Справа № 204/7084/17
Провадження № 3/204/2566/17
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2017 року суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська Токар Н.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працюючого директором ПП «Восток Партнер», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наказу від 26.04.2013 №2-К ОСОБА_1 призначений на посаду директора Приватного підприємства «ВОСТОК-ПАРТНЕР», та в період з 01.01.2017 року по 30.10.2017 року допустив порушення законодавства про працю, а саме:

У порушенням вимог ч. 1 - ч. 4 ст. 96 КЗпП України формування тарифної системи на підприємстві «ВОСТОК-ПАРТНЕР» здійснюється суб'єктивно, відносно вирішення питання з визначенням розміру заробітної плати, а саме: встановлення розмірів заробітної плати працівникам без урахування міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів посадових окладів.

Основне призначення тарифної сітки - це диференціація тарифних ставок в залежності від об'єктивних, загальновизнаних чинників (складності праці і відповідальності робітників), тому конкретні тарифні співвідношення повинні бути такими, щоб стимулювати підвищення професійно-кваліфікаційної майстерності працівників і результат їх праці. Для керівників, спеціалістів, службовців роль тарифу виконують схеми посадових окладів, які дозволяють диференціювати оклади в залежності від посади, складності роботи в межах посади, індивідуальних відмінностей в кваліфікації і деяких інших характеристик. Поєднання місячних посадових окладів і номенклатури посад на підприємстві набуває форми штатного розкладу. Штатний розклад установлюється керівником підприємства з урахуванням умов колективного договору. Згідно штатним розписом працівників підприємства від 01 липня 2017 року встановлено, що головному конструктору (код за класифікатором посад 1237.1, посада згідно із класифікатором відноситься до категорії керівників) встановлено посадовій оклад у розмірі 3200,00 грн., інженеру- проектувальнику (код за класифікатором посад 2142.2, посада згідно із класифікатором відноситься до категорії працівників професіонали) встановлено посадовій оклад теж у розмірі 3200,00 грн., тобто вище перелічені посадові оклади були встановлені без міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень, а відповідно без диференціації розмірів посадових окладів.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України «Про оплату праці» та ч.1 та ч. 2 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Невиплата заробітної плати протягом семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата, є порушенням прав працівника. Також, право працівника на отримання заробітної плати не рідше двох разів на місяць належить до числа умов, визначених законодавством і не може бути погіршене ні за згодою сторін, ні на підставі колективного договору. Заробітна плата на підприємстві нараховується та виплачується один раз на місяць, так, заробітна плата за травень сплачена 20.06.-07.2017 року, заробітна плата за липень - 17.08.2017 року, що порушує вимоги ч.1 ч. 2 ст.115 КЗпП України: «Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата».

Наказом від 14.06.2017 року № 14/06-5 ОСОБА_2 прийнята на посаду геолога з неповним робочим часом з 14.06.2017 року на підставі особистої заяви. Час початку і закінчення щоденної роботи працівникам не визначено, що є порушенням вимог ст. 57 КЗпП України: «Час початку і закінчення щоденної роботи (зміни) передбачається правилами внутрішнього трудового розпорядку і графіками змінності у відповідності з законодавством».

Частина 2 статті 97 КЗпП України закріплює право підприємств на самостійне визначення в конкретних умовах виробництва норм праці, норм її оплати, форми і системи оплати праці. На Підприємстві наявні Правила внутрішнього трудового розпорядку, але вони не затверджені трудовим колективом, що порушує вимоги ст. 142 КЗпП України, а саме: «Трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил», чим порушено вимоги ч.1 ст.41 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 зявився, свою вину визнав та не оспорював зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення обставин.

Вивчивши надані суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, проаналізувавши все між собою у сукупності, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 винний у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП.

Зазначеним законом передбачена адміністративна відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Винність ОСОБА_1 підтверджується зібраними матеріалами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії № 238/4.1-12 від 30 жовтня 2017 року (а.с.1-5);

- актом перевірки №309/4.1-12 від 30.10.2017 року (а.с.6-9);

- наказом №2-к від 26 квітня 2013 року (а.с.14);

- відомостями з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (а.с.13).

Приймаючи до уваги викладене, суд робить висновок про доведеність вини правопорушника ОСОБА_1 у тому, що він, будучи директором, не забезпечив дотримання вимог законодавства України з питань праці.

При призначенні адміністративного стягнення, враховую характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини правопорушника, обставини, які помякшують покарання та які обтяжують покарання, його майновий стан та інші вимоги ст.ст.33-35 КУпАП.

З урахуванням викладеного, а також характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеню вини та інших вимог ст.33 КУпАП суд приходить до висновку про необхідність накладення на винного адміністративного стягнення у вигляді штрафу, оскільки застосування саме такого стягнення буде достатнім для його виправлення і попередить нові правопорушення.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.40-1, ч.1 ст.41, 283-285, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 510 (пятсот десять) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.В. Токар