АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/408/17 Головуючий у І-й інстанції - Дубіжанська Т.О.
Справа № 204/1410/17 Суддя-доповідач - Мудрецький Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2017 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Мудрецький Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, ОСОБА_2 27 лютого 2017 року о 01 год. 00 хв. у м. Дніпрі по вул. Будівельників, трамвайна зупинка «Залізничний переїзд», керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. При цьому ОСОБА_2 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді першої інстанції, а справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях складу правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що постанова суду підлягає перегляду та скасуванню у зв'язку з тим, що співробітниками поліції грубо порушено право апелянта на проходження огляду у медичному закладі, на чому він наполягав. Вказує, що судом при винесенні рішення не враховано дані про особу порушника, його майновий стан, пом'якшуючи обставини тощо при обранні виду адміністративного стягнення. Зазначає, що він є багатодітним батьком, діти потребують постійного догляду та навчання. При цьому ОСОБА_2 у родині єдиний, хто має водійське посвідчення та вміє керувати автомобілем.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 та його захисник адвокат Хорунженко В.С. кожен окремо підтримали вимоги апеляційної скарги та просили провадження закрити у зв'язку з відсутністю в її діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 105235 від 27.02.2017 року; рапортом працівника поліції, де викладені обставини скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, наданими при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, про те, що в їх присутності водій ОСОБА_6 відмовився пройти медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння, відеоматеріалом, зафіксованого за допомогою нагрудних відеореєстраторів співробітниками Управління патрульної поліції в м. Дніпрі, з якого в тому числі вбачається, що правопорушник відмовився від проходження будь-якого медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння.

Крім того, безпосередньо в апеляційній інстанції допитаний свідок ОСОБА_7, який пояснив, що приблизно о 01:00 годині працівники поліції зупинили автомобіль «Ланос» та водію ОСОБА_2 пропонували пройти медичний огляд на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», від чого він відмовився.

Оскільки належним чином зафіксована відмова ОСОБА_2 від проходження медичного огляду є підтвердженням об'єктивної сторони скоєного ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, об'єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в тому числі, поясненнях свідків, по справі не вбачається, у зв'язку з чим доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 в цій частині є необґрунтованими.

Крім того, доводи апеляційної скарги правопорушника щодо неврахування судом першої інстанції при винесенні рішення майнового стану ОСОБА_2, пом'якшуючих обставин тощо є незаконними.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення. Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є необґрунтованими, у зв'язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2017 року, якою ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області Р.В.Мудрецький