Апеляційний суд Житомирської області
Справа №279/690/17 Головуючий у 1-й інст. Волкова Н. Я.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Зав'язун С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2017 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Зав'язуна С.М.,

секретаря Кашенко Л.М., Отрох А.В.,

за участю: особи притягнутої

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 07 березня 2017 року, -

ВСТАНОВИВ :

зазначеною постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого; АДРЕСА_1, зареєстрованого в АДРЕСА_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Згідно постанови суду, ОСОБА_1, 18.02.2017 р. о 19-22 год. в м. Коростені по вулиці Радянській, керував транспортним засобом - автомобілем марки Део Нексія, д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, тремтіння рук), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився в присутності свідків, чим порушив пункт 2.5 Правил Дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На постанову суду від ОСОБА_1 надійшла апеляційна скарга в якій він просить постанову суду першої інстанції скасувати як незаконну, та закрити провадження по справі. В підтримку своїх апеляційних вимог, зазначає, що працівниками поліції при складанні адміністративного протоколу не зазначено за якою частиною ст.130 кваліфікуються його дії, в свою чергу суд в резолютивній частині постанови також цього не зазначив, хоча в мотивувальній частині постанови суд прийшов до висновку, що він керував транспортним засобом в стані сп'яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився, при цьому, ці висновки суду є безпідставними та не відповідають фактичним обставинам справи. Наголошує, що 18.02.2017 р. під час складання протоколу про адміністративне правопорушенні, на вимогу працівників поліції ним пройдена перевірка на стан сп'яніння за допомогою спеціального технічного засобу, який був у поліцейського, за результатами цієї перевірки він був тверезий, однак цей результат працівника поліції не задовольнив, тому він запропонував пройти освідування в медичному закладі, однак з цим він не був згоден, про що і зазначив у протоколі. За таких обставин, вимога поліцейського, щодо проходження огляду в закладах охорони здоров'я після проведенні відповідної перевірки технічними засобами, відповідно до яких він не перебував у стані сп'яніння, є неправомірною. Крім того, при складанні протоколу працівником поліції порушено вимоги ст.256 КУпАП, оскільки свідків працівник поліції при проведенні освідування не запросив, тому вони не могли засвідчити обставини при яких це сталося, а запросив їх лише після складання протоколу щоб засвідчити факт моєї відмови. Звертає увагу і на те, що наведені ним обставини фактично підтверджуються тим, що після складання адміністративного протоколу він не був відсторонений працівником поліції від керування транспортним засобом, як це передбачено ст.266 КУпАП, а поїхав в місця складання протоколу, керуючи автомобілем.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримав свої апеляційні вимоги і просив їх задовольнити, вивчивши матеріали справи, доводи апеляції та перевіривши постанову суду в межах поданої апеляції, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як убачається з диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та так само і за відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З огляду на зазначене, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 №927852 від 18.02.2017 р. (а.с.1), згідно до змісту якого ОСОБА_1 особисто письмово засвідчив факт своєї відмови від проходження огляду, поясненнями понятих при складанні цього протоколу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.4), якими засвідчено факт відмови водія автомобіля Део Нексія - ОСОБА_1 від проходження у відповідному порядку огляду на стан сп'яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що проходив освідування на стан сп'яніння на місці зупинки його транспортного засобу. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні дані про проведення працівниками поліції огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу. Про зазначене ОСОБА_1 також не було вказано у власноручно написаних ним поясненнях в протоколі про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд звертає увагу на непослідовність в поясненнях ОСОБА_1, який попередньо в судовому засіданні та в апеляційній скарзі зазначав, що в автомобілі на час його зупинки працівниками поліції він був один, від керування транспортним засобом відсторонений не був. В послідуючому, після дослідження запису в протоколі про адміністративне правопорушення, де відмічено, що керування автомобілем передано ОСОБА_5, ОСОБА_1 змінив свої пояснення, вказавши, що в дійсності в автомобілі він був разом із ОСОБА_5, якому було передано керування автомобілем у зв'язку з його відстороненням.

Істотних порушень вимог ст.ст.256, 266 КУпАП, на що звернута увага в апеляції, апеляційним судом встановлено не було.

Апеляційний суд, аналізуючи наявні в справі докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у співставленні з його апеляційними твердженнями і пояснення в судовому засіданні про відсутність в діях складу адміністративного правопорушення, апеляційний суд вважає такі апеляційні доводи останнього та його пояснення суперечливими, такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, а тому визнає їх неправдивими, спрямованими на уникнення останнім від адміністративної відповідальності.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції правильно кваліфікував дії за ч.1 ст.130 КУпАП, дотримався меж санкції ч.1 ст.130 КУпАП та вимог ст.33 КУпАП.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи справу, врахував вимоги ст.ст.9, 251, 279, 280, 283 КУпАП, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування чи зміни відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 07 березня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Житомирської області С.М. Завязун