П О С Т А Н О В А

Іменем України

27.09.2017

Суддя Франківського районного суду м. Львова Масендич В.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, 04 травня 2017 року,

о 02:25 год., у м. Львові, вул. Любінська, 2 керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, невиразне мовлення, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями

ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судові засідання призначені на 22.06.2017р., 13.07.2017р., 28.07.2017р., 27.09.2017р. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення, які повернулись на адресу суду за закінченням терміну зберігання. Керуючись ст.268 КУпАП, суд приходить до переконання, що матеріали адміністративної справи можна розглядати в його відсутності.

Відповідно до ст. 257 КУпАП, працівниками Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції скеровано до суду матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП 11 травня 2017 року.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п. 1.1. ПДР України, ці Правила, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.1.9 ПДР України, особи, які порушують ПДР України, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі "О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства", Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

У справі «Бербера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ відзначив, що, як правило, національні суди, зокрема суд першої інстанції, повинні оцінити подані їм докази.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши матеріали справи, зокрема протокол про адміністративне правопорушення серії БР №228112 від 04 травня 2017 року, протокол про адміністративне затримання серії АА №126871, 2 пояснення свідків, копію постанови серії АР №699601 від 04 травня 2017 року, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, однак провадження у даній справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Як вбачається з п.7 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи вищенаведене, в звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, строків, передбачених ст.38 КУпАП, провадження в даній адміністративній справі слід закрити.

Керуючись ст.38, п.7 ст.247, ст.ст.283, 284 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити в звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м. Львова.

Суддя Масендич В.В.