Справа № 750/1742/17 Головуючий у 1 інстанції Стебліна А. В.
Провадження № 33/795/576/2017
Категорія - ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

18 грудня 2017 року місто Чернігів

Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської Оседач М.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 9 березня 2017 року,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, ФОП, мешкаючий за адресою: м. Чернігів, 2-й АДРЕСА_1, притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) з накладенням стягнення у розмірі 340 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 320 грн.

На дану постанову суду ОСОБА_2 11 грудня 2017 року подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови.

В клопотанні зазначає, що він не являється фахівцем в галузі права і не зміг вчасно реалізувати своє право на оскарження постанови місцевого суду. Також, він, 13 березня 2017 року отримав травму ноги і пересувався на милицях до 27 березня 2017 року, а тому вчасно не міг звернутися з апеляційною скаргою, так як мав серйозні проблеми зі здоровям.

Дослідивши матеріали справи, доводи про причини пропуску строку на апеляційне оскарження, вважаю, що в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути апелянту, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Також, слід зазначити, що при розгляді заяви про поновлення пропущеного строку, перевіряється тільки поважність причин пропуску строку або їх відсутність, і не може надаватись оцінка процесуальним діям та документам по справі або прийнятому судом рішенню.

Апелянтом протягом встановленого законом часу на подання апеляційної скарги зазначена постанова не оскаржувалась, об'єктивними причинами це не обумовлено, і в його клопотанні про наявність таких причин, дані відсутні.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 був присутнім під час розгляду справи та оголошенні постанови, порядку та строків її оскарження в суді першої інстанції, про що і не заперечується апелянтом у поданій апеляційній скарзі та клопотанні про поновлення строку.

У матеріалах справи (а.с. 18, 19) містяться квитанції від 21 березня 2017 року про сплату ОСОБА_1 штрафу та судового збору призначеного оскаржуваною постановою від 9 березня 2017 року, що свідчить про те, що останньому було відомо про існування оскаржуваної постанови в межах строку її апеляційного оскарження і з постановленим рішенням останній погодився.

Крім того, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, відсутні відомості та письмові клопотання ОСОБА_1 про необхідність залучення до розгляду справи захисника або фахівця в галузі права, і такі клопотання останнім суду не подавалися.

Отже, за таких обставин, доводи апелянта про неможливість реалізувати своє право на оскарження постанови суду першої інстанції у звязку з тим, що останній не являється фахівцем в галузі права є голослівними та не підтверджуються матеріалами справи.

Також, ОСОБА_1 в поданому клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження не наведено мотивів, чому він звернувся та оскаржив постанову місцевого суду зі спливом більше ніж 6 місяців, і які обєктивні причини заважали йому це зробити в розумні строки з моменту ухвалення постанови судом першої інстанції.

Крім того, згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Враховуючи те, що в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційній скарзі не наведено жодних доказів та мотивів про поважність причини, яка б позбавила ОСОБА_1 можливості оскаржити постанову судді в межах передбаченого законом строку або розумного строку з моменту постановлення рішення місцевим судом, прихожу до висновку про відсутність підстав для поновлення такого строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Керуючись статтею 294 КупАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 9 березня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Апеляційну скаргу та доданими до неї документами повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_3