АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/815/17 Справа № 705/3506/17 Головуючий по 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2017 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Єльцов В.О., розглянувши у судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 листопада 2017 року, відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

обвинуваченого у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 23 серпня 2017 року о 17 год. 45 хв. в с. Томашівка, Уманського району по вул. Шевченка, керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження медичного огляду на визначення ситану сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, а також від підпису протоколу та дачі пояснень. ОСОБА_3 своїми діями порушив п. 2.5 ПДР України.

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 листопада 2017 року визнано ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КпАП України та притягнути його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 320,00грн.

Не погоджуючись з постановою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 листопада 2017 року, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить дану постанову скасувати та справу надіслати на новий розгляд, посилаючись на те, що суддею місцевого суду не враховано положень ст.245 КУпАП та прийняте рішення є неупередженим та необєктивним.

Крім того в апеляційній скарзі ОСОБА_3 вказує, що апеляційна скарга подана після закінчення строку на апеляційне оскарження та останній просить поновити строк апеляційного оскарження постанови, вказуючи на пропущення строку з поважних причин з огляду на таке. Постанова була ухвалена 16 листопада 2017 року у його відсутність, фактично він її отримав лише 27 листопада 2017 року. Про те, що він був притягнутий до адміністративної відповідальності 16.11.2017 року, йому стало відомо лише 17.11.2017 року, вже після розгляду справи в суді.

Перевіривши матеріали справи і доводи, викладені у апеляційній скарзі, заслухавши думку апелянта про задоволення апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно із положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Вважаю, що строк апеляційного оскарження постанови ОСОБА_3 порушено не було, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, постанова судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області була ухвалена 16 листопада 2017 року у відсутність ОСОБА_3, фактично останній отримав постанову 27 листопада 2017 року, а 28 листопада 2017 року апеляційна скарга ОСОБА_3 була подана до Уманського міськрайонного суду Черкаської області.

Свій висновок про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП суд першої інстанції мотивував тим, що його вина підтверджується матеріалами а саме : даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №967404 від 23.08.2017 року та доданими до нього документами.

Проте, такий висновок суду першої інстанції є передчасним, виходячи з наступного.

Надаючи пояснення у судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_3 вказав, що він відмовився від проходження медичного освідування на стан алкогольного спяніння із застосуванням працівниками поліції приладу Драгер на місці його зупинки, оскільки він не довіряв працівникам поліції, у звязку із виниклою суперечкою між ним та працівниками поліції, та пропонував пройти освідування в Уманській центральній районній лікарні. Однак, працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення. Написати свої пояснення та заперечення в протоколі ОСОБА_3 не зміг, так як працівники поліції не дозволили це зробити.

Вказує, що постанова суду першої інстанції є протиправною та такою, що ухвалена за відсутності беззаперечних доказів, які б свідчили про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №967404 від 23.08.2017 року вбачається , що відсутні підписи свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в тому, що ОСОБА_3 від дачі пояснень та підпису протоколу відмовився в їхній присутності.

Для кваліфікації вчинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, потрібні певні умови, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ч.3 ст.266 КУпАП передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Детальний аналіз вищенаведених доказів в суді апеляційної інстанції вказує, що суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про достатність доказів, що вказують на наявність події інкримінованого ОСОБА_3 адміністративного правопорушення.

Із пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вбачається лише факт відмови ОСОБА_3 від освідування. При цьому з пояснень свідків не вбачається даних, які б вказували на відмову ОСОБА_3 від освідування у лікаря.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, для обґрунтованого притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП в контексті обставин цієї справи необхідно встановити обовязкову обставину - факт відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Оскільки факт керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння обвинуваченим категорично заперечується, й нічим іншим, крім змісту самого протоколу про адміністративне правопорушення цей факт не підтверджується, суд апеляційної інстанції, виходячи з принципу презумпції невинуватості, не може погодитися з тим, що висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_3 є обґрунтованим.

Так як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння є обовязковою складовою обєктивної сторони правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановити наявність цього елементу складу правопорушення, а, отже, й складу самого правопорушення, неможливо.

Ураховуючи те, що в апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставиться питання про касування оскаржуваної постанови і направлення справи до суду першої інстанції, що не передбачено ст.294 КУпАП, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із скасуванням постанови суду першої інстанції і закриттям провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю у діях ОСОБА_3 складу інкримінованого правопорушення.

Тому, враховуючи викладене вище та керуючись ст. 247, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 листопада 2017 року відносно ОСОБА_3 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати та закрити провадження за відсутністю складу інкримінованого правопорушення.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя В. О. Єльцов