Справа № 344/8342/16-п
Провадження № 33/779/178/2017
Категорія ч. 1 ст.172-7 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Мелещенко Л. В.
Суддя-доповідач Васильєв О.П.
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 травня 2017 року м. Івано-Франківськ
Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Васильєв О.П.,

за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника Дем`яніва І.М.

за участю військового прокурора Богачка О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Івано-Франківського міського суду від 15 вересня 2016 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-7 КУпАП ,-

в с т а н о в и в :

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одна тисяча сімсот) гривень, а також стягнуто в дохід держави судовий збір в сумі 275 (двісті сімдесят п`ять) грн. 60 коп.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , працюючи головним старшиною військової частини НОМЕР_1 не повідомив у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , заперечуючи свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення, вважає постанову судді незаконною та необґрунтованою.

Крім того, зазначає, що строк на апеляційне оскарження пропущений ним з поважних причин, оскільки копію оскаржуваної постанови від 15 вересня 2016 року йому направлено судом 23 вересня 2016 року, а отримана ним поштовим зв`язком 26 вересня 2016 року.

Звертає увагу на те, що оскаржувана постанова проголошувалась судом тільки в короткому його варіанті, що не дозволяло йому подати скаргу без отримання копії постанови суду.

Вказує, що постановами Апеляційного суду Івано-Франківської області від 13.10.2016 року та від 28.10.2016 року наголошувалось про можливість подання ним повторної апеляційної скарги.

Просить поновити строк на оскарження постанови суду. Скасувати постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 вересня 2016 року та прийняти нове рішення, яким провадження про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю події, складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 просили поновити строк на апеляційне оскарження постанови Івано-Франківського міського суду від 15 вересня 2016 року, оскільки вважають, що вказаний строк було пропущено з поважних причин.

Військовий прокурор Богачко О.О. просив відмовити в задоволені клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки він був пропущений без поважних причин.

Перевіривши апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на її оскарження, вважаю, що в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду слід відмовити та апеляційну скаргу повернути апелянту з наступних підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що з дня винесення вищевказаної постанови суду першої інстанції пройшло більше півроку, протягом якого ОСОБА_1 неодноразово подавав апеляційні скарги на постанову Івано-Франківського міського суду від 15.09.2017 року разом з клопотанням про поновлення строку на її оскарження.

При цьому, ОСОБА_1 вказував на те, що пропустив строк у зв`язку з тим, що копія оскаржуваної постанови від 15 вересня 2016 року була ним отримана тільки 26 вересня 2016 року. Також, апелянт наголошував на тому, що строк на апеляційне оскарження постанови суду повинен рахуватися з моменту отримання ним копії постанови суду, оскільки до цього часу він не мав можливість його оскаржити, так як постанову було оголошено в короткому варіанті.

Вищевказане питання неодноразово вирішувалось судом і постановами Апеляційного суду Івано-Франківської області від 28.10.2016 року, 15.11.2016 року, 02.12.2016 року та 12.01.2017 року ОСОБА_1 було відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді, у зв`язку з тим, що вказана ним причина пропуску не визнавалась поважною.

Висновки викладені у вищевказаних постановах суду щодо вказаної причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції мають преюдиціальне значення, оскільки надають оцінку обставинам, на які посилається апелянт, обґрунтовуючи необхідність поновлення строку.

Вищевказаними постановами суду вже було встановлено, що ОСОБА_1 , будучи присутній під час оголошення постанови суду першої інстанції, був повідомлений про результат розгляду справи і порядок оскарження постанови суду, і мав можливість у межах встановленого законом строку на оскарження постанови, подати до суду апеляційну скаргу.

Так, відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Таким чином, десятиденний строк оскарження постанови суду рахується з дня винесення постанови, а не з дня коли особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності або її захисник отримали копію постанови суду або дізнались про її наявність.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП апеляція, яка подана після закінчення строку, передбаченого законом повертається особі яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку,а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Своє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що отримав оскаржувану постанову судді тільки 26 жовтня 2016 року і не мав можливості оскаржити постанову суду у встановлений законом строк. Разом з тим, апелянт не заперечує, що був присутній в судовому засіданні при винесенні постанови, однак вказує, що суддею було проголошено тільки її вступну та резолютивну частини.

Як вбачається з постанови суду ОСОБА_1 разом зі своїм захисником адвокатом Олейняш М.І. були присутні в судовому засіданні 15 вересня 2016 року і йому було достовірно відомо про винесення суддею постанови та строки її оскарження, а отже він мав реальну можливість подати апеляційну скаргу у встановлені строки.

Крім того, відповідно до відповіді керівника апарату Івано-Франківського міського суду за №21099 від 03.04.2017р. копія постанови Івано-Франківського міського суду від 15 вересня 2016 року була отримана захисником Олейняш М.І. 23.09.2016 року.

Таким чином, ОСОБА_1 достеменно знав про наявність оскаржуваної постанови суду в зв`язку з чим, беручи до уваги ці конкретні обставини справи, необхідно вважати, що початком перебігу десятиденного строку для подання до апеляційного суду скарги на постанову судді є день винесення постанови. Разом з тим, посилання апелянта на проголошення судом тільки вступної та резолютивної частини постанови від 15.09.2016 року є неспроможними і не відповідають дійсності, оскільки повністю спростовуються матеріалами справи.

Крім того , такий порядок оголошення постанови суду не передбачений діючим КУпАП , а відповідно до протоколу судового засідання головуючий суддя оголосив постанову та роз`яснив її зміст, строки та порядок оскарження.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Правила регулювання строків для подання скарги повинні забезпечувати належне здійснення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності.

Згідно ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Вищевказана норма ч.2 ст.294 КУпАП забезпечує за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що в даному випадку судом розглядається питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду щодо апеляційної скарги, яку було подано апелянтом 10 квітня 2017 року.

При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

Враховуючи вищевказане, приймаючи до уваги, що з дня винесення постанови суду першої інстанції пройшов доволі тривалий строк і ОСОБА_1 неодноразово було відмовлено у поновленні строку постановами суду апеляційної інстанції за результатами розгляду його клопотань, в яких він наводив аналогічні обставини щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, вважаю, що відсутні підстави для поновлення строку на оскарження постанови суду і апеляційна скарга подана з пропуском строку на апеляційне оскарження підлягає поверненню апелянту.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП ,-

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Івано-Франківського міського суду від 15 вересня 2016 року.

Повернути апеляційну скаргу з додатками ОСОБА_1 .

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області О.П. Васильєв