Справа № 750/3582/17 Головуючий у 1 інстанції Кулініч Ю. П.
Провадження № 33/795/231/2017
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2017 року місто Чернігів

Суддя судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області Короїд Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 травня 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 травня 2017 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 03.04.2017 року о 17 год. 21 хв. у м. Чернігові по пр. Миру, 135, керував транспортним засобом «Хюндай», д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на оскарження рішення суду першої інстанції в звязку з поважністю їх пропуску, скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що рішення місцевого суду є незаконним та винесеним з порушенням норм процесуального права, оскільки справу було розглянуто без його участі, за відсутності даних про своєчасне його сповіщення про час, дату та місце її розгляду в звязку з чим порушено його право, передбачене ст. 268 КУпАП. Крім того, вважає, що показання свідків ОСОБА_2І та ОСОБА_3 не можна брати до уваги при винесенні рішення, оскільки в них не міститься посилання на те, що він перебував у стані алкогольного спяніння. Звертає увагу на те, що обидва висновки огляду на стан спяніння проведені з порушеннями і у відповідності до ст. 266 КУпАП вважаються недійсними, а протокол про адміністративне правопорушення в силу ст. 256 КУпАП не відповідає дійсним обставинам справи, а підписи вказаних в ньому свідків є сфальсифікованими, в звязку з чим вважає, що в матеріалах справи відсутні докази факту керування ним автомобілем у стані алкогольного спяніння

Звертає увагу на те, що строк на оскарження ним був пропущений, оскільки він не був присутнім під час розгляду відносно нього справи в суді, та не отримував копії винесеного рішення, а лише 13 травня 2017 року його представник звернувшись до суду першої інстанції та отримав копію рішення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав подану апеляційну скаргу та пояснив, що він фактично не керував транспортним засобом, а знаходився в автомобілі і розмовляв по телефону. Також він не перебував у стані алкогольного спяніння.

Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні також підтримала апеляційну скаргу, вважає, що постанова суду винесена з порушенням чинного законодавства та підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Інспектор поліції ОСОБА_5 і судовому засіданні апеляційної інстанції пояснив, що була отримана інформація про керування транспортними засобом особою, яка вживала алкогольні напої. При виїзді на місце вони побачили, що автомобіль «Хюндай» почав рухатись зі стоянки біля ринку «Бойова», однак коли водій побачив патрульну машину, то здав назад і зупинився. Водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння, на що він погодився. Алкотестер «Драгер» показав наявність алкогольного сп'яніння. Оскільки водій не погодився з результатами огляду, було проведено медичний огляд на стан сп'яніння, який підтвердив наявність стану алкогольного сп'яніння у ОСОБА_1 Після цього, відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення. Аналогічні пояснення надані в суді апеляційної інстанції і інспектором поліції ОСОБА_6

Інспектор поліції ОСОБА_7 в апеляційному суді пояснив, що він разом з інспектором Заяць І.І. возив на медичний огляд ОСОБА_1 і за наслідками освідування було встановлено стан алкогольного сп'яніння у водія.

Допитаний в суді апеляційної інстанції лікар ОСОБА_8 пояснив, що він проводив медичний огляд водія ОСОБА_1 і в ході візуального обстеження було виявлені ознаки алкогольного сп'яніння. Крім того, двічі застосовувався алкотестер «Драгер», який показав наявність у водія 0,42 та О.41 проміле алкоголю. За наслідками огляду був складений відповідний акт і висновок.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пояснили, що ОСОБА_1 знаходився в кафе де вони працюють. При цьому алкогольні напої не вживав. Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що він разом з ОСОБА_1 перебували в кафе, при цьому ОСОБА_1 алкогольні напої не вживав, а коли вийшли із кафе і сіли до машини, то до них під'їхали працівники поліції. При цьому, автомобіль не рухався.

Допитані в апеляційному суді свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 пояснили, що вони приїхали до медичного закладу, де проводили огляд ОСОБА_1, та просили лікаря взяти у останнього кров на аналіз, однак лікар відмовив.

Заслухавши учасників судового розгляду, свідків, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп'яніння, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Згідно вимог, викладених у статтях 245, 280, 283 КУпАП, у справі обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно й об'єктивно в їх сукупності.

Суд на підставі перевірки та належної оцінки зібраних по справі доказів, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 3), актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, та результат проходження тесту на наявність ознак алкогольного спяніння за допомогою приладу «Драгер», відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного спяніння з результатом в 0,58 проміле (а.с. 5, 6), висновком КЛПЗ «ЧОНД» №312 від 03 квітня 2017 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного спяніння (а.с. 4), поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_14, які стверджували, що у їх присутності ОСОБА_1 проходив тест на стан алкогольного спяніння на приладі «Драгер», вміст алкоголю за результатами якого виявився 0,58 % та у їх присутності йому було запропоновано проїхати до лікарні, на що останній погодився (а.с. 7,8).

Також вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується і показами допитаних в суді апеляційної інстанції інспекторів поліції ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та лікаря ОСОБА_8, які в повній мірі спростували пояснення ОСОБА_1М, про те, що автомобіль не рухався, та про те, що він не перебував в стані алкогольного сп'яніння.

Твердження особи правопорушника про те, що висновок КЛПЗ «ЧОНД» № 312 від 03 квітня 2017 року є недійсним, оскільки був проведений на підставі направлення особи, що не була присутня під час проходження ним огляду за допомогою приладу «Драгер» є безпідставним, оскільки даний висновок був зроблений в результаті огляду ОСОБА_1 безпосередньо в КЛПЗ «ЧОНД» компетентним фахівцем, в звязку з чим даний доказ по справі є законним, а тому суд першої інстанції при винесенні рішення цілком обґрунтовано взяв його до уваги в сукупності з іншими доказами, які містяться в матеріалах справи.

Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази, повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

Твердження ОСОБА_1 про те, що місце вчинення адміністративного правопорушення не відповідає місцю огляду його на стан алкогольного спяніння, оскільки він був здійснений на автостоянці біля ринку «Бойова», що розташований за адресою м. Чернігів, пр. Миру 118, а в акті огляду та в чеку-результаті приладу «Драгер» вказана адреса: м. Чернігів, вул. Козацька 1, є такими, що не заслуговують на увагу, оскільки воно не має визначальної ролі для винесення справедливого та обґрунтованого рішення, в звязку з тим, що жодним чином не спростовує чи не підтверджує наявності вини правопорушника у вчиненні даного адміністративного правопорушення.

Крім того, як вбачається з фотокопії місця карти, яка була додана до апеляційної скарги, то місце вчинення правопорушення є прилеглою територією до тієї, яка знаходиться за адресою: м. Чернігів, вул. Козацька 1, тобто до місця, де і було здійснено огляд на стан алкогольного спяніння ОСОБА_1, яке і було зазначено у матеріалах справи.

Посилання ОСОБА_1 на те, що пояснення свідків ОСОБА_2І та ОСОБА_15 є неправдивими, та написаними під диктовку працівників поліції, не відповідають дійсності, оскільки пояснення написані останніми власноручно, що було засвідчено підписами даних осіб.

Крім того, відеозапис з нагрудної камери працівника поліції в повній мірі підтверджує події фіксування адміністративного правопорушення, в тому числі місця, часу та учасників.

За таких обставин, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що розгляд справи в суді першої інстанції відбувся за його відсутності на думку апеляційного суду не є підставою для скасування рішення суду, оскільки повідомлення про розгляд справи направлялось за місцем проживання правопорушника і не отримана ним за не запитом.

Крім того, правопорушнику була надана можливість надати пояснення особисто в суді апеляційної інстанції, чим останній скористався..

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається.

Разом з тим, встановлюючи фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1, суд дійсно допустився помилки у часі його вчинення, зазначивши „17 годину 21 хвилину, тоді як події відбувалися о 21 годині 43 хвилини, що підтверджується всіма матеріалами справи, тому суд апеляційної інстанції вважає за необхідне змінити постанову суду першої інстанції в частині часу вчинення адміністративного правопорушення .

Керуючись ст. ст. 23, 33, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 травня 2017 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП змінити в частині встановлення часу вчинення адміністративного правопорушення.

Вважати вірним час вчинення адміністративного правопорушення о 21 годині 43 хвилини 03 квітня 2017 року.

В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_16