Провадження № 3/761/2881/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мєлєшак О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Секреаріату Уповноваженого Верховної ради України з прав людини про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працює начальником відділу з питань місцевого самоврядування Департамент суспільних комунікацій виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.2 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Голова ради Всеукраїнської спілки працівників торгівлі та послуг «Трудова Співдружність» ОСОБА_3 звернулась до Київської міської ради із запитом від 17.09.2016 № 561, зареєстрованим 19.09.2016 за № 08/785 (з), щодо надання інформації відносно суми коштів, витрачених з місцевого бюджету на проведення громадських слухань мешканців Оболонського району м. Києва, що відбулись 28.07.2016 р., та щодо місця зберігання оригіналів підписних листів.

Запит потерпілої був направлений Київською міською радою за належністю до Київської міської державної адміністрації (лист Київської міської ради від 20.09.2016 №225-СК-3024 на ім'я першого заступника керівника апарату КМДА ОСОБА_4.) та в подальшому дорученням першого заступника керівника апарату КМДА ОСОБА_4 від 26.09.2016 р. № 3800 (з) був адресований до Департаменту для опрацювання.

Листом від 27.09.2016 р. № 059-3194 за підписом в.о. заступника директора ОСОБА_2 Галети потерпілій було надано інформацію про те, що розпорядженням Київського міського голови від 15.07.2016 р. № 715 не було передбачено витрат на проведення вказаних громадських слухань. Потерпілу також було повідомлено, що оригінали підписних листів подаються до Київської міської ради.

Таким, чином, ОСОБА_3 не було надано запитуваної інформації щодо місця зберігання оригіналів підписних листів.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон) публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Стаття 3 Закону передбачає, що право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 14 Закону розпорядники інформації зобов'язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Відповідно до частини четвертої статті 13 Закону усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про доступ до публічної інформації» відповідальність за порушення законодавства про доступ до публічної інформації несуть особи, винні в ненаданні інформації на запит.

З урахуванням вищевказаного вбачається, що у відповідь на запит ОСОБА_3 від 17.09.2016 р. № 561 листом від 27.09.2016 р. № 059-3194 за підписом в.о. заступника директора Департаменту ОСОБА_1, їй було надано роз'яснення відповідно до Порядку організації громадських слухань в місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 08.10.2015 р. № 120/2023, та не було надано інформацію на п. 2 запиту щодо місця зберігання оригіналів підписних листів.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке, передбачена ч.2 ст. 212-3 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що відповідь на запит було надано, однак щодо місця зберігання оригіналів підписних листів інформація не була вказана.

Суд, вивчивши матеріали адміністративної справи, вважає, що вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення, є доведеною та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, заявою та іншими матеріалами адміністративної справи.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, а саме з протоколу, правопорушення було вчинено 27.09.2016.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладене не пізніше, як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - три місяці з дня його виявлення.

Згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 2 ст. 38, ст.212, п. 7 ст. 247 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 212-3 КУпАП.

Провадження у справі закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП, за закінченням на момент розгляду справи строків визначених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя