Справа № 200/6853/17
Провадження № 3/200/1809/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2017 року суддя Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Татарчук Л.О., за участю правопорушника ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_1, розглянувши матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції у м.Дніпро, відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, офіційно не працюючого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу серії АА063959 від 12.04.2017 року, 12 квітня 2017 року о 20.47 год. ОСОБА_1 перебуваючи за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_1, вчинив відносно свого батька ОСОБА_1 насильство в сімї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в його бік нецензурною лайкою, погрозами фізичної розправи, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоровю потерпілому ОСОБА_1

В суді ОСОБА_1 пояснив, що дійсно 12.04.2017 року він прийшов додому в стані алкогольного спяніння , в результаті чого між ним та батьком ОСОБА_1 сталася сварка, в ході якої він виражався нецензурною лайкою. Ніякого насилля до батька не застосовував.

Потерпілий ОСОБА_1 вказав, що 12.04.2017 року його син ОСОБА_1 прийшов за місцем мешкання в стані алкогольного спяніння, став висловлюватися нецензурною лайкою в його бік, між ними сталася сварка. Вказав, що ніякого насилля до нього син не застосовував.

На теперішній час він із сином примирився й не бажає його притягнення для адміністративної відповідальності, просив закрити провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення, вважаю необхідним провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, з наступних підстав.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення насильства в сім'ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї.

Відповідно до положень Закону України «Про попереджання насильства в сімї» від 15.11.2011 року, насильство в сімї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сімї стосовно інших членів сімї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сімї як людини і громадянина і наносять цьому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психологічного здоровю.

При цьому, психологічне насильство насильство, що повязане з дією одного члена сімї на психіку іншого члена сімї шляхом словесних образ або погроз переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкоду психічному здоровю.

Так, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, 12 квітня 2017 року о 20.47 год. ОСОБА_1 перебуваючи за місцем мешкання, висловлювався в бік свого батька ОСОБА_1 нецензурною лайкою, погрозами фізичної розправи.

Однак, в судовому засіданні, як з пояснень правопорушника ОСОБА_1, так і потерпілого ОСОБА_1, встановлено, що між ними виникла лише сімейна сварка, в ході якої ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою в бік батька, при цьому не застосовуючи ніякого насилля.

Враховуючи надані у суді пояснення, вважаю, що самі по собі нецензурні вислови у розумінні положень Закону України "Про попередження насильства в сім'ї", не є психологічним насильством, скоєним відносно ОСОБА_1

Також, будь-яких інших обєктивних доказів, які б вказували на вчинення психологічного насильства відносно ОСОБА_1, внаслідок чого останньому могла бути чи була завдана шкода психічному здоров'ю, в результаті чого потерпілий ОСОБА_1 почував себе емоційно невпевненим, заляканим, нездатним захистити себе, матеріали справи не містять.

Крім того, 23 травня 2017 року потерпілим ОСОБА_1 подано до суду заяву, в якій він просить закрити провадження у даній справі, так як примирився з сином ОСОБА_1 й не бажає його притягнення до адміністративної відповідальності.

З урахуванням наведеного, вважаю, що провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП є не доведеною, оскільки ні протокол про адмінправопорушення, ні матеріали справи, ні пояснення, надані в судовому засіданні, не містять належних та допустимих доказів його винуватості у скоєнні правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Тобто, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, у звязку із чим, відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП справа підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ст. 247, 283-284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП провадженням закрити, за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська.

Суддя Л.О. Татарчук