Справа № 569/7253/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2017 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Рогозін С.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

01 травня 2017 року близько 23 год. 05 хв., гр. ОСОБА_1, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1, вчинив насильство в сімї відносно дружини свого брата гр. ОСОБА_2, в ході чого словесно ображав її, погрожував фізичною розправою, кричав.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення за обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення не визнав, вказав, що ніяких протиправних дій щодо дружини свого брата гр. ОСОБА_2 не вчиняв, вони спільного господарства не ведуть.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає вчинення насильства в сімї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сімї.

Згідно ст. 1 Закону України «Про попередження насильства в сімї» від 15 листопада 2001 року, під насильством в сімї слід вважати будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім'ї по відношенню до іншого члена сімї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім'ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоровю. Психологічне насильство в сімї - це насильство, повязане з дією одного члена сімї на психіку іншого члена сімї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими спеціально спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдатися або завдається шкода психічному здоровю.

Насильство в сімї може бути вчинено тільки членом сімї. За статтею 1 Закону України «Про попередження насильства в сімї», члени сімї - особи, які перебувають у шлюбі; проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою; їхні діти; особи, які перебувають під опікою чи піклуванням; є родичами прямої або непрямої лінії споріднення за умови спільного проживання.

Частиною 2 ст. 3 СК України передбачено, що сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки, тобто не вважаються членами однієї сімї колишнє подружжя, якщо вони розлучені, але продовжують проживати в одному помешканні.

З пояснень ОСОБА_1 випливає, що ОСОБА_2 являється дружиною його покійного брата, вони хоч проживають спільно, проте не ведуть спільного господарства.

За даних обставин, суд вважає, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення факти викликають сумнів, а тому не можуть бути підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Крім того, факт адміністративного правопорушення стверджується лише письмовим поясненням ОСОБА_2, яка є зацікавленою особою, а показання свідків в матеріалах справи відсутні.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в тому разі, якщо відсутня подія або склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не доведена, а провадження по справі підлягає закриттю в зв'язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ст. 247, ст.ст. 251, 252, 284, 287, 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити, у звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду С.В. Рогозін