Апеляційний суд Кіровоградської області
Справа № 33/781/320/17 Головуючий у суді І інстанції: Терещенко Д.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2017 року. Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області Бондарчук Р.А.,

з участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_2,

представника особи, яка подала скаргу - адвоката Шепеленко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кропивницький апеляційну скаргу ОСОБА_2 постанову Кіровоградського районного суду Кіровоградської областівід 23 серпня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Соколівське, Кіровоградського району та області громадянин України, з повною зхагальною. Середньою освітою, не працюючого, не одруженого, утриманців не має, зареєстрований: АДРЕСА_1, учасник бойових дій в зоні АТО, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік,

В С Т А Н О В И В:

Постановою районного суду Кіровоградської областівід 23 серпня 2017 рокуОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів, що складає 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Згідно постанови суду ОСОБА_2 20.07.2017 року о 16 год. 30 хв., на території СТ «Ятрань» Соколівськоїх сільської ради Кіровоградського району керував автомобілем ВАЗ 2101, державний номер НОМЕР_2, з ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини), від продуття алкотестера "Драгер" та проходження медичного огляду в медичному закладі на визначення стану алкогольного сп"яніння, відмовився при свідках. Таким чином, ОСОБА_2 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову районного суду, а провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що суддею районного суду при винесені постанови необґрунтовано відхилено його доводи, в тому числі пояснення, на основі яких можна встановити його невинуватість. Відхилено той факт, що автомобіль не рухався, він надав пояснення про те, що він нікуди не їхав, лише знаходився в своєму автомобілі діставав речі з салону автомобіля в той момент коли під'їхав екіпаж поліції.

Крім того проходити тест на алкоголь на «Драгері» йому ніхто не пропонував. Відносно проходження тесту на алкоголь в медичному закладі він пояснив, що в цьому не має необхідності, оскільки він їхати нікуди не збирається, автомобіль не рухається і він дійсно вживав невелику кількість алкоголю. Свідки які знаходились поруч допитані не були, а ті що зазначені в протоколі в судове засідання не викликались, пояснення не надавали, відеозаписи з нагрудних камер поліцейських на яких зображено дійсну картину того, що відбувалось в суді першої інстанції досліджено не було.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді суду першої інстанції - без змін, з таких підстав.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, що передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан сп'яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 6 Розділу 2 Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Із аналізу наведених доказів та норм законодавства слід зробити висновок, що водій транспортного засобу має право відмовитись від проходження огляду на стан сп'яніння, про що складається відповідний протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, така відмова особи повинна бути прийнята працівниками поліції виключно у присутності двох свідків (ч. 2 ст. 266 КУпАП, п.6 Розділу 1 Інструкції № 1452/735), що в даному випадку і було виконано працівниками поліції.

Відмова водія транспортного засобу від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп'яніння є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_4 пояснив, що в садовому товаристві «Ятрань» має дачу та проживає по сусідству з ОСОБА_2.

20.07.2017 року, після обіду він пішов до торгової палатки - кафе без назви, яке в літній час знаходиться на території СТ «Ятрань» Соколівської сільської ради біля ставка, щоб повернути борг продавщиці. В кафе він зустрів ОСОБА_2, який вживав квас. Оскільки у нього не вистачало коштів для повернення боргу, він попросив кошти у ОСОБА_2, той погодився і вони разом пішли до автомобіля, щоб ОСОБА_2 взяв кошти. Коли вони підійшли до автомобіля ОСОБА_2 дістав з бардачка барсетку та діставав гаманець. В цей час приїхали працівники міліції та почали перевіряти документи у ОСОБА_2 Він відійшов у сторону, а потім дізнався, що було складено протокол у зв'язку з керуванням ОСОБА_2 автомобілем з ознаками алкогольного сп'яніння.

Проте він може категорично стверджувати, що ОСОБА_4 автомобілем не керував та ознак алкогольного сп'яніння у нього не було.

Допитаний в судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_5 суду апеляційної інстанції пояснив, що він проживає с. Соколівське Кіровоградського району та з дитинства знає ОСОБА_2 , з яким перебуває у дружніх стосунках.

19.07.2017 року, він разом з товаришами та ОСОБА_2 пригадували бойових побратимів та випили по 50 грамів горілки.

Наступного дня, разом вирішили зібратися знову на пляжі в районі СТ «Ятрань» СТ «Ятрань» Соколівської сільської ради. ОСОБА_2, в цей день, алкогольні напої не вживав, але у зв'язку з тим, що вживав напередодні - його автомобілем керував інший товариш, з яким вони приїхали до бару. Разом перебували в барі, ОСОБА_2 на деякий час вийшов до автомобіля, щоб взяти кошти, а коли повернувся розповів, що працівники поліції на нього склали протокол за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Вважає, що протокол склали безпідставно, оскільки ОСОБА_2 автомобілем не керував.

Проте, вина ОСОБА_2підтверджується показаннями допитаного в якості свідка - співробітника поліції ОСОБА_10., який у судовому засіданні апеляційної інстанції підтвердив, те що він працює на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції сектору № 3 Кіровоградського ВП ГУНП в Кіровоградській області.

20.07.2017 року, близько 16 год. 00 хв., на території садового товариства «Ятрань» Соколівськоїх сільської ради Кіровоградського району, разом з напарником інспектором поліції ОСОБА_7, на службовому автомобілі, здійснював патрулювання з метою забезпечення безпеки дорожнього руху.

Розвернувшись біля бару на пляжу вздовж пляжу їм назустріч рухався автомобіль ВАЗ 2101, державний номер НОМЕР_2. У зв'язку з тим, що водій непевно керував транспортним засобом у нього виникла підозра, що водій перебуває у стані алкогольного сп'яніння. Він разом зь напарником на патрульному автомобілі розвернулися і поїхали за ним, проте водій автомобіля ВАЗ невпевнено розвернувся і поїхав їм назустріч де його зупинили.

Даний автомобіль буз зупинений, у зв'язку з тим, що у водія були ознаки алкогольного сп'яніння, а саме запах алкоголю та почервоніння обличчя, - водію, присутності свідків, які проходили поруч, запропонували пройти огляд з метою визначення стану алкогольного сп'яніння, а саме продути алкотестер «Драгер» або провести медичний огляду в умовах лікарні.

Водій ОСОБА_2 підтвердив, що керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння, визнав свою вину повністю та відмовився від проходження огляду, в зв'язку з чим було складено відповідний протокол.

Зазначив, що у зв'язку з відсутністю належного фінансування,він та його напарник не забезпечені нагрудною камерою (відео реєстратором), а тому відеозапис вказаних подій не здійснювався.

Крім того, винність ОСОБА_2у вчиненні в правопорушення підтверджується доказами, які суд дослідив під час розгляду адміністративної справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія АП2 № 541400 від 20.07.2017, яким підтверджується, що саме 20.07.2017 року мало місце правопорушення, яке ставиться в вину ОСОБА_2.(а.с. 3);

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 (а.с.6), відповідно до яких він 20.07.2017 року близько 16 год. 15 хв. рухався на власному автомобілі в СТ «Ятрань». 19.07.2017 року протягом дня вживав горілку (самогон) близько 0.5 літра. Від продуття алкотестеру «Драгер» та проходження медичного огляду відмовляється. Вину визнає повністю.

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с. 4-5) що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, в яких, кожен окремо, підтвердив, що водій ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, в присутності свідків, а саме продуття алкотестеру «Драгер» та проходження медичного огляду в умовах лікарні. При цьому не заперечував факт вживання алкоголю.

Отже, враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

А тому, апеляційні вимоги ОСОБА_2 стосовно, що йому не пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціально технічних засобів є такими, що не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та спростовуються вищевикладеним.

Твердження апелянта про те, що свідки, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, на місці події оговорюють його - є необґрунтованими, оскільки вказані свідки з ОСОБА_2 не знайомі, будь-якої зацікавленості у результатах розгляду справи у них немає, а тому твердження останнього спростовуються вищевикладеним та направлені на уникнення від адміністративної відповідальності.

Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 не навів жодного доказу, який би ставив під сумнів показання свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9та обставини викладені у протоколі.

Посилання на те, що суддею районного суду не перевірено правомірність дій працівників поліції щодо вимагання грошових коштів та застосування до нього психологічного насильства не можуть бути апеляційним судом враховані, оскільки такі дії працівників у встановленому законом не оскаржувалися, а тому апеляційний суд вважає, що вони надані з метою ухилення від адміністративної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги пояснення свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та відноситися до них критично, оскільки вони перебувають у дружніх стосунках з порушником та заінтересовані в результатах розгляду справи.

Також, доводи ОСОБА_2 та його захисника з приводу того, що співробітниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та судом першої інстанції при розгляді справи було допущено порушення вимоги закону та крім того судом надано неправильну оцінку зібраним доказам у справі є необґрунтованими та безпідставними, на переконання апеляційного суду порушень вимог закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого рішення судом першої інстанції співробітниками поліції та судом першої інстанції не допущено.

Більше того, суд першої інстанції повно об'єктивно та неупереджено дослідив усі зібрані докази по справі та дійшов правильного висновку щодо наявності в діях ОСОБА_2 інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що вищезазначені доводи апеляційної скарги надані з метою ухилення від адміністративної відповідальності та адміністративного стягнення, оскільки вина правопорушника повністю підтверджується матеріалами справи та дослідженими у судовому засіданні апеляційного суду доказами.

При призначенні ОСОБА_2 виду та розміру адміністративного стягнення районний суд у повній мірі врахував суспільно небезпечний характер вчиненого ним правопорушення, його особу та призначив справедливе адміністративне стягнення, яке є достатнім для його виправлення, а також запобіганню вчинення ним аналогічних правопорушень.

На підставі викладеного, вважаю, що суддею районного суду всебічно, повно та об'єктивно досліджено всі обставини справи та на підставі наявних у матеріалах справи доказів, у відповідності до вимог ст. ст. 33, 34, 36 КУпАП, визначено стягнення, яке відповідає тяжкості вчиненого правопорушення, його характеру, з врахуванням особи правопорушника, ступеню його вини, обставин, що пом'якшують відповідальність, а тому підстав для скасування чи зміни постанови суду не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Кіровоградського районного суду Кіровоградської областівід 23 серпня 2017 рокупро притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області Р.А. Бондарчук