Справа № 570/547/17
Номер провадження 3/570/313/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2017 року м.Рівне

Cуддя Рівненського районного суду Рівненської області Гладишева Х.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Департаменту патрульної поліції в м. Рівному Управління Патрульної поліції України Національної Поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в:

09 лютого 2017 року о 22 год. 30 хв. по вул.Радгоспній, 5 в с.Біла Криниця Рівненського району Рівненської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "Mitsubishi L 200" д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, від проходження медичного огляду та визначення стану алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Alcotest 6810" та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

19.04.2017 року в судовому засіданні, захисником ОСОБА_2 подано заперечення ОСОБА_1 В даному запереченні ОСОБА_1 зазначає, що в протоколі про притягнення його до адміністративної відповідальності зазначено, що він нібито керував транспортним засобом з ознаками алкогольного спяніння і відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі охорони здоров'я. Проте дані, зазначені у протоколі, не відповідають обставинам справи та документам, що до нього долучені, є неточними, не конкретизованими, а такими, що ставлять під сумнів наявність в його діях складу правопорушення з огляду на наступне.

Зупинивши його автомобіль, працівники патрульної поліції попросили пред'явити їм для перевірки реєстраційний документ на транспортний засіб та посвідчення водія на право керування транспортним засобом. Після предявлення вище вказаних документів, інспектори поліції заявили, що в них виникла підозра, нібито він керував автомобілем у нетверзому стані та запропонували пройти тест на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціального технічного засобу.

Проти проходження вказаного тесту він не заперечував, однак коли він попросив інспекторів пред'явити йому сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювального приладу, за допомогою якого йому було запропоновано пройти тест, інспектори заявили, що таких документів на разі в них немає . В подальшому, ОСОБА_1 наполягав щодо проходження огляду на стан сп'яніння в закладах охорони здоров'я, проте поліцейські не відреагували. Такі дії інспекторів суперечать п.п.6-8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвержено Постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, де зазначається, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місті зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров"я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп"яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Із викладеного чітко вбачається, що належне складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, за відмову від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, повинно мати місце лише після документування відмови особи, що керує транспортним засобом, від проведення огляду на стан сп'яніння саме у закладі охорони здоров'я. Однак, в даному випадку протокол про адміністративне правопорушення був складений поза межами закладу охорони здоров"я.

З огляду на викладене, просить суд провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього закрити, у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Також, захисник ОСОБА_2 долучив до матеріалів справи висновок щодо результататів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виданий КЗ "Рівненський обласний центр психічного здоровя населення" №194 від 10.02.2017 р. Згідно цього висновку, ОСОБА_1 за власної ініціативи 10.02.2017 року о 13 год. 25 хв. пройшов медичний огляд, за результатом якого ознак спяніння не виявлено (Alcotest 0,00% і наркотичних речовин не виявлено).

19.04.2017 року через канцелярію суду було подане клопотання захисника ОСОБА_2 про виклик свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Дане клопотання обгрунтоване тим, що є необхідність перевірити цих осіб, оскільки існують реальні підстави сумніватися, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 насправді були свідками в даній справі.

27.04.2017 року в судовому засіданні лейтенант поліції ОСОБА_5 повністю підтримав обставини справи, викладені у протоколі та просив долучити відеозапис із нагрудних камер, які фіксували оформлення адміністративного правопорушення 09 лютого 2017 року відносно ОСОБА_1

За наслідками дослідження відеозапису, захисник ОСОБА_2 просив суд, визнати даний відеозапис неналежним доказом у справі, з огляду на те, що на відеозаписі важко встановити особу правопорушника та свідків, оскільки останні взагалі були в балаклавах.

З огляду на зазначене, захисник ОСОБА_2, наполягав відкласти розгляд справи для забезпечення явки свідків, оскільки на думку захисника їхні пояснення не співпадають з обставинами справи і є сумніви, що дані особи насправді були свідками. Представник поліції ОСОБА_5 щодо відкладення розгляду справи не заперечив та взяв на себе обовязок забезпечити явку свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4

В судове засідання 05.05.2017 року захисник ОСОБА_2, не зявився, хоча на попередньому судовому засіданні був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. В судове засідання зявився представник поліції ОСОБА_5, наполягав на тому, щоб суд застосував відеозапис як джерело доказу у справі, оскільки в сукупності з іншими доказами підтверджує винуватість ОСОБА_1

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, явка яких була забезпечена працівником поліції ОСОБА_6 в судовому засіданні 05.05.2017 року підтвердили, що 09 лютого 2017 року були свідками складання адмінстративного протоколу відносно ОСОБА_1 Також підтвердили, що працівниками поліції ОСОБА_1 неодноразово пропонувалося пройти медичний огляд на визначення стану алкогольного спяніння на місці або пройти огляд у медичному закладі.

Встановлені судом обставини справи підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 253346 від 09 лютого 2017 року, поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Варто зазначити, що суд не бере до уваги як доказ, висновок щодо результататів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виданий КЗ "Рівненський обласний центр психічного здоровя населення" №194 від 10.02.2017 р., оскільки він не стосуються предмету доказування (предметом доказування у справі за порушення вимог передбачех п.2.5 Правил дорожнього руху України - є наявність відмови).

Оскільки ОСОБА_1 жодного разу не зявлявся в судове засідання, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, суду не вдалося перевірити та встановити, чи на відеозаписі, який був наданий працівником поліції, зафіксований саме ОСОБА_1 Тому, виходячи з наведеного, суд не розглядав даний відеозапис, як доказ по справі.

Проте, вина ОСОБА_1 підтверджується такими доказами у справі: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, поясненням ОСОБА_1

Протокол про адміністративне правопорушення складено у присутності ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, відповідно до тексту протоколу йому було розяснено його права, передбачені ст.63 Конституції України і ст.268 КпАП України, однак від отримання копії протоколу ОСОБА_1 відмовився. Разом з тим, як свідчить запис та підпис у вказаному протоколі, ОСОБА_1 розписався про отримання тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом ТД 610844 від 09.02.2017.

ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом, що підтверджується, поясненням ОСОБА_7, який зобовязувався залишити автомобіль НОМЕР_2 у с. Біла Криниця вул. Радгоспна,5 і не керувати ним 09.02.2017р. на протязі доби до 12:00 10.02.2017 р.

Оцінюючи пояснення зазначені ОСОБА_1 в запереченні та заслухавши в судовому засіданні його захисника ОСОБА_2М, вважаю їх такими, що дані з метою уникнення відповідальності за вчинене, оскільки такі пояснення суперечать встановленим обставинам справи, які підтверджені наведеними вище доказами.

Відповідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зі змісту ч.1 ст.130 КУпАП об'єктивна сторона правопорушення полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння чи впливу наркотичних речовин.

Згідно ст.245 КпАП України завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відтак, враховуючи те, що ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного спяніння (які викладені у протоколі та підтверджені письмовими поясненнями двох свідків) відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння, вважаю, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При обранні виду та визначенні розміру адміністративного стягнення, враховую обставини вчинення адміністративного правопорушення та те, що дії, вчинені ним, характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпечність, становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для його учасників та особу правопорушника.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, вважаю, що на нього слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу, з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів, що згідно ст.23 КУпАП буде достатньою та необхідною мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання законів, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішено питання про стягнення судового збору відповідно до ст.40-1 КУпАП.

Згідно ч.1 ст.130 КпАП України, керуючись ст.ст.40-1, 283, 284 КпАП України, суддя

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (Отримувач коштів УДКСУ у Рівненському районі. Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38012756. Банк отримувача ГУДКСУ в Рівненській області. Код банку отримувача (МФО) 833017. Рахунок отримувача 0295. Код класифікації доходів бюджету 22030001) судовий збір в розмірі 320 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення предявляється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Гладишева Х.В.