Справа № 303/1447/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2017 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Марчука О.П., за участю ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, розглянув у відкритому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 на постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.03.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КпАП України

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2

Даною постановою ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що 08.03.2017 року о 21:00 годині, в с. Лучки Мукачівського району по вулиці Латорочній , керував автомобілем марки ВАЗ 21074 , номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння . Від проходження огляду на визначення стану алкогольного спяніння водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Постановлено ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

В апеляційній скарзі апелянт порушує питання про скасування постанови суду та закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КпАП України у звязку з відсутністю у діяннях складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що суд першої інстанції допустив неповноту та однобічність при встановлені фактичних обставин справи та необєктивність при перевірці і оцінці доказів, у наслідок чого прийшов до помилкового висновку про наявність у діяннях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Вказує, що судом було порушено право особи постати перед судом та надати пояснення, оскільки рішення прийнято у першому судовому засіданні за відсутності особи, що притягувалася до відповідальності. Вказує , що співробітниками поліції порушено порядок проведення огляду для визначення стану алкогольного спяніння, оскільки проходити огляд на місці ОСОБА_1 запропоновано не було.

Апеляційний суд , заслухавши пояснення апелянта та особи , щодо якої складено протокол на підтримання поданої апеляційної скарги , перевіривши матеріали справи, допитавши свідка ОСОБА_3 вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 1 ст. 130 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затверджена спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року огляд на стан сп'яніння проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

-лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п.7 вказаної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров'я).

З установлених у судовому засіданні обставин вбачається, що ОСОБА_1 08.03.2017 року о 21:00 годині, в с. Лучки Мукачівського району по вулиці Латорочній відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного спяніння в присутності двох свідків. З пояснень ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3, опитаних суді апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 вийшов з приватного будинку на дорогу перед будинком , де був припаркований належний йому автомобіль ВАЗ 21074 , номерний знак НОМЕР_1, оскільки забув у автомобілі мобільний телефон. ОСОБА_1 розмовляв з сусідами . Двері з боку водія автомобіля при цьому були відчинені. У цей час по вулиці проїжджав патрульний автомобіль поліції і зупинився біля ОСОБА_1. Свідок ОСОБА_3 показав, що ОСОБА_1 пояснив працівникам поліції , що нікуди їхати не збирався , оскільки перебуває перед своїм будинком, а лише з автомобіля забирає мобільний телефон. Крім того, інспектор поліції попросив документи на автомобіль. ОСОБА_1 приніс документи з приміщення будинку. Працівники поліції запитали у ОСОБА_1 про те , чи вживав він алкогольні напої на що той відповів ствердно . Після цього, вони повідомили , що потрібно проїхати у лікарню на освідчення , на що ОСОБА_1 категорично відмовився, пояснивши, що автомобілем не керував.

З досліджених матеріалів провадження вбачається, що пояснення свідків, надані до матеріалів справи не підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та факт зупинки працівниками поліції автомобіля під керуванням ОСОБА_1. З письмових пояснень вбачається, що свідки підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду. А з пояснень наданих у судовому засіданні вбачається , що відмова проходити медичний огляд на стан спяніння викликана ти тим, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом.

Таким чином , апеляційний суд погоджується з доводами апелянта щодо відсутності доказів, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України.

Згідно ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.1 ст. 256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол про адміністративне правопорушення від 08.03.2017 року складений щодо ОСОБА_1 вказаним вимогам законодавства не відповідає . Так, протокол містить всі необхідні дані про особу порушника, виклад суті правопорушення , дані які вказували на ознаки алкогольного спяніння водія, однак, не містить відомості про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, де і за яких обставин та з яких підстав був зупинений інспектором поліції.

Крім того, пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом - автомобілем марки ВАЗ 21074 , номерний знак НОМЕР_1 та зупинки його працівниками поліції.

Матеріали провадження жодних інших доказів на підтвердження наявності у діяннях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не містять.

Таким чином , апеляційний суд прийшов до переконання , що інспектор поліції діяв супереч вимог п. 6 розділу І Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року .

На підставі досліджених та перевірених доказів та їх оцінки у сукупності , апеляційний суд приймає та враховує доводи апеляційної скарги про те, що у діяннях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою знайшли своє підтвердження , що зумовлює скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст. 294 КпАП України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - задовольнити .

Постанову Мукачівського міськрайонного суду від 28.03.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КпАП України скасувати.

Адміністративну справу щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України, у звязку із відсутністю у його діяннях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: