Номер провадження: 33/785/1334/17
Номер справи місцевого суду: 522/2547/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі: головуючого судді Копіци О.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 20.03.2017 року відносно:

ОСОБА_2, який народився 27.08.1984 року, громадянина України, працюючого у ФОП «Ситнік», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою суду першої інстанції ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн.

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 27.01.2017 року о 03 год. 58 хв. він, на вул. Троїцькій в м. Одесі, порушивши вимоги п/п «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, керував автомобілем «ВАЗ-21103», реєстраційний номер НОМЕР_1, у стані алкогольного спяніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначив, що вважає постанову суду незаконною і необґрунтованою з наступних підстав:

- на порушення вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП суд першої інстанції не повідомив його належним чином про дату та місце розгляду справи і безпідставно розглянув її за його відсутності;

- акладаючи на нього стягнення, суд не врахував його сімейний і майновий стан, не зясував інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а саме те, що він позитивно характеризується, має дружину-студентку та двох неповнолітніх дітей, а користування автомобілем є єдиним джерелом доходу сімї, а позбавлення його права керування автомобілем, ставить під загрозу нормальне існування родини.

Посилаючись на зазначені доводи, ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити.

В судові засідання суду апеляційної інстанції, призначені на 06.09.2017 року, 06.10.2017 ОСОБА_2 не зявився, причини не явки суду не повідомив. Апеляційним судом здійснювався виклик ОСОБА_2 судовими повістками за адресою, зазначеною ним в протоколі про адміністративне правопорушення та в апеляційній скарзі. Проте, до апеляційного суду повернулись конверти із повідомлення «Укрпошти» про те, що вони повертаються за закінченням терміну зберігання. Інших засобів звязку матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Право доступу до суду апеляційної інстанції для оскарження рішення суду є невідємною частиною права на справедливий судовий розгляд з метою перевірки законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що дії ОСОБА_2 по не зявленню до суду свідчить про зловживання наданими йому процесуальними правами та направленими на затягування розгляду справи.

Більш того, відповідно до ч. 4 ст. 294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

З огляду на вищевикладене, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_2 на підставі доводів, викладених в ній, а також доказів, які містяться в матеріалах справи.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з приписами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, свій висновок про доведеність вини ОСОБА_2у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції мотивував наявними у справі і дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серія БР №155499 від 27.01.2017 року, висновком №000698 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків:

- довід апеляційної скарги про порушення судом 1-ої інстанції вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП апеляційний суд вважає частково обгрунтованим, адже розгляд справи в суді 1-ої інстанції відбувся за відсутністю ОСОБА_2, проте, заважаючи на те, що за адресою, зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №155499 від 27.01.2017 року, він судові повістки не отримує, то повідомити його належним чином, про дату та місце розгляду справи не було можливості.

Разом з тим, під час апеляційного розгляду, права ОСОБА_2, у цій частині, були поновлені, адже йому була надана можливість надати пояснення і докази по суті справи, а також скористатись усіма правами, передбаченими ст. 280 КУпАП, проте в судове засідання апеляційного суду він двічі не зявився.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не врахував його сімейний і майновий стан, не зясував інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а саме те, що він позитивно характеризується, має дружину-студентку та двох неповнолітніх дітей, а користування автомобілем є єдиним джерелом доходу сімї, а позбавлення його права керування автомобілем, ставить під загрозу нормальне існування родини, суд апеляційної інстанції вважає частково обгрунтованими, з огляду на таке.

Дійсно, суд першої інстанції не досліджував відомості про наявність у ОСОБА_2 двох неповнолітніх дітей, дружини-студентки та позитивної характеристики з місця роботи, які він надав апеляційному суду, але, оскільки його вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП беззаперечно доведена зазначеними вище доказами, це не вплинуло на правильність судового рішення, адже санкція зазначеної норми закону є безальтернативною.

Відповідно до приписів п/п «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Обєктивно оцінивши докази у справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що зазначені вище докази повністю доводять вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і правильно кваліфікував його дії, як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до приписів ст.ст. 33-36 КУпАП, накладаючи на ОСОБА_2 адміністративне стягнення, суд першої інстанції належним чином мотивував застосування стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керувати транспортними засобами характером, ступенем суспільної небезпеки та тяжкістю вчиненого правопорушення, а також особою правопорушника.

У відповідності до п.1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу чи протест прокурора без задоволення, а постанову без змін.

Отже, за результатами апеляційного розгляду апеляційний суд прийшов до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки підстави для скасування судового рішення та закриття провадження у справі, - відсутні.

Керуючись ст.ст. 7, 33-36, 280, 285, 294 КУпАП, апеляційний суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 20.03.2017 року про накладення на ОСОБА_2 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області О.В. Копіца