АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду м. Києва Васильєва М.А.,

за участю

особи, яка притягнута

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 27 лютого 2017 року, якою

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 320 грн.,

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 5 лютого 2017 року приблизно о 06.50 год. по вул. Нікопольській, 29, в м. Миколаєві керував транспортним засобом державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (нестійка хода, запах з порожнини рота, невиразна вимова). Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДРУ та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне постанови, постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, зазначає, що дізнався про оскаржувану постанову тільки 12 квітня 2017 року, коли ознайомлювався з матеріалами справи відповідно до поданого клопотання.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, справу було розглянуто за відсутності особи порушника, тим самим суд порушив вимоги ст. 268 КУпАП

Крім того, вказані обставини в постанові суду першої інстанції не відповідають дійсності, оскільки інспектор причину зупинки не повідомив, а згодом у нього виявились підозри, наче б то, є підозра перебування його (ОСОБА_1) в стані алкогольного сп'яніння. Проте, було пояснено інспектору, що болить зуб, і він направляється в лікарню на прийом на 8 год. ранку.

Щодо проходження тесту за допомогою спецприладу «Драгер» апелянт зазначає, що не довіряє йому так, як не було сертифікату відповідності приладу та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, про що повідомив працівників поліції. Однак, пройти огляд в медичному закладі жоден з інспекторів не пропонував, а пояснення свідків інспектор патрульної поліції заповнив сам, а свідки тільки розписались. Крім того пояснення цих свідків є ідентичними по своєму змісту.

Після складання адмінпротоколу, як зазначає апелянт, він самостійно направився до Миколаївського обласного наркологічного диспансеру, в якому пройшов самостійно тест на визначення стану алкогольного сп'яніння і за результатами проведення тесту, вмісту алкоголю в організмі не виявлено.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи та додатково надані докази, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді, апеляційний суд приходить до такого висновку.

Згідно з положеннями ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Крім того, відповідно до ст.. 268 КУпАП, під час відсутності особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце й час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції при розгляді даної справи не дотримані, оскільки матеріали справи не містять будь-яких даних про належне повідомлення ОСОБА_1 про день та час розгляду справи, а направлений на його адресу лист повернутий до суду за закінченням строку зберігання (ас. 9-11).

Крім того, відповідно до вимог ст.. 285 КУпАП постанова суду оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що копія постанови ОСОБА_1 отримана тільки 12 квітня 2017 року (ас. 15), тобто, поза межами строку на апеляційне оскарження, про що свідчить його розписка. Будь-яких належних даних про направлення або вручення ОСОБА_1 копії постанови у встановлений законом строк, матеріали справи не містять.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 подана 18 квітня 2017 року (ас. 17).

З огляду на викладене, апеляційний суд доходить висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови судді ОСОБА_1 пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Що стосується доводів апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі, то під час апеляційного розгляду встановлено наступне.

Згідно з вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції ці вимоги закону дотримані не в повному обсязі.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 143599 від 5 лютого 2017 року, щодо ОСОБА_1 складений протокол про те, що він 5 лютого 2017 року приблизно о 06.50 год. по вул. Нікопольській, 29, в м. Миколаєві керував транспортним засобом «Деу Ланос» державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (нестійка хода, запах з порожнини рота, невиразна вимова). Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДРУ та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (ас. 1).

В графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 зазначено про те, що він по суті правопорушення надасть в суді.

Суд, визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, не звернув уваги на зазначені обставини, а у постанові, як на докази винуватості ОСОБА_1 формально послався на пояснення свідків, не розкриваючи їх змісту, а також на протокол про адміністративне правопорушення (ас. 12).

В матеріалах справи наявні пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відповідно до яких 5 лютого 2017 року ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у лікаря-нарколога та за допомогою приладу «Драгер» (ас. 2-3).

При цьому, в поясненнях ОСОБА_2, які відібрані інспектором поліції Палієнко Д.Т., ОСОБА_2 зроблений запис: «С Ваших слов записано верно. Мною прочитано» (ас. 3).

З метою перевірки як доводів апеляційної скарги, так і обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення та поясненнях свідків, за клопотанням ОСОБА_1 апеляційним судом викликалися працівники поліції, які оформлювали матеріали справи, та свідки.

Проте зазначені особи на виклик до суду не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Також Управлінням патрульної поліції у м. Миколаєві за запитом апеляційного суду у зв'язку зі сплином строку зберігання не надані записи з відеореєстраторів інспекторів поліції (ас. 47).

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що 5 лютого 2017 року о 08.10 год., тобто, протягом 2 год. з моменту зупинення транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1, останній в порядку самозвернення звернувся до Миколаївського обласного наркологічного диспансеру Миколаївської обласної ради, якому надано право проведення медичного огляду громадян на стан сп'яніння, з приводу медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і ці обставини спростовують обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення щодо відмови ОСОБА_1 про проходження огляду в медичній установі (ас. 21, 27, 36, 43, 44, 59-60).

Відповідно до Акту медичного огляду лікарем-наркологом, на час огляду ОСОБА_1 стан шкірних покровів, слизових оболонок, язика, слинотечі звичайного стану, зіниці незмінні, реакції на світло нема, рухова сфера не порушена, міміка звичайна, ходьба, поза Ромберга - без хитання, точні рухи виконує правильно, тремтіння рук немає, стан свідомості, орієнтування на місці, в часі та власній особистості не порушені, поведінка адекватна, в бесіді відвертий, мовна здатність не порушена, висновок - тверезий (ас. 47).

Зазначені в Акті відомості щодо зовнішніх ознак ОСОБА_1, зафіксовані лікарем-спеціалістом, повністю спростовують дані про ознаки алкогольного сп'яніння, зазначені поліцейським у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, відповідно до ст.. 265-2 КУпАП, в разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП, працівник поліції тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення відповідний запис про затримання автомобіля відсутній, як і відсутні в матеріалах справи протокол про затримання або блокування автомобіля, або передачу його для керування іншій особі, що також ставить під сумнів обставини, викладені у протоколі щодо ОСОБА_1, а пояснення останнього, що він поїхав на своєму автомобілі після цих подій, нічим не спростовані.

З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 143599 від 5 лютого 2017 року та постанові суду, апеляційний суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 27 лютого 2017року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 27 лютого 2017 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, та стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 320 грн. - скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва М.А. Васильєва