Справа № 345/201/17
Провадження № 33/779/217/2017
Категорія ст. 124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Якимів Р. В.
Суддя-доповідач Повзло В.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області Повзло В.В., за участю апелянта ОСОБА_2, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3, захисника ОСОБА_4,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27 лютого 2017 року, щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя АДРЕСА_1,

якою провадження закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

Оскарженою постановою судді провадження щодо ОСОБА_3 закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП,

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_3 обвинувачувався у скоєнні адміністративного правопорушення за наступних обставин:

23.12.2016 року о 21 год. 50 хв. ОСОБА_3 в смт Брошнів Осада по вул. 22 Січня, керуючи автомобілем «ВАЗ 2107» номерний знак НОМЕР_2, на автодорозі Стрий-Чернівці-Мамалига, не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху, порушив правила безпечної дистанції при русі, чим порушив вимоги п. 13.1. Правил дорожнього руху України, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки Фольксваген Венто номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

На вказане рішення судді Синичків В.П. подав апеляційну скаргу, в якій просить, поновити строк на апеляційне оскарження, так як його не повідомляли про розгляд справи. Скасувати вказану постанову судді, прийняти нове рішення, яким визнати ОСОБА_3 винним у скоєнні ДТП.

В обґрунтування своєї позиції зазначає, що дана постанова є незаконною, не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, а також прийнята із значними порушеннями процесуальних норм.

Вказує, що дії ОСОБА_3 свідчать про порушення п. 11.4., 14.6.е., 34.1., 10.4., 11.2., 12.1., 13.1. Правил дорожнього руху України. Твердження ОСОБА_3 суперечать схемі ДТП.

В судове засідання апеляційного суду з'явилась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3, якому роз'ясненні права, передбачені ст. 268 КУпАП. Клопотань не заявив.

В судове засідання апеляційного суду з'явився апелянт ОСОБА_2, якому роз'ясненні права, передбачені ст. 269 КУпАП. Заявив клопотання про долучення до матеріалів справи фотографії його транспортного засобу після зіткнення.

Клопотання задоволено, фотографію, з якої вбачається характер та локалізація пошкоджень транспортного засобу, а також наявність осипу біля автомобіля, долучено до матеріалів справи.

В судове засідання апеляційного суду з'явився захисник ОСОБА_2 ОСОБА_4, якій роз'ясненні права, передбачені ст. 271 КУпАП, заявила клопотання про допит свідка ОСОБА_6, яке задоволено.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_4 підтримали доводи апеляційної скарги з мотивів, викладених у ній, вважають винуватим у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3, просили постанову судді скасувати та прийняти нову, якою визнати винуватим у скоєнні ДТП ОСОБА_3; ОСОБА_3 заперечував з приводу поданої апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а рішення суду - без змін.

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на подачу апеляційної скарги, вважаю таким, що підлягає до задоволення, оскільки матеріали провадження не містять жодних відомостей про його повідомлення про час розгляду справи у відповідності до приписів ст. 277-2 КУпАП, крім того, суд першої інстанції не надсилав копію постанови на його адресу.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову судді місцевого суду - без змін, з наступних підстав.

Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Як вбачається із матеріалів справи, судом першої інстанції з урахуванням вказаних вище вимог закону з'ясовані обставини, що свідчать про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 1) вбачається, що ОСОБА_3 обвинувачувався у скоєнні адміністративного правопорушення за наступних обставин: 23.12.2016 року о 21 год. 50 хв. ОСОБА_3 в смт Брошнів Осада по вул. 22 Січня, керуючи автомобілем «ВАЗ 2107» номерний знак НОМЕР_2, на автодорозі Стрий-Чернівці-Мамалига, не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху, порушив правила безпечної дистанції при русі, чим порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки Фольксваген Венто номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2, що спричинило внаслідок пошкодження транспортних засобів.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою - старшим лейтенантом поліції Гудим І.М., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, протокол підписаний уповноваженою особою та особою, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3 При складенні протоколу правопорушнику роз'яснювалися його права і обов'язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, про що свідчить підпис останнього (а.с. 1).

До наведеного протоколу додано схему місця ДТП, яка сталася 23.12.2016 року о 21 год. 50 хв. в смт Брошнів Осада по вул. 22 Січня. Із схемою ознайомлені водії транспортних засобів, що зіткнулися, про що свідчать їхні особисті підписи. З неї вбачається розташування автомобілів на проїзній смузі (а.с. 2), а також характер та локалізація отриманих пошкоджень автомобілів (а.с. 2 зворот).

Тобто, уповноваженою посадовою особою ОСОБА_3 обвинувачувався в порушенні пункту п. 13.1. Правил дорожнього руху України.

Твердження апелянта про порушення ОСОБА_3 п. 13.1. ПДР України є неспроможнім з огляду на наступне:

У судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_3 пояснив, що свою вину він не визнає, оскільки рухався по проїзній частині без порушень ПДР України, допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Фольксваген Венто» у зв'язку з тим, що водій останнього порушуючи ПДР під час різкого здійснення повороту ліворуч не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, внаслідок чого було допущено зіткнення.

Із схеми наслідків дорожньо-транспортної пригоди вбачається наступний перелік механічних пошкоджень автомобіля «Фольксваген Венто» з н.з. НОМЕР_1 : деформація передньої лівої та задньої лівої дверки, заднього лівого порогу, розбите ліве заднє вікно.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що встановлена сукупність пошкоджень вказує на те, що їх спричинення без порушення правил обгону не можливе, оскільки безпечна дистанція - це відстань до транспортного засобу, що рухається попереду тією ж смугою, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру.

Характер та локалізація механічних пошкоджень транспортних засобів, якими під час ДТП керували ОСОБА_2 та ОСОБА_3 свідчить про те, дистанцію руху транспортних засобів ОСОБА_3 не порушено.

Вважаю вказаний висновок суду першої інстанції обґрунтованим.

Разом з тим, в Протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 1) щодо ОСОБА_3, серії АП2 №062824 від 25.12.2016 року, який є актом обвинувачення особи у скоєні адміністративного правопорушення, відсутнє обвинувачення з посиланням на будь який інший, ніж 13.1., пункт Правил, міститься лише висновок уповноваженої посадової особи, яка складала вказаний протокол, про кваліфікацію дій правопорушника за ст. 124 КУпАП.

Суд не має права брати на себе функцію обвинувачення та у будь який спосіб конкретизувати зміст протоколу, що слідує з загальних засад судочинства, закріплених у статті 129 Конституції України.

Враховуючі вищевикладене, вважаю доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, про порушення ОСОБА_3 п. 11.4., 14.6.е., 34.1 10.4., 11.2., 12.1., Правил дорожнього руху України такими, що не знайшли свого підтвердження за відсутності відповідного обвинувачення, яке може висувати виключно уповноважена посадова особа Національної поліції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

В матеріалах провадження містяться пояснення ОСОБА_3 (а.с. 3), з яких вбачається, що він не згоден з правопорушенням, що ставиться йому в провину, так як вважає винуватим водія ОСОБА_2, який виконував поворот лівруч з правої смуги попутного напрямку руху.

З пояснень ОСОБА_2 (а.с. 4) вбачається, що ДТП сталося в момент, коли він повертав ліворуч з лівої смуги руху.

Вказані пояснення учасників ДТП протирічать один одному, оскільки є взаємовиключними, та не усунуті відповідною посадовою особою національної поліції.

Свідок ОСОБА_6, якому роз'яснені права, передбачені ст. 272 КУпАП, в судовому засіданні апеляційного суду пояснив, що він був пасажиром транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2, що рухався в лівій смузі та виконував маневр повороту ліворуч. Зазначив, що на час дорожньо-транспортної пригоди було сухо, зіткнення транспортних засобів відбулося на смузі зустрічного руху. Біля автомобіля марки Фольксваген Венто номерний знак НОМЕР_1 був осип уламків транспортного засобу.

Вважаю, що вказані свідчення водія самі по собі, за відсутності конкретного обвинувачення ОСОБА_3, не можуть бути підставою для притягнення його до відповідальності.

Жодних доказів, які б спростовували свідчення водіїв, уповноваженою поскладовою особою поліції не надано.

Зі схеми наслідків ДТП (а.с. 2) не вбачається відомостей щодо місця зіткнення транспортних засобів, стану покриття проїзної частини, наявності чи відсутності осипів.

Вказані обставини у своїй сукупності унеможливлюють доведення винуватості ОСОБА_3 із стандартом доказування "поза розумним сумнівом".

До апеляційної скарги долучено постанову судді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 16 березня 2017 року, з якої вбачається, що працівники поліції також склали протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №062823 від 25.12.2016 року щодо іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 22 січня 2016 року у смт Брошнів-Осада, по вул. 22 Січня, на автодорозі Стрий-Чернівці-Мамалига, ОСОБА_2, який разом з іншими матеріалами про притягнення до адміністративної відповідальності повернуто до Рожнятівського відділення поліції Калуського ВП ГУНПУ в Івано-Франківській області для належного оформлення, з урахуванням викладених у постанові обставин, шляхом додаткового допиту учасників дорожньо-транспортної пригоди та свідків, з виїздом на місце дорожньо-транспортної пригоди, складання нової схеми ДТП.

Вказане також свідчить про відсутність в матеріалах провадження достатньої кількості доказів, які б поза усяким розумним сумнівом свідчили б про доведеність винуватості ОСОБА_3 у скоєнні адміністративного правопорушення, за обставин, викладених в протоколі.

З урахуванням змісту обвинувачення у скоєнні адміністративного правопорушення, вважаю недоведеною вину ОСОБА_3 у порушенні останнім п. 13.1. ПДР України.

Інших доказів скоєння ОСОБА_3 адміністративного правопорушення під час апеляційного провадження не здобуто.

Крім того, апелянт фактично стверджує, що матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 не містять достатньо доказів, наголошує, що по справі про адміністративне правопорушення щодо нього працівниками поліції були зазначені додаткові та уточнюючі відомості після виконання постанови суду про усунення недоліків та повернення матеріалів справи на доопрацювання.

Разом з тим, в межах своєї компетенції, яка визначена ст. 294 КУпАП, апеляційний суд позбавлений можливості ухвалити постанову про скасування постанови судді суду першої інстанції з поверненням справи на доопрацювання.

Таким чином, суддя, розглядаючи справу, дослідивши докази у справі, шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться особі у вину згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та з диспозицією ст. 124 КУпАП, іншими нормами чинного законодавства, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин обвинувачення, викладеному у протоколі та на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП правильно закрив провадження.

Такий висновок судді відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими у судовому засіданні та викладеними у постанові доказами, якими у їх сукупності спростовуються доводи апелянта.

Питання щодо винуватості ОСОБА_2 не є предметом розгляду вказаної справи про адміністративне правопорушення, оскільки розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3

Питання про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, з мотивів порушення пунктів 11.4., 14.6.е., 34.1 10.4., 11.2., 12.1. Правил дорожнього руху України, повинно було б розглядатися у встановленому законом порядку за умови складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення уповноваженою посадовою особою.

Істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови судді, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт, не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_2 строк на оскарження постанови судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27 лютого 2017 року щодо ОСОБА_3.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27 лютого 2017 року щодо ОСОБА_3, якою провадження закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло

Згідно з оригіналом

Суддя В.В. Повзло