Номер провадження: 33/785/945/17
Номер справи місцевого суду: 522/4068/17
Головуючий у першій інстанції Загороднюк В. І.
Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2017 року м. Одеса

ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеса від 18.05.2017 року,-

встановив

Зазначеною постановою судді,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнаний винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік .

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 22.02.2017 року, о 22 годині 35 хвилин по проспекту Шевченко, 12/1 в м. Одеса, керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився за допомогою приладу «Drager» у присутності двох свідків, результат якого склав 0,34 проміле, чим порушив п. 2.9-а Правил дорожнього руху України.

За даним фактом співробітниками управління поліції м. Одеси відносно ОСОБА_3 було складено протокол серії БР № 171679 від 22.02.2017 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України.

У апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_2 не погоджуючись з постановою районного суду, посилаючись на допущені під час розгляду справи неповноту, невідповідність висновків фактичним обставинам справи, порушує питання щодо її скасування.

Так представник вважає, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи відносно ОСОБА_3 було допущено формальне ставлення до з'ясування всіх обставин справи та не були з'ясовані реальні факти, які сталися на місці події і де було складено протокол про адміністративне правопорушення. При цьому вважає, що суд лише формально перерахував докази які є в матеріалах адміністративної справи, але їх не перевірив та не надав належної оцінки. Наполягає на тому, що ОСОБА_3 алкогольних напоїв не вживав, ознаки, які були вказані співробітниками поліції як алкогольне сп'яніння (почервоніння очей та стійкий запах алкоголю з порожнини рота) насправді є наслідками його захворювання та приймання з метою лікування медичного препарату Інгаліпт, який містить в собі етиловий спирт, що підтверджується відповіддю Начальника Одеського обласного бюро судово-медичних експертиз. Про це він ставив до відома співробітників поліції та районний суд, але даний факт не був прийнятий ними до уваги. Він також не згоден з результатами тесту приладу «Drager», так як алкогольні напої не вживає як мусульманин за релігійними переконаннями. Також у нього є сумніви з приводу належного користування співробітниками поліції приладу«Drager» та його належного функціонування, а внаслідок цього відповідності його даних. Представник ОСОБА_3 вважає, що співробітниками поліції було порушено нормативні акті з приводу застосування приладу «Drager», а також при його використанні, ОСОБА_3 не були представлені свідоцтво на державну реєстрацію приладу «Drager», а також свідоцтво про його повірку. Клопотання про представлення цих документів були заявлені ОСОБА_3 в суді першої інстанції, але судом були проігноровані. Також він заперечує присутність при складанні протоколу про адміністративне правопорушення свідків, які в ньому зазначені.

При цьому представник наполягає на тому, що судом були порушені вимоги ст. 33 КУпАП, а провина ОСОБА_3 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена, в зв'язку з чим постанова суду підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.

Вивчивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, заслухавши ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_2, які підтримали доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а постанова судді підлягає скасуванню за наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1ст.130 КУпАП, необхідно з'ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп'яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

У відповідності до положень ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з постанови місцевого суду, приймаючи рішення про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, районний суд послався на те, якими доказами підтверджується факт скоєння останнім адміністративного правопорушення і на підставі яких матеріалів він прийшов до висновку про його винність.

Обгрунтовуючи своїх висновки про наявність в діях правопорушника складу адміністративного правопорушення, суддя районного суду послався на наявні у матеріалах справи докази, а саме: на протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_3 з використанням пристрою «Drager» та пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які є в матеріалах адміністративної справи.

Однак з таким висновком районного суду погодитись неможливо з наступних причин :

Так в апеляційному суді ОСОБА_3 пояснив, що в день, час та в місці, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, він дійсно керував транспортним засобом але не перебував у стані алкогольного сп'яніння, а був хворий та приймав лікарській засіб Інгаліпт, який містить в собі етиловий сприт. Коли його зупинили співробітники поліції то він як міг намагався їм це пояснити, але його ніхто не слухав. Він також говорив поліцейським, що він іноземець і українську мову не розуміє та вимагав, щоб вони викликали для нього перекладача, але цього також ніхто не виконав. Потім йому запропонували продути якійсь пристрій і він це зробив, але про результат тесту йому не сказали і те, що у нього нібито виявлено стан алкогольного сп'яніння він не знав та з таким висновком не погодився. Працівники поліції надали йому підписати протокол, записавши попередньо на листку аркушу текст, який ним був переписаний у протокол. При цьому також зазначив, що свідки правопорушення на місці були відсутні, а працівники поліції запевнили його, що у нього все в порядку, та після їх дозволу він уїхав.

Зазначене він пояснював в суді першої інстанції та наполягав на виклику свідків, які зазначені в протоколі, але йому в цьому було відмовлено. Інші його свідчення також ніхто не перевіряв, а після цього суд прийняв рішення та визнав його винним.

З правопорушенням не погоджується так як алкогольні напої ніколи не вживав та не вживає взагалі за релігійними переконаннями, а тому просить постанову районного суду скасувати.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_2 підтримав пояснення апелянта та просив апеляційну скаргу задовольнити.

Пояснення ОСОБА_3 з приводу допущення порушень закону при перевірки його на знаходження у стані алкогольного сп'яніння під час керування транспортним засобом, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні апеляційного суду.

Відповідно до даних про особу правопорушника вбачається, що він є іноземцем, за національністю він афганець, не є громадянином України та не володіє українською мовою, а саме не вміє читати та писати.

Даний факт підтверджується тим, що до розгляду апеляційної скарги в апеляційному суді, за вимогою апеляційного суду, з Департаменту перекладів в судове засідання було залучено перекладача ОСОБА_6 з мови дарі, пушту, урду, фарсі на державну мову.

Згідно матеріалів адміністративної справи, на місце зупинки співробітниками поліції ОСОБА_3 та при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, перекладач не викликався, хоча в даному випадку це є обов'язковою вимогою, з чого слід зробити висновок про порушення законних прав та інтересів особи, відносно якої складено протокол, так як вона не розуміла суті подій та не могла надати відповідні заяви та пояснення з приводу скоєння адміністративного правопорушення. в зв'язку з чим слід вважати, що його права, передбачені ст. 268 КУпАП що забезпечують особі можливість здійснити свій захист були порушені.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, протокол про скоєння ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП було складено на підставі висновку пристрою «Drager», за результатами якого ОСОБА_3 знаходився в стані алкогольного сп'яніння, а саме в нього виявлено 0,34 проміле алкоголю.

Однак апеляційний суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження посилання ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_2 на неточність показників пристрою «Драгер», так як співробітниками поліції не були надані документи, стосовно свідоцтва на державну реєстрацію приладу «Drager», а також свідоцтва про його повірку, що є необхідною умовою для достеменності фіксації його показників на стан алкогольного сп'яніння у особи, яка проходить відповідний огляд.

Необхідність надання відповідних документів особі перед проведенням огляду на стан алкогольного сп'яніння затверджено Інструкцією «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», що підтверджується листом КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 748 - 05 від 21.03.2017 року (а.с. 23-25).

З цього приводу слід звернути увагу на те, що працівниками Управління патрульної поліції в м. Одесі ДПП не були виконані вимоги Приморського районного суду м. Одеси, згідно постанови від 22.03.2017 року про надання доказів на підтвердження сертифікації приладу «Drager», яким 22.02.2017 року перевірявся на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_3 (а.с. 41).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що чек до протоколу № 171679 (тест №849) від 22.02.2017 року о 23.02 годині сформований на приладі Alcotest 6810, прилад № ARCD-0545, принтер №ARBL 5152 (відповідно до показників приладу температура повітря складала + 15 градусів) - інспектор-лікар Кіров С.С. (а.с. 2).

Також інспекторами Управління патрульної поліції в м. Одесі ДПП ОСОБА_3 було надано інший чек до протоколу № 171679 (тест № 850) від 22.02.2017 року о 23.06 годин, тобто який сформований на тому ж приладі Alcotest 6810, прилад № ARCD-0545, принтер №ARBL 5152 при температурі повітря вже + 13 градусів (а.с. 12).

Ця різниця викликає сумніви щодо використання працівниками УПП в м. Одесі зазначеного приладу належним чином і відповідно до інструкції з експлуатації та викликає сумнів у апеляційного суду щодо правильності показників, які встановили факт перебування водія у стані алкогольного сп'яніння, в зв'язку з чим такі показники не можуть бути прийняті судом до уваги.

Також слід звернути увагу на те, що за документами, останнє калібрування приладу, яким 22.02.2017 року перевірявся на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_3, проводилось 23.09.2016 року, тобто за 5 місяців до його огляду.

Крім того, апеляційний суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження посилання ОСОБА_3 з приводу того, що результат тесту пристрою «Drager» про можливу наявність у нього 0,34 проміле алкоголю внаслідок вживання лікувального препарату Інгаліпт, в складі якого є етиловий спирт, підтверджується вищевказаним листом КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 748 - 05 від 21.03.2017 року (а.с. 23-25), згідно якого даний результат можливий при вживанні препарату в лікувальних цілях.

Також, в судовому засіданні апеляційного суду, знайшло своє підтвердження посилання ОСОБА_3 з приводу його погодження з протоколом про адміністративне правопорушення за вказівкою співробітників поліції, так як згідно матеріалів адміністративної справи, його автомобіль не було вилучено на штрафний майданчик, як того вимагає КУпАП, що дає змогу вважати про відсутність даних, які вказують на перебування цієї особи у стані алкогольного сп'яніння.

З метою перевірки доводів апеляційної скарги з питання наявності на місті складання протоколу про адміністративне правопорушення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 то апеляційний суд вживав заходи для їх виклику в судове засідання та допиту у якості свідків, але це виявилося неможливим з наступних причин :

Так, в поясненнях свідка ОСОБА_4 (а.с. 6) як контактний вказано мобільний телефон за № НОМЕР_2, але за даним телефоном обмежені вхідні дзвінки, що свідчить про знаходження абонента у даний час у роумінгу.

В поясненнях свідка ОСОБА_5 (а.с. 7) як контактний вказано мобільний телефон за № НОМЕР_3, але встановлено, що такого абонента взагалі не існує, або він не обслуговується.

Дані факти підтверджується довідкою помічника судді, яка намагалася здійснити виклик свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання.

Слід також звернути увагу на те, що пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виконані на бланку Управління патрульної поліції МВС в м. Одесі і фактично заповнені за допомогою комп'ютерної техніки, що не свідчить про отримання пояснень цих осіб, які повинні бути надані вільно, а навпаки, про формальне складання пояснень.

З огляду на те, що Каіджан Шафігула заперечує їх присутність при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а також те, що їх пояснення (а.с. 6-7) не були перевірені шляхом допиту в якості свідків в судовому засіданні, посилання на них в постанові районного суду є безпідставним та не може бути прийнято як доказ провини особи у скоєнні правопорушення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що поясненнями зазначених свідків не підтверджений факт відмови ОСОБА_3 від проходження огляну на стан алкогольного сп'яніння в умовах медичного закладу, на що є посилання в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 4).

На підставі вищевикладеного апеляційний суд приходить до висновку, що не забезпечивши повноту, всебічність і об'єктивність судового розгляду, суддя суду першої інстанції розглянув справу відносно особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності неповно, пояснення свідків не перевірив, зазначеним вище обставинам правової оцінки не дав, не зіставив їх з іншими обставинами, внаслідок чого дійшов висновку, який не відповідає фактичним обставинам справи.

За таких обставин вважаю, що ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - безпідставно, оскільки провина у скоєнні зазначеного адміністративного правопорушення в судовому засіданні апеляційної інстанції не доведена.

Стаття 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачає підстави для закриття провадження у справі у зв'язку з недоведеністю вини особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, відповідно до ст. 8 Конституції України, «В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії…».

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У даному конкретному випадку йдеться не про кримінальний злочин, а про адміністративне правопорушення, але, оскільки Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає таку підставу для закриття провадження у справі як недоведеність вини, вважаю за необхідне застосувати аналогію права та ст. 62 Конституції України, як норму прямої дії.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

За таких обставин, постанова судді від 18.05.2017 року підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю в зв'язку з недоведеністю провини ОСОБА_3 у скоєнні адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 8 та 62 Конституції України, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,-

постановив

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 діючої в інтересах ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 18.05.2017 року відносно ОСОБА_3, якою останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_3 у скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити за недоведеністю його вини.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області Прібилов В.М.