Справа № 266/1311/17
Провадження № 3/266/429/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 року м.Маріуполь

Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, з участю секретаря Петрухіної Т.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в м. Маріуполі, громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: м. Маріуполь, вул. Повстання, буд. 29

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, 26.02. 2017 року, о 14 годині 52 хвилини, керуючи автомобілем «ВАЗ-21072» з державним реєстраційним номером 386-26 ЕА, по вул. Флотській в м. Маріуполі, з ознаками наркотичного спяніння, від проходження медичного огляду для визначення стану спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, подавши до суду заяву про відкладення розгляду справи до його повернення в місто Маріуполь з закордонного рейсу, не повідомивши при цьому дату такого повернення. Крім того, 18.04.2017 року та 26.04.2017 року від матері ОСОБА_2 ОСОБА_3, яка не є учасником процесу, надійшли заяви про відкладення розгляду справи, що підтверджує те, що судом були вжиті належні заходи щодо виклику до суду особи, відносно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності. За таких обставин, повідомивши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, у передбачений законом спосіб, однак виходячи з вимог ст. 277 КУпАП та ч.2 ст.38 КУпАП, які чітко регламентують процесуальні строки (строк розгляду судом справи та строк накладення адміністративного стягнення), суд розглянув справу за його відсутності на підставі наявних у справі доказів, перевіривши їх у судовому засіданні. При цьому, суд вважає, що заяви про відкладення розгляду справи подані з метою уникнення його від відповідальності внаслідок спливу передбаченого законом строку накладення адміністративного стягнення, оскільки у разі незгоди із наявністю в діях складу адміністративного правопорушення, ОСОБА_2 мав можливість як на місці події висловити їх та подати докази, так і в подальшому змістовно викласти свої заперечення та подати їх та докази до суду.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, допитавши свідків та переглянувши відеозапис події правопорушення, вважає, що у діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а його вина у вчиненні даного адміністративного правопорушення доведена наступними доказами.

Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння визначений «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС, МОЗ 09.11.2015 року №1452/735 (далі - "Інструкція..."), відповідно до п.2 якої огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 4 зазначеної «Інструкції…» визначено, що ознаками наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак алкогольного спяніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення АП1 № 900923 від 26.02.2017 року, ОСОБА_2 26 лютого 2017 року, о 14 годині 52 хвилини, керував транспортним засобом ВАЗ-21072 держномер 386-26 ЕА з явними ознаками наркотичного спяніння (поведінка не відповідає обстановці, неприродна блідість обличчя, зіниці очей не реагують на світло) та від проходження медичного огляду для визначення стану спяніння в закладі охорони здоровя відмовився в присутності двох свідків. В протоколі зазначені всі обставини правопорушення, заповнені всі необхідні реквізити, зазначені дані свідків правопорушення, наявні їх підписи, протокол підписаний посадовою особою, яка його склала, та особою, яка притягається до відповідальності ОСОБА_2. При цьому, у власноруч викладених ОСОБА_2 поясненнях він підтвердив обставини правопорушення, а саме власноруч зазначив про свою відмову в присутності двох свідків від проходження медичного освідування на стан наркотичного спяніння в медичному закладі.

Допитаний судом свідок ОСОБА_4 суду показав, що 26.02.2017 року він рухався вул..Флотською в Приморському районі міста Маріуполя та був зупинений працівниками поліції, які запросили його бути присутнім при документуванні правопорушення. В його присутності молодий хлопець, з яким він раніше не був знайомий, відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння, про що було складено протокол, в якому він поставив свій підпис, та письмові пояснення з цього приводу, які ним були підписані. Ці обставини також були зафіксовані на відео.

Свідок ОСОБА_5 в суді показав, що наприкінці лютого 2017 року на вул..Флотській в м.Маріуполі він був зупинений працівниками поліції та в його присутності раніше не знайомий йому чоловік відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння. При цьому працівники поліції застосовували відеозйомку. Підтвердив належність йому підпису в протоколі про адміністративне правопорушення та письмових поясненнях.

Допитаний судом як свідок ОСОБА_6 суду показав, що ним здійснювалось фіксування адміністративного правопорушення, вчиненого громадянином ОСОБА_2, а саме ним під час несення служби на вул..Флотській було зупинено автомобіль ВАЗ 2107 та виявлено у водія ОСОБА_2 ознаки наркотичного спяніння, визначені в "Інструкції...". Водієві було запропоновано пройти медичний огляд на стан наркотичного спяніння, на що той відмовився в присутності двох свідків, що й було зафіксовано на місці події із застосуванням відеозйомки.

Судом в судовому засіданні переглянуто відеозапис з місця події, на якому зафіксовано в присутності двох свідків відмову водія ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння в медичному закладі. При цьому, він особисто підтвердив, що його права йому розяснені, а на запитання щодо мотиву такої відмови, він повідомив, що всі пояснення надаватиме лише в суді.

Таким чином, вищенаведеними доказами підтверджується факт відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на стан спяніння, що є порушенням п.2.5 ПДР України та утворює склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 ч.1 КУпАП.

При цьому, доводи ОСОБА_2, викладені в клопотанні від 09.04.2017 року, про те, що свідки, яких запросили працівники поліції, бачили відсутність в нього ознак будь-якого спяніння та несвідомо поставили підписи в протоколі, є безпідставними та спростовані самими свідками під час їх допиту в судовому засіданні та переглянутим в судовому засіданні відеозаписом, а тому суд їх до уваги не приймає. До того ж, у разі можливої відсутності у ОСОБА_2 ознак наркотичного спяніння, як він зазначає, це навпаки може бути підтверджено висновком лікаря-нарколога про відсутність виявлення стану наркотичного спяніння, а тому у такому випадку він сам зацікавлений у проходженні такого медичного огляду. Безпідставним є також і ствердження ОСОБА_2 про те, що він не був відсторонений від керування транспортним засобом, оскільки після документування правопорушення керування транспортним засобом передано ОСОБА_7 після перевірки його особи, про що зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення (із зазначенням його дати народження, адреси, даних посвідчення водія), та посвідчено підписом ОСОБА_7

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 221, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1) визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. (розрахунковий рахунок № 0001 ГУДКСУ в Донецькій області, МФО 834016, , одержувач платежу Донецьке УК/Донецька область/21081200, код платежу 21081300).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1) судовий збір на користь держави у розмірі 320,00 гривень. (стягувач Державна судова адміністрація України, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106.)

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Дзюба М. В.