Справа № 161/2822/17 Провадження №33/773/269/17 Суддя в 1 інстанції: Квятковський М.С.
Категорія:ч.3 ст.156КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2017 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Волинської області Подолюк В.А., розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 лютого 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 156 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 лютого 2017 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, жителя АДРЕСА_1, одруженого, пенсіонера, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п'ятсот десять) гривень з конфіскацією речовини з різким запахом спирту, в пластиковій ємкості 0,5 л.

Стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 320 грн.

ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що близько 18 год. 20 хв., в приміщенні гаража, що по АДРЕСА_2 Волинської області, а саме навпроти буд. №28, здійснював торгівлю речовиною з різким запахом спирту, в пластиковій ємкості 0,5 л., чим порушив ст.ст.15; 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій, покликається на те, що постанова судді винесена з порушеннями матеріального і процесуального права, вказує, що були потрушені вимоги ст. 268 КУпАП, а також невірно кваліфікована стаття за якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності. Просить скасувати постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 лютого 2017 року.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказаних вимог закону при розгляді справи суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Як вбачається із матеріалів справи, суд першої інстанції, направляв 20 лютого 2017 року повідомлення про час та місце розгляду справи на адресу ОСОБА_2, а також складена телефонограма секретарем судових засідань згідно якої ОСОБА_2 почувши, що йому телефонують із суду, поклав слухавку та на інші телефонні дзвінки не відповідав. Клопотань про відкладення розгляду справи, від ОСОБА_2 на адресу суду не надходило.

Відповідно ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За таких обставин судом першої інстанції дані вимоги Закону в повному обсязі дотримані, а доводи скаржника є необґрунтованими та надуманими.

Крім того, вказівка скаржника на ту обставину, що невірно кваліфікована стаття (за ч.3 ст 156 КУпАП) за якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності не відповідають обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи, дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч.3 ст. 156 КУпАП, оскільки об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого вказаною частиною, полягає у торгівлі алкогольними напоями або тютюновими виробами з рук, тобто здійснення торгівлі алкогольними напоями або тютюновими виробами суб'єктами, які відповідно до вимог законодавства не мають права на здійснення такої торгівлі. При цьому не має значення наявність та дійсність акцизних марок, а також чи здійснювались протиправні дії безпосередньо в торговому приміщенні або при торгівлі «на виніс» тощо.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції, перевірив наявні у справі докази, всебічно, повно, об'єктивно дослідивши останні та надавши їм належну юридичну оцінку, і прийшов до правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП. Такі висновки суду підтверджуються іншими зібраними у справі доказами.

Винуватість ОСОБА_2 стверджується протоколом про адміністративне за №316-17, від 16.02.2017 року, у якому ОСОБА_2 фактично зазначив, що здійснював торгівлю у зв'язку з малим розміром пенсії, рапортом інспектора департаменту муніципальної поліції Луцької міської ради, від 16.02.2017 року, протоколом огляду та вилучення, від 16.02.2017 року із фото-таблицями та письмовими поясненнями: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

Щодо клопотання ОСОБА_2 про необхідність застосування ст. 38 КУпАП, вважаю, що суд першої інстанції постановою від 27 лютого 2017 року застосував стягнення за адміністративне правопорушення від 16 лютого 2017 року за ч. 3 ст.156 КУпАП у вигляді штрафу в межах строків, визначеною цією статтею.

За таких обставин вважаю, що суд першої інстанції дослідив усі наявні у справі докази у їх сукупності та дав їм належну оцінку, правильно дійшов висновку що ОСОБА_2 своїми умисними діями, вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст.156 КУпАП та застосував адміністративне стягнення, передбачене ст. 30-1 КУпАП з врахуванням вимог ст.ст.33-38 цього Кодексу.

Всі інші обставини на які посилається ОСОБА_2 в своїй апеляційній скарзі не впливають на законність прийнятого судом першої інстанції рішення.

При накладенні адміністративного стягнення суд першої інстанції відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП врахував характер правопорушення, дані про особу винного, конкретні обставини справи та обґрунтовано визначив ОСОБА_3 мінімальне стягнення передбачене санкцією ч. 3 ст. 156 КУпАП.

Виходячи з вищенаведеного вважаю, що постанова Луцького міськрайонного суду Волинської області щодо ОСОБА_3 є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування, немає.

Керуючись ст. 293, 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 лютого 2017 року щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області В.А.Подолюк