Іллічівський районний суд м.Маріуполя
Справа № 264/1212/17
ПОСТАНОВА

12.06.2017 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Харитонова Г. Л., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у м. Маріуполі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, не працюючого, який мешкає за адресою: м. Волноваха, вул. Ярослава Мудрого 20.

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

15.03.2017 року о 01-00 год. в м. Маріуполі, Донецької області, Кальміуський район, пр. Карпова 12 ОСОБА_1 керував автомобілем Renault Logan н.з. АН9935НН у стані алкогольного спяніння. Огляд проводився з використанням технічного засобу Drager alcotester ARCD6820 , від проходження огляду спяніння в міському наркологічному диспансері м. Маріуполя ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.9 «а».

ОСОБА_1 до судових засідань призначених на 30.03.2017 р., 18.05.2017 р., 06.06.2016 р., 08.06.2017 р., 12.06.2017 р. не зявлявся, в телефонному режимі повідомляв, що знаходиться на лікарняному. Разом з тим, медичних документів та підтвердження хвороби суду не надав, у звязку з чим суд приходить до висновку , що правопорушник намагається ухилитись від адміністративної відповідальності шляхом розгляду справи та спливу часу притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Адвокат ОСОБА_2, який діяв на підставі договору про надання правової допомоги , укладеному між ним та ОСОБА_1, в судовому засіданні не спростовуючи факту знаходження ОСОБА_1 у стані алкогольного спяніння, вважав, що автомобіль РЕНО був зупинений співробітником патрульної служби незаконно, без зазначення суті скоєного правопорушення, що суперечить діючому ЗУ «Про дорожній рух» та ПДР України та зазначав,що ОСОБА_1 бажає надати пояснення особисто.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він працює інспектором роти № 3 батальйону УПП у м. Маріуполі. 15.03.2017 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом Рено з технічною несправністю, а саме: не горіла ліва фара в режимі ближнього світла фар, чим порушив п.п 31.4.3 ПДР України за що і був зупинений. У звязку з цим відносно ОСОБА_1 була винесена постанова про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч1 ст. 121 КУпАП, а також складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП. Вина ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів , а також відеозаписом вчиненого правопорушення.

Вирішуючи питання щодо винуватості ОСОБА_1 вихожу з наступного.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого дотримання законності.

Особа, яка скоїла правопорушення, відповідно до вимог ч. 1 ст. 8 КУпАП, підлягає відповідальності на підставі закону, діючого в час і по місцю здійснення правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.278 КУпАП, вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на сонові яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 130 КУпАП якщо водій ухиляється від огляду, то в присутності двох свідків у протоколі про зазначене адміністративне правопорушення вказуються ознаки спяніння і дії порушника щодо ухилення від огляду, що є підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи,а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №116108 від 15.03.2017 року, поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 згідно яких в їх присутності ОСОБА_1 пройшов медичний огляд у встановленому Законом порядку за допомогою прилад «ДРАГЕР» для визначення стану спяніння - результат огляду 1,04% проміле, відеозаписом вчиненого правопорушення, який хронологічно підтверджує пояснення свідків та з якого вбачається, що 15 березня 2017 року ОСОБА_1 керував автомобілем Renault Logan перебуваючи в стані алкогольного спяніння

Таким чином, суд вважає, що провина ОСОБА_1 доведена в повному обсязі, а дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП.

При обранні виду та міри адміністративного стягнення враховується санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка не передбачає альтернативних заходів покарання, аніж зазначені в ній.

Відповідно до ст. 40-1 КпАП України, судовий збір у проваджені по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. На підставі п.5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн.

Керуючись ст. ст. 7,8,9, 40-1, 130 ч.1, 251,252, 278 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керуванням транспортними засобами на строк один рік..

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 320 грн.

На постанову протягом 10 днів з моменту її винесення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Суддя: Г. Л. Харитонова