АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/500/17 Головуючий у І-й інстанції - Савранський Т.А.
Справа № 208/874/17-п Суддя-доповідач - Слоквенко Г.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2017 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Слоквенко Г.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 березня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, приватний підприємець, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень на користь держави.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 15.02.2017 року о 17.50 годині, ОСОБА_2, керуючи автомобілем Шкода-Фабія, реєстраційний номер НОМЕР_1, на проспекті Свободи в м. Кам'янське відчинила двері транспортного засобу, не переконавшись що це загрожує безпеці і не створює перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, а саме автобусу БАЗ-А070.52 реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, що рухався ліворуч від неї, внаслідок чого останній скоїв наїзд на відчинені двері автомобіля Шкода-Фабія. Транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_2 20.04.2017 року подала апеляційну скаргу, тобто після закінчення встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП десятиденного строку на апеляційне оскарження, в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати, та провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_2 заявила клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку.

В обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного строку, зазначає, що нею апеляційна скарга на зазначену постанову судді була подана до районного суду без порушення строків для її подання, а саме 27.03.2017 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області на екземплярі апеляції, який залишився у скаржника. Але працівниками суду першої інстанції на екземплярі апеляційної скарги, яка була направлена до апеляційного суду, була проставлена дата 28.03.2017 року, що потягло за собою повернення її апеляції судом апеляційної інстанції та пропуск строку на апеляційне оскарження при повторному зверненні. Копію свого екземпляру апеляції з датою надходження до місцевого суду 27.03.2017 року вона і долучає до апеляційної скарги на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження даної постанови.

В обґрунтування апеляційної скарги, вказує, що оскаржувана постанова суду є незаконною та необґрунтованою у цілому, постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним та неправильним встановленням обставин, які мають значення для справи. Зазначає, що матеріали справи не містять доказів наявності в діях апелянта складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП. Вказує, що водій автомобіля Skoda Fabia ОСОБА_2 відчинила двері свого автомобіля лише на 26 см, тобто на відстань, яка ніяк не могла створити перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, в т.ч. і водію автобусу БАЗ А.079.52, при виконанні ними вимог Правил дорожнього руху в частині дотримання безпечного бокового інтервалу. Також зазначає, що водій автобусу БАЗ А.079.52, що рухався проспектом Свободи у напрямку проспекту Аношкіна, з урахуванням ширини проїжджої частини 8,7 м, як зазначено у схемі до протоколу серії АП2 №05316 від 15.02.2017 року, відсутністю будь-яких перешкод на його полосі руху, мав можливість дотримуватися безпечного інтервалу між боковими частинами свого автобусу та автомобіля Skoda Fabia, наприклад 1-1,5 м, що б виключило можливість наїзду на відкриті двері автомобіля Skoda Fabia. З урахуванням того, що двері автомобіля Skoda Fabia були відкриті на відстань всього 0,26 м, то в такому випадку водій автобусу БАЗ А.079.52 вочевидь не дотримувався необхідного інтервалу і повів себе досить самонадіяно без належної обачності та обережності, порушивши вимоги п.1.10, 13.1, 13.3 ПДР України.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, приходжу до наступного висновку.

За вимогами ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Враховуючи позицію ОСОБА_2 щодо поновлення їй строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя приходжу до висновку про поважність причини пропуску ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та вважаю необхідним задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 стосовно неповного дослідження та з'ясування обставин справи, а також неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права є безпідставними та необґрунтованими.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, об'єктивність яких у апеляційного суду сумнівів не викликає.

Даний висновок підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення АП2 № 005316 від 15.02.2017 року; схемою місця ДТП, підписаною уповноваженою особою та учасниками ДТП без будь-яких зауважень, в якій зафіксовано місце зіткнення, положення транспортних засобів після їх зіткнення, а також пошкодження, які отримали автомобілі в результаті ДТП; поясненнями свідка ОСОБА_3, водія автобуса ОСОБА_4 та інспектора сектору з нагляду за дорожнім рухом Кам'янського ВП ОСОБА_5, з яких вбачається, що водій ОСОБА_2 відчинила двері свого транспортного засобу, автомобіля Шкода-Фабія, реєстраційний номер НОМЕР_1, не переконавшись, що це загрожує безпеці і не створює перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, а саме автобусу БАЗ-А070.52 реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, що рухався ліворуч від неї, внаслідок чого останній скоїв наїзд на відчинені двері автомобіля Шкода-Фабія.

Дані пояснення учасників дорожньо-транспортної події, узгоджуються між собою та сумнівів не викликають.

Посилання ж ОСОБА_2 стосовно того, що водій автобусу БАЗ А.079.52 мав можливість дотримуватися безпечного інтервалу між боковими частинами свого автобусу та автомобіля Skoda Fabia, наприклад 1-1,5 м, що б виключило можливість наїзду на відкриті двері автомобіля Skoda Fabia, а отже мав можливість уникнути ДТП шляхом скерування автомобіля ліворуч після того, як він побачив автомобіль Skoda Fabia, матеріалами справи не знайшли свого підтвердження, оскільки для встановлення даного питання сторони мали можливість заявити клопотання про призначення авто технічної експертизи, оскільки призначення цієї експертизи є правом сторін, а не обов'язком суду.

Накладаючи стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень на користь держави, суд першої інстанції дотримався вимог ст. 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ст. 124 КУпАП, врахувавши при цьому характер вчиненого правопорушення, пошкодження транспортних засобів, локалізація яких відповідає викладеним обставинам, за яких сталось ДТП, особу правопорушника, яка порушила порядку правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, її майновий стан та відсутність обставин, що обтяжують адміністративну відповідальність, і обставини, що пом'якшують покарання.

Підсумовуючи викладене, приходжу до висновку про те, що будь-які докази відсутності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, в матеріалах справи відсутні, порушення водієм ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України, а саме пункту 15.13 знаходиться в причинно-наслідковому зв'язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, за що останню притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для зміни постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 березня 2017 року - задовольнити та поновити ОСОБА_2 строк на оскарження вказаної постанови.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 березня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень на користь держави - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області: Г.П. Слоквенко