Справа № 206/790/17
Провадження № 3/206/430/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.05.2017року

Суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Грицаюк Н.М. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, пенсіонера, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, за ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БР за № 100025 від 05.02.2017 року ОСОБА_1 05.02.2017 року о 22 год. 15 хв. в м. Дніпро по вул.. 20-річчя Перемоги, 77 керував т/з ОСОБА_2 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження на стан спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також з протоколу про адміністративне правопорушення серії АА за № 337033 від 05.02.2017 року вбачається, що ОСОБА_1 05.02.2017 року о 22 год. 25 хв. знаходились біля буд № 29 по вул.. 20-річчя Перемоги на неодноразові законні вимоги працівників поліції припинити правопорушення , чим вчинив злісну непокору законному розпорядженню, за що передбачена відповідальність за ст. 185 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вказаних адміністративних правопорушеннях не визнав в повному обсязі, пояснивши суду, що обставини викладені в протоколах не відповідають дійсності, оскільки він не відмовлявся від проходження огляду на стан спяніння, та дув у т/з «Драгер» 2-3 рази, який чомусь був не справний та не міг нічого показати, однак патрульні казали, що він не правильно щось робить, в той момент понятих не було, що засвідчено на відеозаписі за допомогою нагрудної камери патрульного. Однак поліцейські все одно склали на нього протокол за відмову від проходження, та свідки написали неправдиві пояснення. Стосовно обставин не виконання законних вимог працівників поліції та чинення їм опору, також вважає такими, що не відповідають дійсності, оскільки жодного опору він не чинив, ніяких вимог поліцейські йому не висували, отже підстав складання на нього протоколу він не вбачає.

Свідок ОСОБА_3 показала суду, що вона приходиться дружиною ОСОБА_1 та того дня була разом з чоловіком у автомобілі, вони їхали на день народження, на пів дороги згадали, що не закрили кран з водою та поїхали додому, під час цього їх зупинили працівники поліції, оскільки не горіла якась підсвітка, однак потім почали складати протокол із-за відсутності страхового полісу. Під час складання полісу, ОСОБА_1 сказав, що зїздить додому, оскільки там не вимкнена вода, вона залишилась на місці разом із поліцейськими, які потім поїхали за ним. В подальшому свого чоловіка - ОСОБА_1 побачила вже у відділі поліції за гратами, який проходив огляд за допомогою «Драгер».

Свідок ОСОБА_4 показав суду, що приходиться ОСОБА_1 сином, а 05.02.2017 року йому зателефонувала матір, та попросила негайно приїхати додому, оскільки під час складання протоколу поліцейськими, батько терміново поїхав додому вимкнути воду. Забравши матір з дорого, він поїхав додому, де побачили покинутий автомобіль в якому батька не було, потім їм подзвонили та сказали, що батько у відділенні поліції. Приїхавши на місце побачили, як батько сидить за гратами та проходить огляд на стан спяніння за допомогою приладу «Драгер», який був несправний та без участі понятих, поняті прийшли вже потім, та поліцейські сказали, що він відмовився від проходження, що і було внесено до протоколу.

Вислухавши правопорушника, покази свідків, дослідивши у судовому засіданні письмові докази, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст.245 КупАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено накладення адміністративного стягнення на осіб, які керують транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлено, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Судом встановлено, що 05 лютого 2017 року ОСОБА_1 було зупинено поліцейським та складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП (порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху) та ст. 185 КУпАП.

В судовому засіданні правопорушник та свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_5 наголошували на ту обставину, що ОСОБА_1 проходив огляд на стан спяніння за допомогою технічного засобу «Драгер» декілька раз, однак інспектори поліції сказали, що він не правильно робить та не зафіксували даний огляд. Однак вказані обставини зафіксовані на нагрудні камери інспекторів поліції.

Відповідно до інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції Огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів та лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

А отже, в разі навмисного ухилення правопорушником від огляду або технічної несправності технічного засобу поліцейський був зобовязаний запропонувати правопорушнику можливість пройти огляд у медичному закладі лікарем, однак із наданого до протоколу акту огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів суд не вбачає, що правопорушнику було розяснено порядок проходження огляду на стан спяніння та запропоновано огляд за допомогою технічного засобу, а також лікарем закладу охорони здоровя.

Стосовно вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП, суд також позбавлений можливості встановити обставини, які відбулися 05.02.2017 року, оскільки до протоколу не надано жодного доказу, який свідчив про вчинення вказаного правопорушення.

На неодноразові виклики суду ані поняті ані співробітники поліції, яки складали протокол до суду не зявились, також не було надано відеозапис з нагрудної камери патрульного, що позбавило суд можливості встановити наявність обєктивних та субєктивних обставини відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан спяніння та невиконання законних вимог працівників поліції, оскільки окрім пояснень понятих до суду не надано жодного доказу, який підтвердив факт відмови ОСОБА_1 від огляду або спростував покази правопорушника.

Згідно із ст. 252 КпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повномуоб'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

А отже, враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про відсутність ознак обєктивної та субєктивної сторін адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.130 та ст. 185 КУпАП, оскільки жодного доказу, який би міг підтвердити викладені в протоколах обставини суду надано не було, а отже, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП суд вважає за необхідне провадження в справі закрити, оскільки не встановлено склад адміністративних правопорушеннь

На підставі викладеного та керуючись п.1 ст. 247, п.3 ст.284 КУпАП Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП, - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська, протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя: Н.М. Грицаюк