АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/898/17 Справа № 199/3798/17 Головуючий у 1 й інстанції - Воробйов В. Л. Доповідач - Слоквенко Г.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2017 року м. Дніпро

05 жовтня 2017 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Слоквенко Г.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого директором ТОВ «Гранд-Флекс», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень.

Судом першої інстанції було встановлено, що 29.05.2017 року о 17:20 годині ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Фольксваген», н/з НОМЕР_1 в районі будинку №21а по пр. Мануйлівському у м. Дніпрі (Амур-Нижньодніпровський район), при зміні напрямку руху, не переконався у безпеці свого маневру, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3 ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 10.1 ПДР України. Під час ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження, завдано матеріальні збитки. Постраждалих осіб не має.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить визнати поважними причини пропуску строку на оскарження постанови судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2017 року та поновити його. Постанову судді першої інстанції скасувати та справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що постанова винесена судом першої інстанції при неповному дослідженні всіх обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права. При розгляді справи, суд не повно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване визнання його вини, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду. Також апелянт вказує, що суд першої інстанції в обґрунтування висновку про встановлення вини ОСОБА_2 поклав лише протокол про адміністративне правопорушення, схему ДТП, пояснення потерпілого, свідка ОСОБА_4, при цьому не дав належної оцінки поясненням іншої сторонни, а саме ОСОБА_2, необґрунтовано не взяв до уваги пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Звертає увагу, що інспектор поліції при складанні протоколу не прийняв до уваги показання його та пасажира який в момент зіткнення знаходився в автомобілі, є незаконною і не обґрунтованою та підлягає скасуванню.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав в повному обсязі доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, потерпілий ОСОБА_3 заперечував проти задоволення даної апеляції, вважав постанову судді першої інстанції законною та обґрунтованою, просив її залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 та потерпілого ОСОБА_3, пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Враховуючи позицію ОСОБА_2, яка зводиться до його відсутності в суді першої інстанції при розгляді справи та копія постанови своєчасно йому направлена не була, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя приходжу до висновку про поважність причини пропуску ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та, вважаю необхідним задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є необґрунтованими і такими, що суперечать Правилам дорожнього руху України і спростовуються матеріалами справи.

Висновок суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_2 в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 101439 від 29.05.2017 року; схемою місця ДТП від 29.05.2017 року підписаною уповноваженою особою та учасниками ДТП без будь-яких зауважень, в якій зафіксовано місце зіткнення, положення транспортних засобів після їх зіткнення, а також пошкодження, які отримали автомобілі в результаті ДТП та фото-таблицею до неї; показами потерпілого ОСОБА_3, який в судовому засіданні заперечив факт вчинення ним адміністративного правопорушення. Пояснив, що дійсно у вказаний час він керував автомобілем «ЗІЛ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, з напівпричепом «ОДАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_4, та рухався в крайньому лівому ряді по пр. Мануйлівському в напрямку вул. Каруни у м. Дніпро. Коли рухався по пр. Мануйлівському у м. Дніпрі перед пішохідним переходом, автомобіль «Volkswagen Passat», який рухався в крайній правій смузі, різко виїхав на його смугу для руху перед його автомобілем та знизив швидкість, в результаті чого він не зміг сам вчасно зупинитися та сталося зіткнення з автомобілем «Volkswagen Passat»; та письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4, з яких вбачається, що 29 травня він був свідком ДТП, яка сталося на пр. Мануйлівському у м. Дніпро. Він знаходився недалеко від пішохідного переходу і бачив як водій автомобіля «Volkswagen Passat» виконав різкий маневр перестроювання з правого ряду в лівий безпосередньо перед автомобілем «ЗІЛ». Буквально через секунду після цього водій автомобіля «Volkswagen Passat» почав гальмувати, оскільки автомобіль, який рухався попереду нього, також почав гальмувати перед пішохідним переходом, щоб пропустити пішоходів. Водій автомобіля «ЗІЛ» почав уходити вправо щоб уникнути зіткнення, але сталося зіткнення. Так, пояснення свідка ОСОБА_4 та пояснення потерпілого ОСОБА_3 узгоджуються між собою, та сумнів не викликають.

Так, за положеннями пункту 1.3 та пункту 1.5 ПДР, учасники дорожнього руху зобов'язанні знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, та їх дії і бездіяльність не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдати матеріальних збитків.

Відповідно до п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Порушення зазначених норм Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_2 підтверджується, зокрема і схемою місця ДТП, з якої вбачається розміщення транспортних засобів, а також відображено перелік видимих пошкоджень автомобілів, а саме у автомобіля «Volkswagen Passat пошкоджено задній бампер, кришка багажнику, задній правий ліхтар, кріплення та сам держномер, заднє праве крило, автомобіль «ЗІЛ» має пошкодження переднього бамперу та лівої протитуманної фари, локалізація яких свідчить про наявність причинного зв'язку з наслідками, за що останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд першої інстанції не взяв до уваги покази самого ОСОБА_2 та покази свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, зводяться фактично до переоцінки доказів і не може вважатися доводом щодо неповноти з'ясування обставин,оскільки пояснення вищезазначених осіб, які були отримані безпосередньо в суді апеляційної інстанції, тотожні поясненням, які були надані ними і в суді першої інстанції під час розгляду матеріалів, що надійшли від Управління патрульної поліції у м. Дніпро про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст.. 124 КУпАП, за результатами якого провадження у справі було закрито за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Дане судове рішення 21 липня 2017 року було залишено без змін постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області, а отже набрало законної сили та має в даному випадку преюдиційне значення.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що порушення водієм ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України, а саме пунктів 1.3, 1.5, 10.1 знаходиться в причинно-наслідковому зв'язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Інші докази відсутності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП в матеріалах справи відсутні.

З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Порушень вимог закону допущених судом першої інстанції, які б були підставою для скасування рішення суду, апеляційний суд не вбачає, а відтак приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2017 року - задовольнити та поновити ОСОБА_2 строк на оскарження вказаної постанови.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2017 року відносно ОСОБА_2, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області Г.П. Слоквенко