АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 640/23/17 Суддя 1-ї інстанції: Бузький В.В.
Провадження № 33/790/400/17
Категорія: ч. 2 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.06.2017 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, за участю особи, у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03.03.2017 року у відношенні ОСОБА_2А.О.,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03.03.2017 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_3, будучи протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 04 грудня 2016 року о 04 годині 25 хвилин керував автомобілем НОМЕР_1 біля буд. № 37 по вул. П. Григоренка в м. Харкові з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями, ОСОБА_3 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу та просить постанову судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03.03.2017 року скасувати, а провадження по справі закрити.

Зазначає, що під час зупини його транспортного засобу працівниками поліції не було запропоновано пройти огляд на стан спяніння, від чого він і не відмовлявся. Вказує, що такі пояснення в суді першої інстанції були підтримані показами свідків.

Вказує, що суд першої інстанції не було усунуто суперечності, та не було надано оцінку тому, що пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які підтверджують в протоколі вину ОСОБА_2 спростовуються на його думку поясненнями ОСОБА_6 та його особистими поясненнями, та зазначає, що вказані вище свідки взагалі були відсутні під час зупинки.

Також вказує, що наявна розписка ОСОБА_7, який зобовязався залишити автомобіль БМВ Х6, державний номер НОМЕР_2 на місці постійної стоянки та передати його керування після повно протверезіння, на підставі якої судом було зроблено висновок про перебування ОСОБА_3 у стані алкогольного спяніння, не відповідає дійсності, оскільки вказаної особи не було на місці та зазначений транспортний засіб не був доставлений на стоянку, а весь ранок залишався на місці зупинки та пізніше було доставлено ОСОБА_6А та апелянтом до місця постійної стоянки.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

В судове засідання апелянт не зявився, був повідомлений про час та місце розгляду належним чином.

02.06.2017 року об 11:25 через загальну канцелярію Апеляційного суду Харківської області ним особисто було подано клопотання про відкладення розгляду справи призначеного на 02.06.2017 року на 11:30 год. у звязку з хворобою. Однак доказів на підтвердження зазначених обставин суду апелянт не надав, а тому, враховуючи, що ОСОБА_3 особисто прийшов до суду 0 11.25, подав заяву, а в судове засідання, призначене на цей же день о 11.30 не зявився, апеляційний суд вважає причину неявки останнього неповажною, та розглядає справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, встановлено, що суддя суду першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 04.12.2016 року серії АП2 № 401187, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, згідно яких ОСОБА_3 в їх присутності відмовився від підпису у протоколі та проходження огляду на стан спяніння; карткою обліку адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, скоєного ОСОБА_3 25.06.2016 року та копією постанови Київського районного суду м. Харкова від 07.09.2016 року і постанови Апеляційного суду Харківської області від 18.10.2016 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, в матеріалах справи наявна розписка ОСОБА_7, згідно якої йому передано керування автомобілем «BMW X6», державний номер НОМЕР_2 і він зобовязався залишити його за адресою: пр. Московський,36, на стоянці, та не передавати керування цим автомобілем ОСОБА_3 до його повного протверезіння тим самим визнав факт перебування останнього у стані алкогольного спяніння.

Враховуючи вище викладене, вважаю, що підстави для скасування постанови судді від 03.03.2017 року за доводами апеляційної скарги ОСОБА_3 відсутні.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03.03.2017 року у відношенні ОСОБА_3 без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_1