АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/310/17 Справа № 701/328/17-п Головуючий по 1 інстанції Маренюк В. Л.
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2017 р. . м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Поєдинок І.А., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Маньківського районного суду Черкаської області від 06 квітня 2017 року відносно ОСОБА_3,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Маньківського районного суду Черкаської області від 06.04.2017 р.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, українець, громадянин України, пенсіонер, інвалід 2 групи, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1, -

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладене стягнення у виді десяти тисяч двохсот гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягненням судового збору на користь держави у розмірі 320 грн.

Відповідно до даної постанови, він 01.04.2017 р. о 16.30 год., в смт. Маньківка, по вул. Благодатна, Маньківського району, Черкаської області, керував транспортним засобом Volkswagen Transporter, державний номерний знак НОМЕР_2, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням ОСОБА_3 в апеляційній скарзі ставить питання про його скасування та закриття провадження по справі у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в його діях.

При цьому вказує, що постанова суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки по за увагою судді суду першої інстанції залишилась та обставина, що він не вживав спиртне, а лише зранку випив ліки на спиртовій настоянці.

Крім того зазначає, що огляд на стан алкогольного сп'яніння проводиться в присутності «двох свідків», а працівники поліції, без альтернативи вибору на проходження огляду на медичне освідування, відвезли його до Маньківської ЦРЛ та провели вказаний огляд без його згоди. Тому висновок про перебування його в стані алкогольного сп'яніння не можна вважати належним доказом у справі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до часткового її задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Вважаю, що зазначена постанова судді є законною та обґрунтованою.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується матеріалами справи, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 967818 від 01.04.2017 р., відповідно до якого, ОСОБА_3, 01.04.2017 р. о 16.30 год., в смт. Маньківка, по вул. Благодатна, Маньківського району, Черкаської області, керував транспортним засобом Volkswagen Transporter, державний номерний знак НОМЕР_2, в стані алкогольного сп'яніння, та де ОСОБА_3 по суті порушення власноручно написав: «вживав ліки на спиртовій основі» (а.с. 2);

- даними висновку про результати розгляду звернення від 01.04.2017 р. (а.с. 3);

- даними рапорту старшого інспектора Прокопенка В.В. від 01.04.2017 р. (а.с. 5);

- даними висновку № 000071 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.04.2017 р., де зазначено, що ОСОБА_3 перебуває у стані алкогольного сп'яніння - 1,940 % (а.с. 6);

- даними пояснень ОСОБА_4 (а.с. 8);

- даними пояснень ОСОБА_5 (а.с. 9).

Відповідно до п.2.5. ПДР України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто доводи викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_3 з приводу того, що працівники поліції відвезли його на медичне освідування без його згоди, не відповідають дійсності, оскільки в висновку (а.с. 6) стоїть підпис ОСОБА_3, власноручний.

Також, в постанові судді суду першої інстанції зазначено, що ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненому ним адміністративному правопорушенні (а.с. 13).

За таких обставин, суддя місцевого суду дійшов вірного висновку щодо доведеності вини ОСОБА_3 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні стягнення на ОСОБА_3 суд першої інстанції у відповідності до статей 33-35 КУпАП, вірно врахував всі обставини справи, врахував порушення ПДР України останнім, ступінь його вини, майновий стан, та призначив ОСОБА_3 стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 грн. та позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) роки.

При цьому суддя місцевого суду дійшов до помилкового висновку про стягнення з ОСОБА_3 судового збору на користь держави.

Оскільки, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від 08.07.2011 р., від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди 2 групи.

Відповідно до довідки обласної МСЕК № 1, серія 12ААА, № 200828 ОСОБА_3 є інвалідом 2 групи.

Тому, підлягає виключенню з резолютивної частини рішення про стягнення із ОСОБА_3 судового збору на користь держави.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає до часткового її задоволення, а постанова місцевого суду до зміни в частині стягнення судового збору на користь держави.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Маньківського районного суду Черкаської області від 06 квітня 2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, зі стягненням судового збору на користь держави у розмірі 320 грн. - змінити.

Виключити із резолютивної частини постанови судді Маньківського районного суду Черкаської області від 06.04.2017 р. рішення суду про стягнення із ОСОБА_3 судового збору в сумі 320 грн.

В решті частини постанову суду залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І. А. Поєдинок