АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №33/791/470/17 Доповідач: Радченко С.В.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2017 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області ОСОБА_1, за участі: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Новотроїцького районного суду Херсонської області від 05 вересня 2017 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Новотроїцького районного суду Херсонської області від 05 вересня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 320,00 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 08 липня 2017 року, близько 01 год. 20 хв., керував автомобілем ОСОБА_3, державний номер НОМЕР_1 по вулиці Курортній, в м. Генічеськ Херсонської області, у стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан спяніння ОСОБА_2 проводився в присутності двох свідків за допомогою алкотестеру «Драгер» 6810 №0529. Ступінь сп'яніння ОСОБА_2 відповідно до показань приладу «Драгер» становить 0,88 %, що підтверджує перебування останнього у стані алкогольного сп'яніння, чим він порушив вимоги пункту 2.9. «а» «Правил дорожнього руху» (далі Правила) та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову судді місцевого суду скасувати, та закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності на підставі ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, однобічне та неповне з'ясування судом обставин справи.

Апелянт посилався на те, що під час складання протоколу він не перебував у стані алкогольного спяніння і з результатами огляду на стан спяніння він не погоджувався. Сам огляд на виявлення алкогольного спяніння працівниками поліції проведений з порушенням «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі Інструкція). Так пунктом 10 зазначеної Інструкції передбачено складання акту огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів. Такий акт відносно нього не складався, а наявний в матеріалах справи талон-квитанція не містить достатньої інформації для однозначного висновку про те, чи виявлено стан алкогольного спяніння та у звязку з чим було проведено огляд, і тому він сам по собі не може бути доказом в розумінні ст.251 КУпАП.

Крім того, зазначав про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону у зв'язку із відсутністю у ньому зазначення ознак алкогольного спяніння.

Також посилався на те, що оскільки він не був згоден з результатами огляду на стан спяніння за допомогою спеціального технічного засобу, працівники поліції, в порушення норм чинного законодавства, не направили його до медичного закладу для проведення відповідного огляду.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2, який просив задовольнити апеляційну скаргу,вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з'ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були і висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується доказами.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

З матеріалів провадження вбачається, що приймаючи рішення про винність ОСОБА_2 у порушенні п. 2.9 «а» Правил, суддя, дослідивши виключно матеріали справи, як на докази винуватості ОСОБА_2 в постанові формально послався на протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків та пояснення працівників поліції, наданих в суді першої інстанції, а також результати алкотесту «Драгер», які між тим належним чином не перевірив.

При цьому ОСОБА_2 під час складання протоколу та в своїх поясненнях заперечував свою вину та зазначив, що алкогольних напоїв не вживав, з результатами тесту не погоджувався, а його огляд за допомогою тестеру «Драгер» був проведений з порушеннями порядку виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З метою усунення неповноти розгляду справи та поновлення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності апеляційним судом були виконані вимоги статей 279, 280 та 293 КУпАП та дослідженні матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_2, в результаті чого було встановлено, що матеріали справи містять наступні документи:

- протокол про адміністративне правопорушення серії БР №024941 від 08 липня 2017 року, відповідно до якого ОСОБА_2 08 липня 2017 року, о 01 год. 20 хв. керував автомобілем ОСОБА_3, державний номер НОМЕР_1 по вулиці Курортній, в м. Генічеськ Херсонської області, у стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан спяніння ОСОБА_2 проводився в присутності двох свідків за допомогою алкотестеру «Драгер» 6810 №0529, результат тесту склав 0,88 % (а.с.1);

- додані до протоколу про адміністративне правопорушення показники огляду на стан алкогольного спяніння, встановлені за допомогою приладу «Драгер» (а.с.2);

- пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.3,4).

Оцінюючи зазначені докази апеляційний суд дійшов висновків про таке.

Протокол про адміністративне правопорушення серії БР №024941, складений 08 липня 2017 року відносно ОСОБА_2 працівником поліції ОСОБА_6, в цілому відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

При цьому, згідно до п.10 розділу ІІ Інструкції, результати огляду на стан спяніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другій залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану спяніння.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що вони не містять у собі акту огляду на стан спяніння, обовязкове складення якого передбаченого п.10 розділу ІІ Інструкції. Як пояснювали працівники поліції, що даний акт не складався у звязку відсутністю самих бланків акту. Проте зазначений факт не звільняє працівників поліції від обовязку складання такого акту.

Крім того, п.10 розділу ІІ Інструкції встановлено, що, якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Між тим, з матеріалів справи вбачається, що долучений до протоколу про адміністративне правопорушення результат огляду водія ОСОБА_2 на стан алкогольного спяніння, фактично не має друкованого тексту, а містить рукописний текст, виконаний кульковою ручкою (а.с.2).

За таких обставин, зазначений результат огляду не може бути визнаний допустимим доказом, оскільки викликає обєктивні сумніви щодо належності цього результату водію ОСОБА_2

Апеляційним судом також встановлено, що під час складання протоколу ОСОБА_2 не погоджувався з результатами тесту, отриманими за допомогою приладу «Драгер». Зазначений факт не заперечували і допитані у судовому засіданні суду першої інстанції у якості свідків працівники поліції.

Відповідно до вимог ч.3 ст.266 КУпАП, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Частиною 5 ст.266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП, вважається недійсним.

Таким чином, враховуючи факт незгоди ОСОБА_2 з результатами тесту, отриманими за допомогою приладу «Драгер», а також те, що передбачений чинним законодавством медичний огляд водію ОСОБА_2 у відповідному медичному закладі проведений не був, результати огляду, проведеного за допомогою приладу «Драгер», на підставі ч.5 ст. 266 КУпАП, є недійсними.

Одночасно, матеріали справи не містять у собі будь-яких інших обєктивних доказів того, що водій ОСОБА_2 керував автомобілем, перебуваючи в стані алкогольного спяніння. Не містить таких доказів і долучений до матеріалів справи відеозапис, здійснений під час складання протоколу.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За вище викладених обставин, апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Всі сумніви щодо доведеності вини порушника тлумачаться на його користь, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 відомості про керування ним 08 липня 2017 року, близько 01 год. 20 хв., автомобілем ОСОБА_3, державний номер НОМЕР_1 по вулиці Курортній, в м. Генічеськ Херсонської області, у стані алкогольного сп'яніння, тобто у порушенні п. 2.9 «а» Правил, не підтверджуються доказами у справі, а тому протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку також не можна визнати доказом вини ОСОБА_2 в розумінні ст. 251 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Новотроїцького районного суду Херсонської області від 05 вересня 2017 року, якою ОСОБА_2визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 10 200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_2на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП , у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Радченко