Справа № 473/214/17
Провадження № 3/473/86/2017
П О С Т А Н О В А

іменем України

"09" лютого 2017 р. місто Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Дробинський О.Е.,

з участю секретаря Данилевич Т.О.,

розглянув адміністративну справу, яка надійшла від Управління держпраці у Миколаївській області Державної служби України з питань праці відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, директора ПП «Антарес», мешкає за адресою: Миколаївська область, місто Вознесенськ, вулиця Чкалова, будинок №2.

за ч.1 ст.41 КУпАП

В С Т А Н О В И В :

До Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшла адміністративна справа відносно директора ПП «Антарес» ОСОБА_1 за ч.1 ст.41 КУпАП.

У тексті протоколу про адміністративне правопорушення зазначено, що відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Порядку обчислення середньої заробітної плати» №100, нарахування виплат за час щорічної відпустки, додаткових відпусток у звязку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або компенсації за невикористані відпустки, тривалість яких розраховується в календарних днях провадиться шляхом ділення сумарного заробітку за останні перед наданням відпустки 12 місяців або за менший фактично відпрацьований період на відповідну кількість календарних днів року чи меншого відпрацьованого періоду за винятком святкових і неробочих днів, встановлених законодавством. Одержаний результат перемножується на число календарних днів відпустки, при цьому розрахунок провадиться за повністю відпрацьовані календарні місяці, тобто з першого числа місяця до наступного першого числа та з розрахунку виключаються загально неробочі та святкові дні.

Враховуючи те. що згідно з частиною першою статті 5 Закону про відпустки тривалість відпусток незалежно від режимів та графіків роботи розраховується в календарних днях, при підрахунку днів щорічної відпустки пропорційно відпрацьованому часу доцільно скористатися механізмом нарахування оплати за дні відпустки, закладеним у Порядку, тобто привязку розрахунку днів відпустки робити до календарних днів робочого часу, в якому працював працівник.

Так бухгалтеру ОСОБА_2 надавалася щорічна відпустка за період праці з 03 липня 2015 року, при її звільненні 02 грудня 2016 року за наказом №91, було нараховано грошову компенсацію за невикористану відпустку за період праці на підприємстві з 03 липня 2016 року по 02 грудня 2016 року.

Фактично до дня звільнення за останні 12 календарних місяців працівником було відпрацьовано 356 календарних днів, у розрахунок ж було включено 355 днів, внаслідок чого середньоденна заробітна плата склала 53,15 гривень, замість належних 51,55 гривень при перемноженні на 10 днів відпустки = 515 гривень 50 копійок, звільненій ж було нараховано 531 гривня 50 копійок, надлишкове нарахування склало 16 гривень.

На підставі викладеного допущено порушення нарахування виплат компенсації за невикористані дні відпустки, визначену п.2 розділу ІІ «Порядку обчислення середньої заробітної плати» №100 від 08 грудня 1995 року та нанесено шкоду підприємству на зазначену суму.

Зп умовами ст..29 КЗпПУ від 10 грудня 1971 року № 332 VIII до початку роботи за укладеним трудовим договором власник, або уповноважений ним орган зобовязаний:

1/ Р оз'яснити працівникові його права і обов'язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров'я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору;

2/ О знайомити працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором;

3/ В изначити працівникові робоче місце, забезпечити його необхідними для роботи засобами;

4/ П роінструктувати працівника з техніки безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці і протипожежної охорони.

Так наказом №59 від 01 серпня 2016 року було прийнято на посаду електрика дільниці ОСОБА_3, наказом №61 від 08 серпня 2016 року на таку ж посаду було прийнято ОСОБА_4, наказом №65 від від 23 вересня 2016 року прийнято на посаду слюсаря ремонтника ОСОБА_5. У всіх наказах відсутнє визначення прав та обовязків працівників, не визначено конкретне місце їх роботи, не визначено режим роботи та належні розміри оплати праці та всі інші передбачені ст. 29 КЗпПУ вимоги.

За висновком протоколу про адміністративне правопорушення, були порушені умови ч.1 ст.41 КУпАП.

ОСОБА_1 вину за ч.1 ст.41 КУпАП не визнав, надав до суду заперечення на протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності, які зареєстровані на підприємстві ПП «Антарес» за Вих. № 8 від 06 лютого 2017 року та зазначив, що надлишкова виплата компенсації за невикористані дні відпустки не є порушенням прав та гарантій працівника та не є порушенням законодавства про працю.

Крім того він зазначив, що в наказх №59 від 01 серпня 2016 року при прийнятті на посаду електрика дільниці ОСОБА_3, в наказі №61 від 08 серпня 2016 року при прийнятті на таку ж посаду електрика ОСОБА_4, в наказі №65 від від 23 вересня 2016 року при прийнятті на посаду слюсаря ремонтника ОСОБА_5 дійсно відсутнє визначення прав та обовязків працівників, не визначено конкретне місце їх роботи, не визначено режим роботи та належні розміри оплати праці та всі інші вимоги, передбачені ст. 29 КЗпПУ. Але дані накази є кадровими, в їх тексті вимоги, передбачені ст. 29 КЗпПУ не зазначаються. Всі вимоги, передбачені ст. 29 КЗпПУ дотримані при укладенні трудових договорів з працівниками ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5. В тексті даних трудових договорів визначені права і обовязки працівників та роботодавця, визначений робочий час, оплата праці працівників, відповідальність сторін, умови зміни припинення та розірвання трудового договору, термін дії та інші умови договору, відповідно до вимог ст. 29 КЗпПУ.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На підставі ст.252 зазначеного Кодексу суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд вважає, що вина директора ПП «Антарес» ОСОБА_1 в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП не може грунтуватися на досліджених в судовому засіданні доказах. Представлені в протоколі адміністративного правопорушення докази, які б підтверджували вину громадянина ОСОБА_1 в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП України є недостатніми та недопустимими.

Відповідно до ч.1 ст.41 КУпАП, адміністративна відповідальність настає в разі порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Обєктом правопорушення статті 41 КУпАП є конституційні права громадян на працю, на охорону праці, та на інші трудові права, закріплені в статтях 43, 44, 45, 46 Конституції України, а також в інших нормативно правових актах України.

Обєктивною стороною даного правопорушення є невиконання чи не належне виконання діючого законодавства про працю посадовими особами підприємств, організацій та установ, незалежно від форм власності, а також громадяни субєкти підприємницької діяльності при невиконанні ними законодавства та інших нормативних актів про працю, внаслідок яких відбувається порушення трудових прав працівників.

Порушення порядку нарахування виплат за час щорічної відпустки, визначеного п.2 розділу ІІ «Порядку обчислення середньої заробітної плати» №100 від 08 лютого 1995 року та нанесення шкоди підприємству, не порушує трудові права громадян, та не може бути кваліфіковано за ч.1 ст.41 КУпАП, при надлишковому нарахуванні грошових коштів працівникам при відпустці.

При дослідженні матеріалів адміністративної справи також встановлено в судовому засіданні, що незважаючи на відсутність в наказх ПП «Антарес» №59 від 01 серпня 2016 року при прийнятті на посаду електрика дільниці ОСОБА_3, в №61 від 08 серпня 2016 року при прийнятті на таку ж посаду електрика ОСОБА_4, в №65 від від 23 вересня 2016 року при прийнятті на посаду слюсаря ремонтника ОСОБА_5 прав та обовязків працівників, визначення конкретних місць їх роботи, режиму роботи та належні розміри оплати праці та всі інші вимоги, передбачені ст. 29 КЗпПУ, але внаслідок дотримання вимог, передбачених ст. 29 КЗпПУ при укладенні трудових договорів з працівниками ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, їх трудові права не були порушені.

Даний висновок суду підтверджується дослідженими в судовому засіданні копіями трудових договорів з працівниками ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які були долучені до адміністративної справи за клопотанням особи, відносно якої був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.41 КУпАП. /а.с.14-15,16-17,18-19/.

Таким чином, суд приходить до висновку, що факт вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП з боку директора ПП «Антарес» ОСОБА_1 в судовому засіданні не доведений, і даний висновок державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно правових актів Управління держпраці у Миколаївській області Державної служби України з питань праці не ґрунтується на матеріалах адміністративної справи та законі.

При зазначених обставинах вина директора ПП «Антарес» ОСОБА_1 в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП не доведена, дії громадянина ОСОБА_1 не підлягають кваліфікації за ч.1 ст. 41 КУпАП, а тому справа підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 41, 247п.1, 283-285 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності директора ПП «Антарес» ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 41 КУпАП закрити, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О. Е. Дробинський