Справа № 166/1153/17 Провадження №33/773/909/17 Суддя в 1 інстанції: Фазан О. З.
Категорія: ч.2 ст.173-2 КУпАПДоповідач: Денісов В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2017 року місто Луцьк

Суддя Апеляційного суду Волинської області Денісов В.П., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши його апеляційну скаргу на постанову судді Ратнівського районного суду Волинської області від 04 жовтня 2017 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Оскаржуваною постановою судді ВАЩУКА Віталія Васильовича, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 40 (сорок) годин.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він будучи 10.08.2017 притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, повторно, 01.10.2017 о 22 годині за місцем свого проживання, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, ображав нецензурними словами свою колишню дружину ОСОБА_2, та погрожував їй фізичною розправою, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП. Зазначає, що висновок суду про вчинення ним насильства в сімї не відповідає фактичним обставинам справи, є безпідставним, оскільки такого насильства по відношенню до своєї колишньої дружини він не вчиняв. Крім того, 12.09.2017 рішенням Ратнівського районного суду їх шлюб розірвано, тому у розумінні Сімейного кодексу України вони не складають єдину сімю. Враховуючи дану обставину, його колишня дружина не вправі вказувати йому на його поведінку, в тому числі, забороняти вживати алкогольні напої. Також йому не було вручено протоколу про адміністративне правопорушення, чим порушено його право на захист. Крім цього, суддя, на його думку, всупереч вимогам ст.33 КУпАП, наклала надто суворе стягнення, не врахувавши при цьому всіх обставин, які впливають на ступінь його відповідальності.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримував апеляційну скаргу і просив скасувати постанову та закрити провадження у справі, перевіривши доводи скарги і матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходжу висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 до задоволення не підлягає з таких підстав.

Заперечення в апеляційній скарзі ОСОБА_1 факту наявності у них з колишньою дружиною ОСОБА_2 сімї є безпідставними.

Згідно ст.3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2, не зважаючи на розірвання 12.09.2017 шлюбу, продовжують разом проживати в одному будинку, ведуть спільне господарство, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Безпідставними і такими, що не підтверджуються матеріалами справи, є також твердження ОСОБА_1 про порушення його права на захист та непричетність до вчинення правопорушення.

Висновок суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, ґрунтується на матеріалах справи і є правильним.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні даного правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.3); письмовими заявою та поясненнями ОСОБА_2 про вчинення колишнім чоловіком насильства щодо неї (а.с.4.6); початковими письмовими поясненнями самого ОСОБА_1, у яких він підтвердив наявність у нього конфлікту з дружиною (а.с.5); протоколом № 195 медичного огляду від 02.10.2017 ОСОБА_1, згідно якому останній перебуває у стані алкогольного спяніння (а.с.7); копією постанови судді Ратнівського районного суду від 10.08.2017 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення насильства в сімї 08.07.2017, тобто в межах одного року (а.с.9).

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відмовився підписувати даний протокол, а також отримувати його копію.

Зміст даного протоколу оголошувався суддею під час розгляду справи, у якій ОСОБА_1 брав участь та міг реалізувати всі свої права, визначені ст.268 КУпАП.

За наявності даних обставин, апеляційний суд не знаходить порушення права на захист ОСОБА_1, на що останній посилається у своїй апеляційній скарзі.

На підставі наведеного, суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, та вірно розцінив його пояснення про непричетність до цього правопорушення як намагання уникнути відповідальності за вчинене.

При накладенні стягнення суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.33 КУпАП, врахував характер вчиненого правопорушення, дані про ОСОБА_1 та інші обставини, а тому призначив ОСОБА_1 адміністративне стягнення мінімальне за видом та мінімальне за розміром, яке передбачене в санкції ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Дане стягнення є необхідним і достатнім для запобігання вчиненню нових аналогічних правопорушень як самим ОСОБА_1, так і іншими особами.

Таким чином, підстав для скасування постанови судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі ОСОБА_1, апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ратнівського районного суду Волинської області від 04 жовтня 2017 року щодо нього без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області ОСОБА_3