Номер провадження: 33/785/496/17
Номер справи місцевого суду: 515/222/17
Головуючий у першій інстанції Семенюк Л. А.
Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Прібилов В.М., за участю секретаря Стоянової Л.І., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його представника Ковпака О.В. розглянувши апеляційну скаргу адвоката Ковпака Олександра Вікторовича, діючого в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Татарбунарського районного суду Одеської області від 27.02.2017 року,-

встановив

Зазначеною постановою судді,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українець, громадянин України, одружений, працюючого слюсарем в ОАО «Автотехніка», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік.

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 27.01.2017 року, о 23годині 25 хвилин, рухаючись автодорозі «Одеса-Рені» на 134 км, керував автомобілем «Mitsubishi Galant», державний р/но НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Від пропозиції співробітників УПД ГУНП в Одеській області щодо проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння, а також від проходження перевірки за допомогою алкотестеру «Драгер» відмовився у присутності двох свідків.

За даним фактом співробітниками управління поліції відносно ОСОБА_2 було складено протокол серії АП2 № 156603 від 27.01.2017 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП України, зібрані пояснення свідків вказаного правопорушення та інші документи.

У апеляційній скарзі, Ковпак О.В. - представник ОСОБА_2 вважає, що адміністративні матеріали працівників поліції сфальшованими, які не відповідають події та обставинам справи, а постанову суду не обґрунтованою і такою, що підлягає апеляційному оскарженню у зв'язку з неповнотою проведеного судового розгляду. Вважає, що при винесені вказаної постанови суддя порушив право апелянта на справедливий судовий захист, а також порушив принципи верховенства права, законності, рівності усіх учасників судового процесу.

Крім того апелянт вказав, що протокол про адміністративне правопорушення складено у відсутність ОСОБА_2, він його не підписував, будь-які пояснення чи зауваження щодо правопорушення до протоколу він не вносив, підписи та пояснення в протоколі від його імені зроблено сторонньою особою, права йому не роз'яснювались. При спілкуванні з працівниками поліції ОСОБА_2 не відмовлявся від проходження перевірки з використанням технічних засобів на стан сп'яніння та проходження огляду у медичному закладі, свідки при цьому були відсутні.

Апелянт зазначає, що в поясненнях свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відсутнє конкретне місце та час їх зупинки, ці пояснення записані власноруч представником поліції ОСОБА_6, вони не підписані, крім того підписи ОСОБА_4 і ОСОБА_7 в поясненні та протоколі різняться між собою.

А також апелянт вказує, що він не згоден з рапортом поліцейського ОСОБА_8: ОСОБА_2 оскільки від керування автомобілем його не відсторонювали і право керувати автомобілем він не передавав ОСОБА_9

Просить постанову Татарбунарського районного суду Одеської області від 27.02.2017 року скасувати та прийняти нову, якою справу відносно ОСОБА_2 закрити у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення апелянта та особи, відносно якої винесене оскаржувана постанова, вивчивши матеріали справи, заслухавши свідка ОСОБА_8, апеляційний суд вважає, що апеляційна задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як вбачається з матеріалів справи, районним судом були прийняті належні заходи щодо повідомлення та виклику ОСОБА_2 в судове засідання районного суду (а.с.7) і розгляд адміністративної справи відбувся за його участю, як про це свідчить постанова суду / а.с. 8/.

Згідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи вбачається, що було складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно з яким ОСОБА_2 керував автомобілем «Mitsubishi Galant», державний р/н НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Від пропозиції співробітників УПД ГУНП в Одеській області щодо проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння, а також від проходження перевірки за допомогою алкотестеру «Драгер» відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 а Правил дорожнього руху.

На виконання вимог ст.280 КУпАП, встановлення усіх обставин, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи, апеляційним судом були прийняті заходи щодо безпосередньої участі ОСОБА_2 при розгляді справи, забезпечена можливість його участі та висловлення своєї позиції по складеному відносно нього адміністративному протоколу, надання відповідних пояснень, а також представлення апеляційному суду інших доказів на підтвердження доводів апеляції стосовно своєї невинуватості.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 та його представник - Ковпак О.В. підтримали доводи апеляційної скарги, заперечували факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

При цьому ОСОБА_2 пояснив, що матеріали адміністративної справи відносно нього сфальшовані робітниками поліції. підпис в протоколі про адмінправопорушення він не робив, а сам він не відмовлявся від обстеження на перевірку про знаходження в стані алкогольного сп'яніння в медичній установі або на перевірку за допомогою пристрою «Драгер».

Разом з тим, факт перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп'яніння під час керування транспортним засобом та відмова останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння підтверджений письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_7, які були залучені в якості свідків правопорушення та надали письмові пояснення, що у їх присутності ОСОБА_2 відмовився від медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння. а також від перевірки за допомогою алкотестера «Драгер». При цьому вони почули від ОСОБА_2 різкий запах алкоголю, мова його була невнятною / а.с. 4-5/.

Допитаний в судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_8 показав, що він працює в поліції і під час несення служби на автошляху «Одеса-Рені» був зупинений автомобіль, за кермом якого знаходився ОСОБА_2 Під час перевірки документів було виявлено, що водій знаходиться в стані алкогольного сп'яніння, так як у нього був запах алкоголю з ротової порожнини. Після цього були зупинені двоє понятих, у присутності яких ОСОБА_2 було запропоновано пройти обстеження на перевірку знаходження в стані алкогольного сп'яніння за допомогою алкотестеру «Драгер», але він від цього відмовився, а також не бажав пройти обстеження у медичному закладі. Після цього відносно ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення. передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 за № 156603 від 27.01.2017 року, його було складено за порушення ОСОБА_2 п. 2.5 Правил дорожнього руху України. в якому є запис ОСОБА_2 про відмову в проходженні медичного обстеження на знаходження в стані алкогольного сп'яніння за кермом автомобіля / а.с. 2/.

Доказом провини ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного право рушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є також рапорт поліцейського УПП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 згідно якого 27.01.2017 року було зупинено автомобіль «Mitsubishi Galant" під керуванням ОСОБА_2, який мав ознаки алкогольного сп'яніння і який відмовився від проходження обстеження за допомогою алкотестеру «Драгер» у присутності двох свідків, після чого відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення / а.с. 6 /.

За наведених вище обставин, апеляційний суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП та необґрунтованості доводів апеляційної скарги його представника та виказаними в суді апеляційної інстанції щодо невинуватості у вчиненому правопорушенні.

Адміністративне стягнення накладено судом з урахуванням всіх обставин справи, що відповідає вимогам ст. 33 КУпАП і передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами, в тому числі і його підписом та записом в протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджена винуватість ОСОБА_2 у вчиненому правопорушенні, а тому постанова районного суду є законною та обґрунтованою.

Позиція апелянта на час розгляду справи апеляційним судом щодо невизнання своєї вини та посилання на допущені районним судом порушення, розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Татарбунарського районного суду Одеської області від 27.02.2017 року відносно ОСОБА_2, якою він притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням на нього стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік - залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області В.М.Прібилов.