком НОМЕР_2.

Вказані пояснення підтверджуються даними схеми ДТП та виявленими на автомобілях ушкодженнями.

Свідок ОСОБА_5 пояснював, що водій ОСОБА_4 дійсно перестоювався з середньої у ліву смугу руху, проте цей же свідок підтвердив і ту обставину, що автомобіль під керуванням ОСОБА_4 майже зупинився перед розворотом, тобто підтвердив пояснення ОСОБА_4 про його дії, направлені на вчинення розвороту.

При цьому доводи апеляції ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_4 перед здійсненням розвороту мав призупинитись і пропустити автомобіль під керуванням ОСОБА_2 не ґрунтуються на вимогах ПДР, оскільки за обставинами справи автомобіль під керуванням ОСОБА_4 знаходився у лівій смузі руху перед автомобілем під керуванням ОСОБА_2, а тому не має підстав вважати, що останній мав перевагу в русі перед автомобілем під керуванням ОСОБА_4

Окрім того, суддя апеляційного суду звертає увагу на пояснення ОСОБА_2 про обставини ДТП, надані при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, згідно з якими водій автомобіля Мерседес, який рухався перед ним, робив незрозумілі рухи то вправо, то вліво, а коли ОСОБА_2 прийняв вправо, то і водій Мерседеса подав різко вправо. Вказані пояснення не підтверджуються вищенаведеними доказами у справі: поясненнями водія ОСОБА_4, свідка ОСОБА_5, даним схеми ДТП, а також не узгоджуються з поясненнями ОСОБА_2, викладеними в апеляційній скарзі.

Отже, висновок, викладений в ухвалі судді про винність ОСОБА_2 у порушенні вимог п. 12.1, 12.3, 2.3 Б ПДР, що становить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП, є правильним.

Суддя апеляційного суду відмічає, що при розгляді справи у суді першої інстанції не було допущено неповноти, на яку вказував апелянт. Зокрема, з матеріалів справи убачається, що ОСОБА_2, ознайомившись з матеріалами справи, не заявляв судді районного суду клопотання про допит свідка ОСОБА_5, письмові пояснення якого є в матеріалах справи. Клопотання про допит свідка ОСОБА_5 ОСОБА_2 заявив лише в апеляційній скарзі, проте підстав для його задоволення не було в силу вимог ч. 7 т. 294 КУпАП.

За таких обставин суддя апеляційного суду не вбачає підстав для зміни чи скасування постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2016 року про закриття провадження в справі відносно ОСОБА_4 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та про визнання винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2016 року про закриття провадження в справі відносно ОСОБА_4 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та про визнання винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва В.В. Ковальська