Справа №591/4290/17 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Мальована-Когер В.В.
Номер провадження 33/788/386/17 Суддя-доповідач Макаровець А. М.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року суддя Апеляційного суду Сумської області Макаровець А. М. ,розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3, що діє в інтересах особи, яку було притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 11 вересня 2017 року, за якою

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1, жителька АДРЕСА_1,

визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у сумі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. без позбавлення права керування транспортним засобом, у зв'язку з відсутністю такого права.

Постановлено стягнути з ОСОБА_4 320 грн. 00 коп. судового збору в дохід держави

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 11 вересня 2017 року на ОСОБА_4 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами за те, що вона близько 06 год. 00 хв. 07 серпня 2017 року поблизу вул. Володимирська, м. Суми керувала т.з. Chrysler 300 C д.н. НОМЕР_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння.

Вище зазначеними діями ОСОБА_4 порушила п.п. а) п. 2.9 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

В поданій спільній апеляційній скарзі ОСОБА_3, що діє в інтересах ОСОБА_4 просить:

- постанову судді скасувати, а провадження закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Свої вимоги мотивує тим, що:

- постанова судді є такою, що винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме, не враховано, що порядок проведення огляду на встановлення стану алкогольного сп'яніння здійснено в порушення п. 9 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09 листопада 2015 року та ч. 5 ст. 266 КУпАП, так як огляд проведено пізніше ніж через дві години з моменту виявлення відповідних підстав, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, в якому значиться час події 06 год. 00 хв., а в результатах тесту ALCOTEST 6810 09 год. 54 хв.;

- судом до уваги взято свідчення ОСОБА_4 від 07 серпня 2017 року, які остання давала перебуваючи в стані стресу та сильного душевного хвилювання, а свідчення від 08 вересня 2017 року, які різняться з первісними поясненнями судом не взято до уваги, що суперечить сталій практиці Європейського суду з прав людини (рішення Еркач проти Хорватії), де зазначено про необхідність надання переваги поясненням наданим суду;

- зазначає, що матеріали справи не містять жодного доказу того, що ОСОБА_4 перебувала в стані алкогольного сп'яніння. Вказаний стан виник у ОСОБА_4 внаслідок скоєного ДТП;

- сам протокол про адміністративне правопорушення не може бути достатнім доказом у справі оскільки він не має взаємозв'язку з іншими доказами, які були наведені судом першої інстанції.

Зазначає, що у справі відсутні докази на підтвердження наявності у ОСОБА_4 об'єктивної сторони адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги ОСОБА_3, що діє в інтесах ОСОБА_4, вислухавши особу, яку було притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_3, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Розглядаючи справу, суддя районного суду вірно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_4 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Факт скоєння вказаного правопорушення за обставин, викладених в постанові судді, підтверджується зібраними доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 144975 від 07 серпня 2017 року (а.с. 2), з якого вбачається, що ОСОБА_4 керуючи транспортним засобом перебувала в стані алкогольного сп'яніння, при цьому, погодилася з обставинами зазначеними в протоколі про, що свідчать підписи і надала пояснення;

- результатом тесту ALKOTEST 6810 (а.с. 1) відповідно до якого у ОСОБА_4 виявлено 1,99 ‰ алкоголю;

- актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3), відповідно до якого огляд проводився у зв'язку з виявленими у ОСОБА_4 ознаками: запаху алкоголю з порожнини рота, вираженого тремтіння пальців рук; порушення координації рухів, з вказаним, у вказаному акті проставлено підпис і ОСОБА_4;

- письмовими поясненнями ОСОБА_4 (а.с. 4) відповідно до яких вона, не маючи прав на керування транспортним засобом, керувала т.з. Chrysler 300 C д.н. НОМЕР_1 поблизу бази відпочинку «Вітязь» повернула до лісу і здійснила наїзд на дерево. За кермо сіла за запрошенням ОСОБА_5, який її хотів навчити керувати автомобілем, після події ДТП ОСОБА_5 зачинив її в автомобілі і пішов у невідомому напрямку;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 (а.с. 5,6) з яких вбачається, що 07 серпня 2017 року о 09 год. 50 хв. в районі лісопаркової зони, біля вул. Володимирської 90, м. Суми проводився огляд за допомогою газоаналізатора DRAGER 6810 ОСОБА_4, який показав 1,99 ‰ алкоголю;

- довідкою (а.с. 9) відповідно до якої ОСОБА_4 раніше за ч. 1 ст. 130 КУпАП не притягувалася та посвідчення водія не має.

Підстав не брати до уваги вище зазначені докази у суду першої інстанції не було, оскільки, а ні ОСОБА_4 ні її захисник ОСОБА_3 жодних доказів на їх спростування суду не надали, тому відсутні підстави для не врахування вище зазначених доказів і в суді апеляційної інстанції.

Тому, доводи апеляційної скарги про відсутність у справі жодного доказу на підтвердження перебування ОСОБА_4 в стані алкогольного сп'яніння під час керування транспортним засобом не є такими, що ґрунтуються на матеріалах справи.

Крім того, захисником ні до суду першої інстанції ні до суду апеляційної інстанції не надано доказів на підтвердження виникнення у ОСОБА_4 стану алкогольного сп'яніння внаслідок скоєного ДТП, а не в наслідок виживання алкогольних напоїв.

Доводи апеляційної скарги про проведення огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння з грубим порушенням п. 9 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09 листопада 2015 року та ч. 5 ст. 266 КУпАП не є такими, що ґрунтуються на нормах закону.

Пунктом 9 розділу № ІІ вище зазначеної інструкції передбачено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Частина 4 статті 266 КУпАП передбачає, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Таким чином, вище зазначені нормативні акти встановлюють часовий проміжок і наслідки не дотримання такого, для проведення огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння з закладі охорони здоров'я.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що огляд проводився не в медичному закладі, а за допомогою газоаналізатора Драгер ALKOTEST 6810 з висновком якого погодилася і ОСОБА_4, про що свідчить її підпис на висновку (а.с. 1), тому підстав вважати, що працівники поліції допустили порушення вище зазначених нормативних актів не має.

Доводи апеляційної скарги про не безпідставне надання переваги поясненням ОСОБА_4 від 07 серпня 2017 року замість поясненням наданим 08 вересня 2017 року в суді не можна вважати обґрунтованими.

Оскільки при винесенні постанови судом приймається до уваги, що з урахуванням положень передбачених ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Зі змісту положень зазначеної статті також вбачається, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. З матеріалів справи вбачається, що апелянт фактично порушує перед судом питання про надання переваги одним письмовим доказам перед іншими, оспорює правильність оцінки доказової бази зробленої судом першою інстанцією, однак письмові пояснення від 08 вересня 2017 року та письмові пояснення від 07 серпня 2017 року, відображені в протоколі про адміністративне правопорушення, в межах предмету дослідження по даній справі про адміністративне правопорушення, ніяким чином не спростовують одне одного і не суперечать іншим доказам в матеріалах справи. За змістом показань від 08 вересня 2017 року вбачається, що ОСОБА_4 дійсно в дату, час і місце зазначене в протоколі керувала автомобілем. Факт перебування ОСОБА_4 в стані алкогольного сп'яніння під час керування доводиться іншими доказами, зокрема висновком газоаналізатору (а.с. 1), письмовими поясненнями свідків (а.с. 5,6), актом огляду на стан алкогольного сп'яніння (а.с. 3) оцінку яких надано судом першої інстанції і на спростування яких ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_3 ні до суду першої інстанції ні до суду апеляційної інстанції не надали. Тому, підстав вважати, що судом безпідставно встановлено вину ОСОБА_4 та надано не правильну оцінку її показання як від 07 серпня 2017 року так і від 08 вересня 2017 року, не має.

Доводи про те, що сам протокол про адміністративне правопорушення не може бути достатнім доказом у справі також обґрунтованими вважати не можна, оскільки судом першої інстанції досліджувалися: протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 144975 від 07 серпня 2017 року (а.с. 2); результат тесту ALKOTEST 6810 (а.с. 1); акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3); письмові пояснення ОСОБА_4 (а.с. 4); письмові пояснення свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 (а.с. 5,6); довідка (а.с. 9), які у своїй сукупності не спростовують правильність висновків суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_4

Крім того, звертає на себе увагу та обставина, що вимоги апеляційної скарги полягали в скасуванні постанови судді та закриття провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення, а в наданих суду письмових поясненнях від 11 жовтня 2017 року захисник ОСОБА_3 порушує питання про звільнення ОСОБА_4 від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого, що суперечить вимогам закону, а саме ст. 294 КУпАП, яка передбачає, що апеляційний суд здійснює перегляд в межах апеляційної скарги.

Також, беручи до уваги, що:

- відсутність претензій про відшкодування вартості ремонту, не свідчить про відсутність матеріальної шкоди;

- не надано свідоцтва про народження дитини;

- наявність дитини інваліда не стало перешкодою для залишення останньої у нічний час для вживання алкоголю та керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, вважаю, що є обґрунтовані підстави для висновку про те, що судом першої інстанції прийнято законне і обґрунтоване рішення, при цьому, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 251,252, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 11 вересня 2017 року, якою ОСОБА_4 визнано винною за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. без позбавленням права керування транспортними засобами залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3, що діє в інтересах особи, яку було притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіМакаровець А. М.

З оригіналом згідно суддя

Апеляційного суду

Сумської області А.М. Макаровець