Справа 237/1443/17
Номер провадження 3/237/427/17
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.06.17 м. Курахове
Суддя Марїнського районного суду Донецької області Медведський М.Д., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, матеріали якої надійшли з ПП ГУНП в Донецькій області стосовно
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,
у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 12.03.2017 року о 08-30 годині в Донецькій області, Покровський район, с. Миколаївка по вул. Центральній, 17 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Fiat Doblo Panorama з явними ознаками алкогольного спяніння (почервоніння очей, різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження медичного огляду у медичній установі на стан алкогольного спяніння та продуття приладу «Драгер-алкотест» відмовився в присутності двох свідків.
ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Дослідивши матеріали справи - протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 897303 від 12.03.2017 року, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оцінивши надані докази за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прихожу до наступних висновків.
В судовому засіданні встановлено, що 12.03.2017 року стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 897303 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 12.03.2017 року о 08-30 годині керував автомобілем, відносно якого поліцейським взводу № 4 ОСОБА_2 України в Донецькій області зясовано наявність явних ознак алкогольного спяніння. Відповідно до п. 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 897303 у водія ОСОБА_1 виявлено такі ознаки алкогольного спяніння: запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей.
Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 897303 ОСОБА_1 від проходження в установленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного спяніння відмовився.
Враховуючи вище наведене, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 допущено порушення п. 2.5 ПДР України, яким водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, його дії вірно кваліфіковані за ст. 130 ч. 1 КУпАП, якою передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно пояснень правопорушника ОСОБА_1, наданих в протоколі про адміністративне правопорушення, останній пояснив, що він 11.03.2017 року випив 200 г горілки та керував автомобілем, в лікарню їхати відмовляється, в «Драгер» дути не буде.
Згідно пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, останні пояснили, що водій ОСОБА_1, який 12.03.2017 року приблизно о 08-30 годині керував автомобілем НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини роти, почервоніння очей, тремтіння рук. В їх присутності йому було запропоновано продути алкотестер газоаналізатор «Драгер» або пройти медичний огляд в медичному закладі на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку, на що водій ОСОБА_1 відповів категоричною відмовою.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення зясовую, що ОСОБА_1 є винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, правопорушник підлягає адміністративній відповідальності, підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП не встановлено, термін притягнення до адміністративної відповідальності не закінчився.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. Відповідно до ст. 33 КпАП України при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Помякшуючих та обтяжуючих обставин, визначених ст.ст. 34, 35 КУпАП, не встановлено. Враховуючи обставини справи, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, з метою подальшого запобігання скоєння порушення в майбутньому, вважаю за необхідне застосувати щодо ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції статті з позбавленням права керування транспортними засобами, як такого, що буде достатнім для виправлення правопорушника.
Зідно статті 40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення дорівнює 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 1 січня календарного року. Згідно ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2017 рік" з 1 січня 2017 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб дорівнює 1600 гривень. Таким чином, розмір судового збору, належний до сплати при притягненні правопорушника до адміністративної відповідальності, дорівнює 320 гривень.
На підставі викладеного, ст. 130 ч. 1 КУпАП, керуючись ст. ст. 279, 280, 283, 284 КУпАП, суддя
П О С Т А Н О В И В:
Строк предявлення до виконання протягом трьох місяців.
Постанова в порядку провадження по справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання скарги до Апеляційного суду Донецької області через Марїнський районний суд Донецької області.

Суддя

Дата документу 01.06.2017