АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 646/1755/17 Суддя суду 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 33/790/984/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2017 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_2 вирішуючи питання щодо можливості призначення до розгляду апеляційної скарги ОСОБА_3 на постанову судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 квітня 2017 року,-

в с т а н о в и в :

Згідно цієї постанови

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, -

- визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 20 400 грн. та позбавлено правом керування транспортним засобом строком на 3 роки.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмір 320 грн.

Суддею встановлено, що 26.01.2017 року о 06 год. 45 хв. на вул. Кооперативній, 24 в м. Харкові, водій ОСОБА_3, керував транспортним засобом ВАЗ 21140, державний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння: запах з порожнини рота, тремтіння рук, почервоніння очей та обличчя. Від проходження огляду на стан спяніння відмовився в присутності двох свідків.

Зазначеними діями ОСОБА_3 порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

На вказану судову постанову, лише 11 липня 2017 року ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить, постанову скасувати та направити на новий розгляд суду першої інстанції, у звязку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, ОСОБА_3 просить поновити йому пропущений строк апеляційного оскарження цієї постанови.

Перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку, що клопотання ОСОБА_3 про поновлення йому строку на апеляційне оскарження не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративні правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Отже закон повязує строк внесення апеляції на постанову судді у справі про адміністративне правопорушення не з датою коли отримано текст постанови суду, а лише з датою ухвалення судового рішення.

Пропуск строку на апеляційне оскарження ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що він не був повідомлений про час і місце судового засідання і взагалі не знав про існування цього судового процесу і про винесення рішення Червонозаводським районним судом м. Харкова від 21 квітня 2017 року.

ОСОБА_3 було відомо про існування даного судового розгляду, оскільки матеріали справи містять розписку-повідомлення (а.с. 17), в якій зазначено про день, час та місце розгляду справи, а саме 07 квітня 2017 року на 09 год. 30 хв., в якій він розписався власноручно.

За наведених обставин твердження ОСОБА_3 в клопотанні про поновлення що він «взагалі не знав про існування цього судового процесу» не заслуговує на увагу.

31.10.2017 року ОСОБА_3 подав клопотання про перенесення апеляційного розгляду.

Засідання апеляційного суду було перенесено на 15 листопада 2017 року і про час та місце судового розгляду ОСОБА_3 був повідомлений 1.11.2017 року о 16 год 13 хв. у відповідності до вимог ст.294 КУпАП про що свідчить роздруківка довідки про доставку СМС.

15 листопада 2017 року помічник судді телефонував ОСОБА_3 в присутності головуючого по справі судді, з приводу повторного не прибуття апелянта на апеляційний розгляд.

В ході телефонної розмови ОСОБА_3 повідомив що на апеляційний розгляд він скоріш всього не зявиться, а СМС повідомлення не отримував.

Доводи клопотання про те, що суд не дотримуючись вимог чинного законодавства, не повідомляв ОСОБА_3 про ухвалення постанови, апеляційним судом не приймаються, оскільки з слів ОСОБА_3 в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 1) зазначено адресу, яка не співпадає з адресою, що зазначена ним в апеляційній скарзі.

Аналіз зазначених дій ОСОБА_3 свідчить про свідоме ігнорування судових викликів судів першої та апеляційної інстанції з метою затягування судового процесу та ухилення від передбаченої законодавством відповідальності за скоєне правопорушення.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляді, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу resjudicata, тобто остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обовязково рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливим і непереборними обставинами.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вжити заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Так, ОСОБА_3 не позбавлений був обовязку цікавитись щодо того, на якому етапі розгляду перебуває справа відносно нього.

Апеляційна скарга подана ОСОБА_3 лише 11 липня 2017 року, тобто після спливу встановленого десятиденного строку оскарження.

Апеляційний суд вважає, що клопотання апелянта не містить даних про наявність поважних причин пропуску ОСОБА_3 процесуального строку на оскарження судової постанови.

Таким чином, нехтування апелянтом протягом встановленого законом обмеження у часі на подання апеляційної скарги обєктивними причинами не обумовлено, і в клопотанні про наявність таких причин дані відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 КУпАП апеляційна скарга, подана після спливу встановленого строку, повертається судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також, якщо у поновленні строку відмовлено.

За вищенаведених обставин апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення ОСОБА_3 пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_3 в поновлені строку на апеляційне оскарження постанови судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 квітня 2017 року, якою притягнуто ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Матеріали справи повернути до Червонозаводського районного суду м. Харкова і, при цьому апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту через суд першої інстанції.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_2