АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/369/17 Головуючий у І-й інстанції Леонов А.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2017 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, 1988 року січня місяця 27 дня народження, громадянина України, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, -

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження в справі закрите у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 14 липня 2016 року, о 08:50 годин, керуючи автомобілем Фольксваген Пассат, д.н. НОМЕР_1, на пр. О. Поля в м. Дніпро при виникненні перешкоди для руху не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки автомобіля та здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який зупинився попереду та перебував під керуванням водія ОСОБА_2 В цей же час автомобіль НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3, що рухався позаду автомобіля під керуванням правопорушника по тій самій полосі у тому самому напрямку, за аналогічних обставин допустив зіткнення із зазначеним автомобілем. Внаслідок пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Вапеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції від 13.03.2017 року скасувати, а провадження у справі - закрити.

Обґрунтовуючи свої вимоги, апелянт зазначає, що суд при винесення вказаної постанови посилається на показання водія автомобіля ОСОБА_4 ОСОБА_2 та його дружини, яка в момент зіткнення перебувала в тому ж автомобілі, та для проведення автотехнічної експертизи було взято за основу їхні показання та показання водія Ніссан ОСОБА_3 В той же час показання самого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_6, яка була очевидцем пригоди, суд оцінив критично, а тому висновки експертизи були передбачуваними, так як суд фактично вказав на нього як на винуватого.

Крім того вказує, що судом безпідставно було відмовлено в долученні наданого ним висновку автотехнічної експертизи №18/10.1 56 від 05.10.2016 року, згідно якої він не міг уникнути зіткнення з автомобілем ОСОБА_4, який непередбачувано здійснив маневр з виїздом на його полосу руху.

Також судом не було взято до уваги доводи його захисника щодо аналогічних випадків ДТП та не надано йому можливості повноцінно приймати участь в розгляді справи, вказавши, що він на те, не має права чим позбавлено ОСОБА_1 можливості належного захисту у суді.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши пояснення апелянта, захисника ОСОБА_7, що представляв його інтереси, потерпілого ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Так, викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим та повністю узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; схемою місця події, що була підписана всіма учасниками пригоди, в тому числі ОСОБА_1, без зауважень, та фототаблицею до неї; письмовими показаннями ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_8; висновком судової автотехнічної експертизи від 25.01.2017 р. № 5764-16, що підтверджує наявність у діях ОСОБА_1 порушень вимог п. 12.3. Правил дорожнього руху, що перебувають у причинному звязку з настанням події ДТП, та відсутність таких порушень у діях водія ОСОБА_2

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього уповноваженою особою органів поліції, та доведеність вини правопорушника поза розумним сумнівом.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги, які полягають у тому, що винним у пригоді є водій ОСОБА_2, автомобіль під керуванням у момент часу, що безпосередньо передував її настанню, перебував не на одній полосі з автомобілем під керуванням ОСОБА_1 попереду від нього, а на правій відносно нього смузі руху, та несподівано здійснив різкий маневр змінив напрямок руху ліворуч, виїхавши на смугу руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1, після чого різко почав гальмування, що і потягло настання ДТП, - суд апеляційної інстанції доходить висновку про те, що вони є неспроможними, а викладений механізм дорожньо-транспортної пригоди таким, що не узгоджується з наявними у справі доказами.

Так, учасники та свідки дорожньо-транспортної пригоди дали з цього приводу неоднозначні пояснення, втім ця суперечність була усунута судом першої інстанції, який при розгляді питання про призначення судової автотехнічної експертизи в ухвалі від 21.10.2016 р. ґрунтовно визнав такими, що відповідають дійсності, показання потерпілого ОСОБА_2, які узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, третього учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3, що беззаперечно є незацікавленою особою, а також даними плану-схеми місця ДТП, з якої вбачається, що сліди екстреного гальмування автомобіля під керуванням ОСОБА_2 відсутні, що спростовує показання ОСОБА_1 про те, що згаданий автомобіль різко загальмував перед автомобілем під його керуванням.

Також суд першої інстанції обгрунтовано поставив під сумнів показання свідка ОСОБА_11 зважаючи на те, що остання, будучи допитаною у судовому засіданні, не змогла відповісти на запитання щодо обставин, які повинні бути їй відомі за умови того, що вона дійсно була очевидцем дорожньо-транспортної пригоди.

Виходячи з наведеного, суд апеляційної інстанції критично оцінює доводи апеляційної скарги щодо безпідставного обґрунтування оскаржуваної постанови виключно показаннями потерпілого ОСОБА_2 та його дружини ОСОБА_8, а також висновками судової автотехнічної експертизи, складеним без урахування показань ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_11

Відсутні підстави і для висновку про те, що суд першої інстанції неправомірно відкинув висновок експертного дослідження від 05.10.2016 р. № 18/10.1-56, оскільки при його складанні експерт виходив з наданої ОСОБА_12, захисником ОСОБА_1, відомостей про механізм ДТП, згідно якому автомобіль під керуванням ОСОБА_2 несподівано виїхав на полосу руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1, після чого несподівано різко загальмував. Так, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення цей механізм пригоди обєктивного підтвердження не знайшов, у звязку з чим зазначений висновок не може бути прийнятий до уваги.

Доводи ОСОБА_1 щодо порушення його права на захист у звязку з відсутністю при розгляді справи його захисника не можуть бути прийняті до уваги, оскільки реалізація його права на захист при розгляді справи про адміністративне правопорушення визначалася виключно особистими діями самого правопорушника та його захисника щодо належного підтвердження своїх повноважень та участі у судовому розгляді.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_13