АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/6035/16-п Номер провадження 33/786/50/17Головуючий у 1-й інстанції Антонов А. В. Доповідач ап. інст. Гонтар А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2017 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного

суду Полтавської області Гонтар A.A.

з секретарем судового засідання - Журою Н.Л.

за участі:

захисника - Бовдира С.І. .

апелянта - ОСОБА_4

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Полтави, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

на постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 22.11.2016

року

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою ОСОБА_4 визнано винним. у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 20400,00 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортним засобом на три роки.

Згідно із постановою, 21.10. 2016 року о 18 год. 53 хв., ОСОБА_4, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, повторно керував автомобілем НОМЕР_1, по вул. Соборності, 51, в м. Полтаві,. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, відмовився в присутності свідків.

Зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_4 вбачається, що він просить скасувати постанову та закрити провадження у справі в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків судді фактичним обставинам справи. Стверджує, що не порушував Правил дорожнього руху та не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння. Крім того, він сам наполягав щоб огляд проводився в наркодиспансері, але йому відмовили як самі поліцейські, так і черговий лікар наркодиспансеру до якого він самостійно звернувся. Суддею не було допитано свідків, не витребувано довідки з наркодиспансеру, не переглянуто відеоматеріали, які зафіксували події 21.10.2016 р.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 вважаю, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а постанова -скасуванню із закриттям провадження по справі, виходячи з такого.

За змістом ст.266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп'яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп'яніння.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані алкогольного сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною другою ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог статей 252,280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Так, визнаючи ОСОБА_4 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, суддя послався на те, що його вина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків, постановою Київського районного суду м. Полтави від 02.06.2016 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, диском з відеозаписом події. На підставі досліджених доказів, суддя кваліфікував дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.130 КУпАП.

Проте, під час апеляційного перегляду постанови було встановлено, що доводи апелянта щодо незаконності постанови є слушними, оскільки висновки судді та саме судове рішення не відповідають вимогам статей 251, 252,280 КУпАП.

Так, обґрунтовуючи своє рішення суддя послався на неперевірені ним письмові пояснення осіб, яких безпосередньо не допитав в судовому засіданні, хоча, як вбачається зі змісту постанови, ОСОБА_4 не визнавав своєї вини та був не згодний зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення від 21.10.2016 року.

Під час апеляційного перегляду вживалися заходи для виклику та допиту свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в присутності яких (згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення) ОСОБА_4 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння. Однак, незважаючи на неодноразові виклики зазначені особи до апеляційного суду не з'явились, що унеможливило безпосередньо перевірити достовірність викладених в їх поясненнях обставин.

З урахуванням вище наведеного вважаю, що письмові пояснення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 безпідставно покладені в основу судового рішення, як доказ винуватості ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Водночас, крім вище зазначених осіб в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено прізвища ще двох свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с.1).

Допитаний під час апеляційного перегляду свідок ОСОБА_7 пояснив, що працівники поліції в його присутності та в присутності ще одного свідка зачитали ОСОБА_4 протокол про адміністративне правопорушення, роз'яснили його права. При цьому він не чув, щоб ОСОБА_4 пропонували пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою алкотестеру Драгер. Близько до ОСОБА_4 не підходив, запаху алкоголю не відчував.

На неодноразові виклики свідок ОСОБА_8 до апеляційного суду не з'явився.

Під час апеляційного перегляду, за клопотанням ОСОБА_4 було допитано свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10. Вказані свідки пояснили, що ОСОБА_4 не відмовлявся від проходження огляду на місці та продув «трубку», однак працівники поліції стверджували, що він симулює. ОСОБА_4 наполягав, щоб його відвезли в наркодиспансер. Але працівники поліції йому відмовили. При цьому свідок ОСОБА_10 також пояснила, що разом з ОСОБА_4 поїхала до наркодиспансеру, але за відсутності направлення працівників поліції та відсутності коштів у ОСОБА_4 йому відмовили в проведенні обстеження в наркодиспансері.

Твердження свідка ОСОБА_10 щодо самостійного звернення ОСОБА_4 до наркодиспансеру 21.10.2016 року об'єктивно підтверджується дослідженим під час апеляційного перегляду повідомленням головного лікаря Полтавського обласного наркологічного диспансеру ОСОБА_11, згідно якого 21.10.2016 року о 21.05 год. ОСОБА_4 звертався з метою проходження медичного огляду на стан сп'яніння. Після роз'яснення правил проведення медичного огляду, ОСОБА_4 відмовився від його проходження, що зафіксовано у Журналі консультацій (а.с.70).

На те, що на місці складання протоколу про адміністративне правопорушення між ОСОБА_4 та працівниками патрульної поліції сталась якась конфліктна ситуація об'єктивно вказують такі обставини, як отримана на запит захисника письмова інформація за підписом начальника Управління інформаційної підтримки та координації поліції «102» ГУНП в Полтавській області ОСОБА_12 про те, що о 19 год. та о 19.09 год. 21.10.2016 року на номер екстреної допомоги поліції «102» зі скаргами на дії співробітників патрульної поліції звертався громадянин, який назвався ОСОБА_13. Вище вказані скарги зареєстровано до Журналу єдиного обліку ВП № 1 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області (а.с.42).

При цьому зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що в ньому зазначений час правопорушення вчиненого ОСОБА_4, а саме 18.83 год. 21.10.2016 року. Водночас, сам протокол складений 21.10.2016 року о 19.35 год (а.с.1).

З наведеного вбачається, скарги ОСОБА_4 пов'язані з діями працівників поліції, які у зазначений час займались оформленням матеріалів щодо нього.

Досліджений під час апеляційного перегляду відеозапис не може бути використаний в якості доказу, оскільки за відсутності звуку не можливо встановити про що спілкуються працівники поліції з ОСОБА_4. Тобто, зазначений відеозапис об'єктивно не підтверджує факт відмови ОСОБА_4 від проходження на місці огляду на стан сп'яніння, та не спростовує доводів апелянта про те, що він наполягав на проведенні такого огляду в наркологічному диспансері.

За таких обставин, пояснення працівника поліції ОСОБА_14 про те, що ОСОБА_4 відмовився від проходження огляду на місці та не просив направлення в наркодиспансер об'єктивно нічим не підтверджуються. При цьому ОСОБА_14 фактично підтвердив, що ОСОБА_4 дійсно казав, що збирається самостійно звертатись до наркодиспансеру, але це було вже тоді коли почали складати протокол про відмову в проходженні огляду на стан сп'яніння..

Напарник ОСОБА_14 інспектор роти № 3 ОСОБА_15, підтвердив показання ОСОБА_14 та пояснив, що ОСОБА_4, рухався на автомобілі НОМЕР_1 по вул. Соборності, у м. Полтаві та здійснив поворот на вул. Ватутіна без включеного показника повороту. Їхній екіпаж направився за ним, а після зупинки транспортного засобу відбулися зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення події.

Таким чином, поясненнями працівників поліції ОСОБА_15, ОСОБА_14 та змістом дослідженого під час апеляційного перегляду відео з відео реєстратору поліцейського екіпажу спростовуються доводи апелянта лише в частині відсутності підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_4, оскільки з переглянутого відео вбачається, що автомобіль НОМЕР_1 дійсно було зупинено за порушення ПДР.

Проте, оскільки на переглянутому відео відсутній звук, неможливо встановити чи дійсно водієві пропонували в установленому законом порядку пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою алкотестеру Драгер та чи відмовлявся водій від такого огляду.

Оскільки зміст протоколу про адміністративне правопорушення від 21.10.2016 року об'єктивно не підтверджується - суддя місцевого суду передчасно поклав його в основу судового рішення, як доказ винуватості ОСОБА_4

Сама по собі, без сукупності інших доказів, постанова Київського районного суду м. Полтави від 02.06.2016 року якою ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП не доводить його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Таким чином з досліджених під час апеляційного перегляду справи матеріалів вбачається, що вони не містять об'єктивної інформації щодо відмови ОСОБА_4 від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, в присутності свідків та не підтверджують висновки судді місцевого суду, щодо наявності в його апелянта складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає до задоволення, а постанова суду скасуванню із закриттям провадження по справі.

Керуючись п.1 ст.247, ст.294 КУпАП суддя апеляційного суду

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити.

Постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 22.11.2016 року щодо ОСОБА_4 скасувати, а провадження у справі закрити в зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДЯ А.А.ГОНТАР