П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.06.2017 Справа №607/6314/17

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ромазан В.В. розглянувши матеріали, які надійшли від Управління держпраці у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, одруженого, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, працюючого директором ПП «Автомаксимум», жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувалася

за ч.1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,-

В С Т А Н О В И В:

Управлінням держпраці в Тернопільській області проводилася перевірка ПП «Автомаксимум», директором якого є ОСОБА_1, з питань додержання законодавства про працю, в результаті якої виявлено порушення вимог: ст. 142 КЗпПУ - на підприємстві не розроблені правила внутрішнього трудового розпорядку; ч.5 ст. 80 КЗпПУ - ненадання щорічних відпусток повної тривалості протягом двох років підряд працівникам ОСОБА_2 та ОСОБА_3; п.4 постанови Кабінету міністрів України № 442 від 01.08.1992 року атестація окремих робочих місць за умовами праці не проведена, чим безпідставно позбавлено працівників на даних робочих місцях належних пільг та компенсацій.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення визнав повністю.

Крім власного визнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення № 19-16-61/136 від 16.05.2017 року; витягом з Акту перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування №19-16-61/220 та іншими матеріалами.

За таких обставин вважаю, що в ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, тобто порушення вимог законодавства про працю і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, особу винного, повне визнання вини, а тому приходить до переконання, що на нього слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу із стягнення в дохід держави у розмірі 510 (пятсот десять) грн. 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяОСОБА_4