Апеляційний суд міста Києва
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

25 квітня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Тютюн Т.М. за участю:

особи, щодо якої винесено постанову, ОСОБА_3,

захисників ОСОБА_4., ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Лубни Полтавськоїобласті, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3, проживає за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14 лютого 2017 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14.02.2017 року на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 24 грудня 2016 року о 3 годині 56 хвилин ОСОБА_3 керував автомобілем ВАЗ-217230 д/н НОМЕР_2 у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9 "а" Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати і закрити провадження у справі.

В обґрунтування своїх доводів зазначає про те, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові судді обставини не відповідають дійсності, оскільки транспортним засобом він не керував і знаходився в ньому як пасажир. Однак працівники поліції при складанні протоколу не додали пояснення свідка ОСОБА_6, який керував автомобілем, і суддя не звернув увагу на наявність цього свідка, внаслідок чого всебічно, повно і об'єктивно не з'ясував обставини справи.

_________________________________________________________________________

Справа № 33/796/1000/2017 Постанова винесена суддею Мирошниченко О.В.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

Крім того, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку оскарження постанови, пропуск якого ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що копію постанови отримав у приміщенні суду лише 06.03.2017 року, внаслідок чого не зміг своєчасно реалізувати своє право на апеляційне оскарження.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3, захисників ОСОБА_4, ОСОБА_5, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, скасувавши постанову судді із закриттям провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення; опитавши правопорушника, свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, дослідивши інші докази в справі та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до таких висновків.

Згідно з ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подана 16.03.2017 року, тобто з пропуском встановленого законом строку. Справу розглянуто за відсутності ОСОБА_3, який своєчасно був сповіщений про місце і час її розгляду і не повідомив про поважні причини неявки. Водночас, дані про дату отримання поштою копії постанови у справі відсутні, а тому не довіряти твердженням про отримання копії судового рішення 06.03.2017 року, що підтверджується розпискою, немає підстав. Тому строк оскарження постанови пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суддя місцевого суду згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини вчиненого правопорушення, дав належну оцінку доказам і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані, зафіксовані в: протоколі про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_3, про що зазначено раніше; показаннях газоаналізатора "Alcotest 6810" "Drдger" і акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з якими за наслідками огляду ОСОБА_3 станом на 3 годину 56 хвилин 23.12.2016 року рівень алкоголю у видихуваному ним повітрі становив 1,08 ‰, і з цим актом правопорушник погодився; письмових поясненнях свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, у присутності яких проведено огляд.

Оскільки вказані докази об'єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду.

Наявна в справі і розписка ОСОБА_6 про залишення йому на зберігання транспортного засобу, що свідчить про застосування такого заходу забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення, як відсторонення особи від керування транспортним засобом, передбаченого ст.266 КУпАП.

Не спростовують таких висновків суду і пояснення ОСОБА_3, у відповідності з якими 24.12.2016 року він зателефонував ОСОБА_6, з яким разом проживає, і попросив забрати його з вул. Трутенка. ОСОБА_6 приїхав на його автомобілі, забрав його біля нічного клубу "Саксон", потім розвернувся, перетнувши подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки, коли побачив маячки патрульного автомобіля. Оскільки ОСОБА_6 забув вдома посвідчення водія, то пішов за ним, а він залишився в автомобілі. Працівникам патрульної поліції, які підійшли і повідомили про порушення вимог ПДР, він сказав, що не був за кермом, відмовився проходити огляд на стан сп'яніння на місці і запропонував зробити це у закладі охорони здоров'я. Однак поліцейські відповіли, що це довго, і що "Drдger" дасть таку саму інформацію. У стані алкогольного сп'яніння він не перебував і наполягав на огляді в закладі охорони здоров'я. Вважає, що результати огляду з використанням приладу "Drдger" є невірними, про що свідчить той факт, що температура повітря на вулиці була від - 1˚ до + 1˚, а в роздруківці технічного засобу + 12˚. Коли поліцейські були біля автомобіля, людям стало цікаво, що трапилося. Він розповів про ситуацію, і обмінявся номерами телефонів на випадок, якщо знадобиться допомога.

За клопотанням сторони захисту судом апеляційної інстанції було заслухано пояснення свідків.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що 24.12.2016 року о 3 годині 35 хвилин керував автомобілем "ВАЗ-217230" на вул. Смолича і прямував додому, коли зателефонував ОСОБА_3 і попросив забрати його з вул. Трутенка біля нічного клубу "Саксон". Він прибув на місце, перетнув подвійну смугу розмітки і зупинився біля тротуару, де ОСОБА_3 сів на пасажирське сидіння. Потім знову розвернувся, побачив проблискові маячки патрульної поліції і, оскільки при собі не було посвідчення водія, вийшов з автомобіля і направився до місця проживання. Коли через 40-60 хвилин повернувся, щодо ОСОБА_3 вже склали протокол. Надалі він сів за кермо автомобіля та вони поїхали додому.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що разом з ОСОБА_8 і ОСОБА_9 відпочивав у нічному клубі "Саксон". Коли палили на вулиці, то спостерігали, як на протилежному боці дороги водій вийшов з автомобіля та швидко пішов, і через кілька хвилин під'їхав автомобіль патрульної поліції. Працівники поліції підходили до них і пропонували бути свідками огляду особи на стан сп'яніння за допомогою технічного засобу, але вони відмовилися. Коли повернувся водій, поліцейські вже поїхали, а вони підійшли до раніше незнайомого ОСОБА_3, щодо якого, як з'ясувалось, склали протокол про адміністративне правопорушення, сказали про те, що все бачили, і обмінялися номерами телефонів.

Пояснення свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_9 є аналогічними за змістом. Крім того, як випливає з пояснень ОСОБА_8, він спостерігав, як ОСОБА_3 сідав в автомобіль біля клубу, а водій порушив вимоги ПДР, розвернувшись з перетином суцільної лінії дорожньої розмітки.

Відповідно до пояснень свідка ОСОБА_10 вона, знаходячись на вулиці біля клубу "Саксон", була очевидцем того, як ОСОБА_3, якого до цих подій вона не знала, сів в автомобіль в якості пасажира, після чого автомобіль розвернувся і з нього вийшов водій. Коли через кілька хвилин під'їхав патрульний автомобіль, працівники поліції ходили навколо, потім розбиралися. Вона бачила, що ОСОБА_3 дихав у технічний засіб, після чого оформляли документи. Коли водій повернувся, поліцейські вже поїхали, а вона підійшла до ОСОБА_3, запитала, що трапилося, і залишила свій номер телефону, оскільки оглядали на стан сп'яніння не водія. Інші свідки також підійшли до ОСОБА_3 тоді, коли поліцейські поїхали.

Також судом апеляційної інстанції викликалися свідки ОСОБА_11 і ОСОБА_12, у присутності яких проводився огляд ОСОБА_3 працівниками поліції і складався протокол про адміністративне правопорушення. Однак свідки в судове засідання не прибули і не повідомили про причини неявки.

Даючи оцінку поясненням правопорушника та свідків, слід зазначити, що вони спростовуються доказами, які суд поклав в обґрунтування своїх висновків, є нелогічними і суперечливими навіть між собою.

Стверджуючи про те, що їм достовірно було відомо, що ОСОБА_3 не керував транспортним засобом і що працівники поліції оглядають його на стан сп'яніння та складають протокол, свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8 і ОСОБА_9 відмовилися бути свідками цього огляду. Ні ці свідки, ні ОСОБА_10, не повідомили поліцейським про перебування за кермом іншої особи, а підійшли до ОСОБА_3, за їх поясненнями, щоб у подальшому допомогти, лише тоді, коли працівники поліції поїхали. Пояснення цих осіб стосовно появи водія, коли працівників поліції не було, спростовуються розпискою ОСОБА_6 про залишення йому на зберігання транспортного засобу.

Дані, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 або будь-яка інша особа, в тому числі ОСОБА_6, який прибув на місце коли оформляли матеріали справи, повідомляли про те, що ОСОБА_3 транспортним засобом не керував, у справі відсутні.

З метою з'ясування обставин проведення огляду і складання протоколу апеляційним судом було витребувано запис нагрудної камери (відеореєстратора) працівника Управління патрульної поліції у м. Києві. Пояснення ОСОБА_3 про те, що він відмовився проходити огляд на стан сп'яніння на місці і запропонував зробити це у закладі охорони здоров'я, спростовуються записом. При цьому слід зауважити, що огляд на стан сп'яніння зобов'язаний проходити водій. Оскільки, як стверджує правопорушник, транспортним засобом він не керував, то його дії з проходження огляду на стан сп'яніння є незрозумілими.

Також записом зафіксована присутність поруч з ним осіб, схожих на свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_10, які нібито підійшли тоді, коли працівники поліції поїхали. Однак жоден з них про керування іншою особою транспортним засобом не повідомляє.

Посилання правопорушника на те, що результати огляду з використанням приладу "Drдger" невірні з огляду на інформацію про температуру повітря на вулиці, є непереконливими, оскільки зауважень, які б свідчили про незгоду з результатами огляду, він не висловлював і погодився з результатами, що зафіксовано в акті. Дані ж щодо температури повітря об'єктивно пояснюються тим, що спеціальний технічний засіб зберігався до цього в салоні патрульного автомобіля.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що пояснення правопорушника і свідків є неправдивими, розцінює їх як намагання уникнути відповідальності за вчинене правопорушення і відкидає.

Що стосується доводів в апеляційній скарзі про те, що суддя не звернув увагу на наявність свідка ОСОБА_6, всебічно, повно і об'єктивно не з'ясував обставини справи, то вони є надуманими, оскільки дані в справі про цього свідка були відсутні. ОСОБА_3 не забажав скористатися своїм правом брати участь у розгляді справи або надати пояснення, а тому суддя прийняв рішення на підставі наявних у справі доказів.

Отже, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.

Стягнення на ОСОБА_3 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає санкції відповідної частини статті.

Таким чином постанова судді є законною та обґрунтованою і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_3 строк оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14 лютого 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14 лютого 2017 року, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 /шестисот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.М. Тютюн