пр. № 3/759/7010/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2017 року м. Київ

суддя Святошинського районного суду м. Києва Ул'яновська О.В., розглянувши матеріали по адміністративній справі, які надійшли від до Національної поліції України департамент захисту економіки УЗЕ у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Масівці, громадянки України, працюючої начальником управління охорони здоров'я Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, за ч. 1 ст. 172-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов протокол відносно ОСОБА_1 яка підозрюється у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-4 КУпАП, склад якого передбачає адміністративну відповідальність за порушення обмежень щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності.

Обгрунтований тим, що вона, працюючи на посаді начальника управління охорони здоров'я Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, будучи державним службовцем шостого рангу, категорії «Б» і обізнаною стосовно встановлених заборон та обмежень щодо сумісництва та суміщення виконання функцій держави з іншими видами діяльності, маючи реальну можливість не допускати порушень, визначених Законом України «Про запобігання корупції», виконуючи свої службові обов'язки в порушення вимог п. 1 ч. 1 ст. 25 вказаного Закону, займалася іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю, чим вчинила адміністративне правопорушення пов'язане із корупцією.

Прокурор у судовому засіданні протокол підтримала, просила задовольнити.

ОСОБА_1 та її захисник у судове засідання не з'явилися, повідомлені належним чином, заяви про слухання справи без їх участі не надходило. Згідно раніше наданих заперечень із протоколом не погоджуються. Правопорушниця свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення пов'язаного з корупцією не визнає, вважає таким, що складений за очевидної відсутності складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Судом встановлено, що відповідно до розпорядження Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації «Про призначення ОСОБА_1» №366-к від 07.08.2014 ОСОБА_1 призначено на посаду начальника управління охорони здоров'я Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації з 07.08.2014 із посадовим окладом згідно штатного розпису.

Розпорядженням Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації «Про умови оплати праці ОСОБА_1» № 400-к від 24.05.2016 ОСОБА_1 присвоєно 6 ранг державного службовця в межах категорії «Б» посади державної служби.

Крім того, відповідно до наказу Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Святошинського району м. Києва №444-к від 03.12.2014 ОСОБА_1 з 01.12.2014 призначена на посаду лікаря-методиста інформаційно- аналітичного відділу на 0,25 ставки.

Згідно Статуту КНП «ЦПМСД №1» затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №1837 від 14.10.2013 вказане підприємство, є закладом охорони здоров'я, який зокрема, надає населенню невідкладну медичну, первинну медико-санітарну допомогу, здійснює планування, розвиток та ведення організаційно-методичної роботи по напрямку первинної медико-санітарної допомоги.

Відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» до числа суб'єктів на яких поширюється дія цього Закону входять державні службовці, як особи, уповноважені на виконання функцій держави.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції» особам, зазначеним у п. 1 ч. 1 ст. З цього Закону, забороняється займатися іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю, якщо інше не передбачено Конституцією або законами України.

Відповідно до завдань і обов'язків визначених посадовою інструкцією лікаря-методиста інформаційно-аналітичного відділу КНП «ЦПМСД №1» ОСОБА_1 зобов'язана: керуватися чинним законодавством України про охорону здоров'я та нормативно-правовими актами, що визначають діяльність органів управління та закладів охорони здоров'я, наказами, розпорядженнями, вказівками директора підприємства та завідувача інформаційно-аналітичного відділу, цією посадовою інструкцією; здійснювати пошук, обробку й аналіз організаційної, директивної і науково-методичної інформації в КНП «ЦПМСД №1»; аналізувати показники стану здоров'я населення та медичної, соціальної і економічної ефективності діяльності КНП «ЦПМСД №1»; готувати довідкові матеріали й аналітичні розробки; здійснювати контроль за організацією обліку й звітності в КНП «ЦПМСД №1»; брати участь у підготовці й роботі з'їздів, нарад і конференцій медичних працівників; дотримуватись принципів медичної деонтології; постійно удосконалювати свій професійний рівень; виконувати вимоги законодавства у сфері захисту персональних даних відповідно до Закону України «Про захист персональних даних»; володіти персональним комп'ютером на рівні користувача.

Відповідно до вказаної посадової інструкції ОСОБА_1 як лікар-методист КНП «ЦПМСД №1» має право: ознайомлюватися з проектами рішень керівництва, що стосуються її діяльності; вносити на розгляд керівництва пропозиції щодо покращення роботи, пов'язаної з обов'язками передбаченими цією інструкцією; в межах своєї компетенції повідомляти керівництву про всі недоліки, виявлені в процесі її діяльності, та вносити пропозиції щодо їх усунення; вимагати від керівництва сприяння у виконанні нею посадових обов'язків; визначати характер лікувально-діагностичних заходів; у необхідних випадках залучати додаткових спеціалістів для проведення лікувально-діагностичних заходів; давати вказівки середньому та молодшому медичному персоналові в межах своєї компетенції; перевіряти правильність та своєчасність виконання призначень пацієнтам середнім та молодшим медичним персоналом; отримувати інформацію необхідну для виконання своїх службових обов'язків; самостійно приймати рішення в межах своєї компетенції; брати участь у нарадах, на яких розглядаються питання, що стосуються її компетенції; підвищувати свою професійну кваліфікацію на курсах удосконалення у встановленому порядку.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 3 Основ законодавства України про охорону здоров'я від 19.11.1992 заклад охорони здоров'я - це юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, основним завданням яких є забезпечення медичного обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників.

При притягненні до адміністративної відповідальності пов'язаної з корупцією, для з'ясування обставин наявності або відсутності у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення, визначальним є з'ясування питання про приналежність лікаря-методиста інформаційно-аналітичного відділу Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Святошинського району м. Києва до діяльності заняття «медичною практикою».

Відповідно до Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з медичної практики, затверджених наказом Міністерства охорони здоров'я України 02.02.2011 за №49 у редакції наказу МОЗ України від 30.11.2012 за №981 та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з медичної практики, затверджені постановою Кабінету міністрів України від 02.03.2016 за №285.

Так, у п. 1.3 Ліцензійних умов за №49 передбачено, що медична практика - це вид господарської діяльності у сфері охорони здоров'я, який провадиться закладами охорони здоров'я та фізичними особами-підприємцями, які відповідають єдиним кваліфікаційним вимогам, з метою надання видів медичної допомоги, визначених законом, та медичного обслуговування.

Пунктом 4 Ліцензійних умов за №981 закріплено, що господарська діяльність з медичної практики (медична практика) - це вид господарської діяльності у сфері охорони здоров'я, який провадиться закладами охорони здоров'я та фізичними особами-підприємцями на метою надання медичної допомоги та медичного обслуговування на підставі ліцензії.

Аналізуючи ці дві визначення можна зробити, зокрема, висновки про те, що сфера здійснення медичної практики - сфера охорони здоров'я. Метою провадження медичної практики є: 1) надання медичної допомоги та 2) медичного обслуговування. Суб'єктами здійснення медичної практики є: 1) заклади охорони здоров'я та 2) суб'єкти господарювання та фізичні особи-підприємці.

Статтею 3 Основ медична допомога визначається як діяльність професійно підготовлених медичних працівників, спрямована на профілактику, діагностику, лікування та реабілітацію у зв'язку з хворобами, травмами, отруєннями і патологічними станами, а також у зв'язку з вагітністю і пологами. Відповідно до ст. 8 Основ медична допомога може бути екстреною, вторинною (спеціалізовано), третинною (високоспеціалізованою), паліативною.

Медичне обслуговування у ст. З Основ визначається як діяльність закладів охорони здоров'я та фізичних осіб-підприємців, які зареєстровані та отримали відповідну ліцензію в установленому законом порядку, у сфері охорони здоров'я, що не обов'язково обмежується медичною допомогою. Тож з відповідних законодавчих визначень вбачається, що медичне обслуговування є частиною поняття «медична допомога».

Таким чином, саме ці поняття, як медична допомога та медичне обслуговування є основними складовими, які визначають зміст поняття - «медична практика».

Важливою ознакою поняття «медична практика» у зазначених Ліцензійних умовах є здійснення відповідної діяльності саме у сфері охорони здоров'я. Згідно положень ст. З Основ - це система заходів, які здійснюються органами державної влади та органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, закладами охорони здоров'я, медичними та фармацевтичними працівниками і громадянами з метою збереження та відновлення фізіологічних і психологічних функцій, оптимальної працездатності та соціальної активності людини при максимальній біологічно можливій індивідуальній тривалості її життя. Сфера охорони здоров'я, як ознака медичної практики, охоплює діяльність лише спеціалізованих суб'єктів (закладів охорони здоров'я, а також медичних або фармацевтичних працівників). Водночас, зважаючи на особливості антикорупційного законодавства України, суб'єктом здійснення медичної практики можуть бути також особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які працюють як медичні або фармацевтичні працівники (суміщають основну діяльність з медичною практикою).

Отже, медична практика, як дозволений вид діяльності, характеризується тим, що її здійснюють як медичні, так і фармацевтичні працівники. Це особи, які відповідають єдиним кваліфікаційним вимогам, визначеним законодавством у сфері охорони здоров'я. Про таку ж ознаку йдеться і в Ліцензійних умовах. Так, згідно п. 3.1 Ліцензійних умов №49 медичною діяльністю можуть займатись особи, які мають відповідну спеціальну освіту і відповідають єдиним кваліфікаційним вимогам. Такі вимоги встановлені в Довіднику кваліфікаційних характеристик професій працівників. Випуск 78 «Охорона здоров'я», затверджений наказом МОЗ України від 29.03.2002 за №117. У Ліцензійних умовах №981 вказано, що медичну допомогу повинні надавати особи, які відповідають єдиним кваліфікаційним вимогам, затвердженим МОЗ України. У цих двох нормативно-правових актах передбачено перелік тих документів, які підтверджують єдині кваліфікаційні вимоги медичних і фармацевтичних працівників.

Згідно п. 49 розділу III «Лікарі - спеціалісти» Переліку лікарських посад у закладах охорони здоров'я, затвердженого наказом МОЗ України №385 від 28.10.2002, посаду лікаря-методиста визначено як лікарську посаду.

Також, відповідно до Класифікатора професій ДК 003:2010 посада лікаря-методиста код КП 2221.2, ЗКППТР 20365 випуск ДКХП 78 належить до групи посад, що охоплюються загальною посадою лікаря з особливостями, які визначаються вже конкретною посадовою інструкцією.

Відповідно до інформації наданої Департаментом охорони здоров'я Київської міської державної адміністрації на адвокатський запит робота ОСОБА_2 на посаді лікаря-методиста КНП «ЦПМСД №1 відноситься до медичного обслуговування, що є медичною практикою.

Таким чином, робота на посаді лікаря-методиста інформаційно-аналітичного відділу КНП «ЦПМСД №1, відноситься до медичної практики, а її виконання для ОСОБА_1 як державного службовця, відповідно до вимог Закону України «Про запобігання корупції», не заборонено, що виключає відповідальність за ч. 1 ст. 1724КУпАП.

Аналогічною є і позиція національних судів з цих питань (копії судових рішень: Центрального районного суду міста Миколаєва від 19.07.2013 у справі №490/5789/13-п; Апеляційного суду Миколаївської області від 30.08.2013 у справі №784/3761/13; Апеляційного суду Рівненської області від 17.06.2010 у справі № 33-202/2010).

Статтею 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За правилами ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

За правилами ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 3) про закриття справи.

Враховуючи вищевикладене та керуючись вимогами ст.ст. 3, 25 Закону України «Про запобігання корупції», ст. З Основ законодавства України про охорону здоров'я, ст.ст. 247, 268, 271, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 1724 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити, у зв'язку з відсутністю в її діях події та складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва, через Святошинський районний суд м. Києва, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: