П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.05.2017 Справа №607/2368/17

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливка Л.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції у м. Тернополі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, прос. Злуки, 47В/5, громадянина України, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

13 лютого 2017 року, щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 250466, відповідно до якого він, 12 лютого 2017 року, приблизно о 23 год. 30 хв., керував транспортним засобом марки BMW 725, н.з. ВТ 0060 МІ, вулицею Купчинського у м. Тернополі із ознаками алкогольного спяніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора ALKOTEST 6810 (повірка дійсна до 13 грудня 2017 року), відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху за що ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність.

У судовому засіданні ОСОБА_2 заперечив свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та пояснив, що у зазначений у вказаному протоколі час та місці, вказаним автомобілем BMW не керував, а був пасажиром.

Оцінивши наявні у адміністративних матеріалах докази суддя вважає за необхідне зазначити таке:

згідно ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Статтею 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

ОСОБА_2 заявлену у суді позицію, яка зосереджена на тому, що він був пасажиром BMW 725, н.з. ВТ 0060 МІ, а не водієм, відстоював і безпосередньо на місці події, описаної у вказаному протоколі про адміністративне правопорушення.

Це зафіксовано на доданих до адміністративних матеріалів відеозаписах з нагрудних камер працівників поліції.

Окрім цього, на записах з відеореєстратора службового автомобіля працівників поліції (файл «2308»; папка за адресою: E:/Шуцький/»РЕЄСТРАТОР») зафіксовано як вони рухаючись, проїжджають повз два автомобілі, які також перебувають в русі. Перший з них ідентифікувати неможливо. Другим транспортний засіб таксі. У подальшому службовий транспортний засіб поліцейських здійснює розворот і рух в зворотному напрямку. На деякий час обидва транспортні засоби, котрі проїжджали повз працівників поліції випадають із виду відеореєстратора. Після розвороту зафіксовано як транспортний засіб з увімкненим покажчиком здійснює поворот ліворуч. Після цього вказаний автомобіль зникає із зони фіксації відеореєстратора. Ідентифікувати даний транспортний засіб неможливо. Приблизно через 17 секунд камера фіксує автомобіль BMW 725, н.з. ВТ 0060 МІ, котрий не рухається. Чи був автомобіль, котрий рухався назустріч службовому транспортному засобу поліцейських на початку відеозапису, той, який повернув ліворуч, та BMW 725, н.з. ВТ 0060 МІ, одним і тим же транспортним засобом достеменно сказати неможливо.

Також на вказаному відео реєстраторі (файли «2308», «2310»; папка за адресою: E:/Шуцький/»РЕЄСТРАТОР») зафіксовано як після нетривалої розмови з працівниками поліції з заднього пасажирського сидіння виходить чоловік. Як пізніше виявилось це ОСОБА_1 Чи був він за кермом автомобіля з якого вийшов, ствердно сказати неможливо.

Усі ці сумніви, відповідно до ст. 62 Конституції України, тлумачаться на користь ОСОБА_1

Судом неодноразово вживалось заходи щодо виклику у судове засідання, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Також суддя намагався викликати і ОСОБА_5, пояснення якого по факту події додані до адміністративних матеріалів. Однак жоден із них до суду не зявився. Так, вказаним особам було відправлено повістки на 24 квітня 2017 року. ОСОБА_4 таку повістку отримав, однак до суду не зявився, а кореспонденція від ОСОБА_3 та ОСОБА_5 повернулась до суду «за закінченням терміну зберігання» і «за не запитом», відповідно. Заяв у яких вказані особи повідомили б суддю про причини неявки не надійшло. У звязку з цим, кожен із них був повторно викликаний до суду на 10 травня 2017 року. І у цей день останні до суду не зявились, повістки повернулись до суду «за закінченням терміну зберігання» та «за не запитом».

З комплексного аналізу відеозаписів та наявних у адміністративних матеріалах пояснень ОСОБА_4 і ОСОБА_6 вбачається, що останні були свідками лише того, як поліцейські пропонували ОСОБА_1 пройти на місці події огляд на стан алкогольного спяніння. Відповіді на питання, чи керував він автомобілем BMW 725, н.з. ВТ 0060 МІ, у поясненнях зазначених свідків не міститься.

ОСОБА_5 у своїх поясненнях зазначає, що бачив як двоє чоловіків, котрі на його думку, перебували у стані алкогольного спяніння, сідали в автомобіль BMW 725, н.з. ВТ 0060 МІ, були одягнені в сіру та чорну куртки і вирушили в напрямку вул. Корольова, після чого він зателефонував на лінію 102 та повідомив про даний факт. Хто ці люди, чи дійсно вони перебували у стані алкогольного спяніння та хто з них конкретно керував автомобілем встановити неможливо.

У світлі викладеного, зважаючи на надані самими ж працівниками поліції відеоматеріалами, суддя сприймає критично рапорт інспектора роти № 1 батальйону УПП у м. Тернополі ДПП від 13 лютого 2017 року де він вказує, що автомобіль BMW 725, н.з. ВТ 0060 МІ був зупинений працівниками поліції і за кермом був ОСОБА_1

Інших доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судді не надано та не здобуто.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що відсутні достатні, належні та переконливі докази вчинення ОСОБА_1 зазначеного діяння, суддя приходить до переконання, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Отож провадження у даній справі слід закрити.

Керуючись ст.ст. 33, 401, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 221, 247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 2.5 Правил дорожнього руху, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

адміністративну справу стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяОСОБА_7