А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

27.12.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Стана І.В., за участю представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Пуканича Е.В., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1,

в с т а н о в и в :

постановою судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 12 жовтня 2017 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець АДРЕСА_1, гр. України, не працюючий, одружений, маючий на утриманні неповнолітню дитину, зі слів не судимий,

визнаний винним у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення й на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути із правопорушника ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 320,00 гривень у дохід держави.

Згідно постанови, 12 жовтня 2017 року приблизно о 02-ій годині, по вул. Б. Хмельницького в м. Берегове, неподалік Консульства Угорщини, ОСОБА_1 керував автомобілем марки "ВАЗ 210994, державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода). Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги, передбачені п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - Правил).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова судді є незаконною. Вважає, що висновки суду про доведеність його вини ґрунтуються на припущеннях і недопустимих доказах, факт вчинення ним правопорушення у встановленому законом порядку не доведеним. В обґрунтування доводів посилається на те, що медичний огляд із метою встановлення факту його перебування у стані алкогольного сп'яніння не проводився у зв'язку з відсутністю в Берегівській ЦРЛ сертифіката відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки - «Алконт 01», а не у зв'язку з його відмовою від проходження відповідного медичного огляду. Крім того, вказує на те, що в порушення вимог п. 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у протоколі не зазначені ознаки сп'яніння та його дії щодо ухилення від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння. Також, вказує на те, що працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, а відразу доставили до Берегівської ЦРЛ, чим порушили вимоги передбачені п. п. 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція). Посилається й на те, що Акт медичного огляду було надано працівникам поліції, чим порушено вимоги п. 19 розділу ІІІ Інструкції, згідно якого, Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров'я, у зв'язку із чим, висновок щодо результатів медичного огляду на стан його сп'яніння, відповідно до п. 22 розділу ІІІ Інструкції, слід вважати недійсним. Крім того, вказує й на те, що суд першої інстанції не з'ясував чи входить Берегівська ЦРЛ до переліку закладів охорони здоров'я, яким надано право на проведення огляду на стан сп'яніння водіїв, і чи взагалі існує такий перелік, і чи затверджений він відповідним органом державної влади. Також, посилається й на те, що працівники поліції не відсторонили його від керування транспортним засобом, а транспортний засіб, яким він керував, не затримали, що свідчить про те, що він не перебував у стані алкогольного сп'яніння. Просить постанову скасувати, а провадження в справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши в попередніх судових засіданнях пояснення представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Пуканича Е.В., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова судді підлягає скасуванню, а справа направленню для належного оформлення, з таких підстав.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності ОСОБА_1, неявка якого з урахуванням вимог ст. 294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. При цьому, враховується те, що про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 повідомлений належним чином; що даних про поважність причин неявки ОСОБА_1 до апеляційного суду в справі немає; що заяви про відкладення розгляду справи на інший термін від нього не надходило.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства в справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" вказується на таке:

1) звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

2) при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені в статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

3) зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення та постанови судді вбачається, що вказані вимоги закону не були дотримані як інспектором Берегівського ВП ГУНП у Закарпатській області ОСОБА_4 при проведенні перевірки та складанні протоколу, так і суддею при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у зв'язку із чим доводи апеляційної скарги про незаконність постанови підлягають задоволенню.

Так, з оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 12 жовтня 2017 року приблизно о 02-ій годині, по вул. Б. Хмельницького в м. Берегове, неподалік Консульства Угорщини, керував автомобілем марки "ВАЗ 210994, державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода), і від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги, передбачені п. 2.5 Правил.

При цьому, у постанові зазначено, що вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 12.10.2017, висновком № 879 та актом медичного огляду на стан сп'яніння, відповідно до яких ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп'яніння, поясненнями ОСОБА_5 та ОСОБА_6, відповідно до яких ОСОБА_1 відмовився від підпису протоколу, рапортом поліцейського СРПП Берегівського ВП від 12.10.2017.

Апеляційний суд вважає, що, посилаючись на вищенаведені докази як на такі, що підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2. 5 Правил та, відповідно, вину в учиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, суд першої інстанції не дав указаним доказам аналіз - не зазначив, які саме відомості та факти вказані докази підтверджують (Протокол та Акт), у зв'язку із чим не дав їм відповідної оцінки та прийшов до передчасного висновку про порушення ОСОБА_1 саме вимог, передбачених п. 2.5 Правил, з огляду на таке.

Пунктом 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування від впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 у редакції від 07.11.2015 (далі - Порядок), передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Проаналізувавши зміст складеного щодо ОСОБА_1 протоколу та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, апеляційний суд встановив, що зміст протоколу, зокрема, у частині порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.5 Правил, не відповідає фактичним обставинам адміністративного правопорушення та наявним у матеріалах справи доказам.

Так, як убачається зі змісту протоколу, 12 жовтня 2017 року приблизно о 02-ій годині, по вул. Б. Хмельницького в м. Берегове, неподалік Консульства Угорщини, ОСОБА_1 керував автомобілем марки "ВАЗ 210994, державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода), і від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги, передбачені п. 2.5 Правил, однак, у матеріалах справи міститься Акт медичного огляду на стан перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп'яніння та Висновок щодо результатів медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння № 879, з яких убачається, що 12.10.2017 приблизно о 02 год. 05 хв. ОСОБА_1 був направлений інспектором СРПП Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 до медичного закладу для проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння, що такий огляд був проведений лікарем ОСОБА_3, і на підставі вказаного огляду встановлено факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп'яніння.

Крім того, зміст наявних у матеріалах справи пояснень свідка ОСОБА_7 не свідчить про те, що у присутності вказаного свідка ОСОБА_1 відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння. При цьому, з указаних пояснень убачається, що працівники поліції попросили його підписати складений щодо ОСОБА_1 протокол, повідомивши про те, що останній керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння (а. с. 4).

Зі змісту письмових пояснень свідка ОСОБА_6 вбачається, що працівники поліції запросили його в якості свідка, при цьому, пояснивши йому суть складеного щодо ОСОБА_1 протоколу та акту затримання транспортного засобу, які останній відмовився підписати, на що він (свідок) дав згоду. Указані пояснення також не свідчать про присутність даного свідка при відмові ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння (а. с. 5).

Про присутність свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6 при відмові ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння не вказується й у наявному в матеріалах справи рапорті поліцейського СРПП Берегівського ВП від 12.10.2017 (а. с. 6), а згаданий у поясненнях свідка ОСОБА_6 акт затримання транспортного засобу марки «ВАЗ 21094», д. н. з. НОМЕР_1, у матеріалах справи взагалі відсутній.

Відсутність у матеріалах справи про адміністративне правопорушення акту затримання транспортного засобу марки «ВАЗ 21094», державний номерний знак НОМЕР_1, яким, відповідно до матеріалів, керував ОСОБА_1, дає підстави для висновку про те, що до місцевого суду направлені не всі зібрані у справі докази.

При цьому, викликана в якості свідка лікар ОСОБА_3, яка склала Акт медичного огляду та висновок № 879, вказала, що у зв'язку зі спливом часу точних обставин не пам'ятає, однак, пригадує, що при проведенні нею огляду ОСОБА_1 та складанні висновку понятих не було.

Свідок ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився з невідомих апеляційному суду причин. При цьому, повістка про виклик до апеляційного суду свідку ОСОБА_6 була надіслана на адресу, яка зазначена в складеному щодо ОСОБА_1 протоколі та в письмових поясненнях даного свідка, однак, така була повернута Укрпоштою до апеляційного суду з підстав зазначення неповної адреси, що у свою чергу дає підстави вважати, що зазначені в протоколі та письмових поясненнях відомості щодо місця проживання свідка ОСОБА_6 є неточними.

Апеляційним судом через керівництво Берегівського ВП викликався в якості свідка поліцейський ОСОБА_4, який склав щодо ОСОБА_1 протокол, однак, відповідно до листа начальника Берегівського ВП від 08.12.2017 вказаний поліцейський ОСОБА_4 звільнений зі служби в поліції, а викликаний також через керівництво Берегівського ВП ст. сержант поліції ОСОБА_8, який ніс службу розам із поліцейським ОСОБА_4 і був присутній на місці події, до апеляційного суду не з'явився з невідомих апеляційному суду причин, у зв'язку із чим, апеляційний суд позбавлений можливості з'ясувати які-небудь факти щодо неповноти складеного щодо ОСОБА_1 протоколу.

У попередніх судових засіданнях апеляційного суду представник ОСОБА_1 - адвокат Пуканич Е.В. підтримали подану ОСОБА_1 апеляційну скаргу.

Указані обставини свідчать про те, що складений щодо ОСОБА_1 протокол, зокрема, за порушення останнім вимог п. 2. 5 Правил, тобто відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, не відповідає наявним у матеріалах справи доказам та фактичним обставинам вчинення адміністративного правопорушення, що у свою чергу дає підстави вважати, що такий складений без додержання вимог передбачених ст. 256 КУпАП, на що не звернув увагу суд першої інстанції, і що у свою чергу призвело до передчасного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення у частині відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

З урахуванням наведеного - неявки свідка ОСОБА_6 та поліцейських ОСОБА_4, ОСОБА_8 у судове засідання, апеляційний суд позбавлений можливості усунути суперечності у Протоколі про адміністративне правопорушення та Акті щодо обставин скоєння правопорушення.

З урахуванням наведеного вище апеляційний суд також вважає, що зібрані у справі докази не підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

З вищевказаного Висновку лікаря ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп'яніння, однак у ньому не зазначений результат огляду, зокрема, чи перевищує вміст алкоголю - кількість (у проміле ) допустиму для керування транспортним засобом (а. с. 3).

Крім того, як убачається зі змісту оскаржуваної постанови, при вирішенні питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, судом першої інстанції всупереч вимогам ст. 33 КУпАП не з'ясовувались дані про особу правопорушника, його сімейний та майновий стан, обставини, що пом'якшують чи обтяжуть відповідальність, а в матеріалах справи такі відомості взагалі відсутні, як і відсутні передбачені КУпАП та іншими нормативними актами копії документів, які підтверджують права ОСОБА_1 на керування транспортними засобами, зокрема, копія посвідчення водія та копія технічного паспорту на транспортний засіб.

Пунктом 24 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України, окрім іншого, визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог передбачених ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Оскільки відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення вжиття заходів по встановленню осіб, які вчинили адміністративні правопорушення на транспорті, у тому числі при керуванні транспортними засобами, їх огляд, складання протоколів про адміністративні правопорушення, з'ясування обставин, за яких скоєно правопорушення, вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, покладаються на органи Національної поліції, їх територіальні підрозділи, тому справа про адміністративне правопорушення підлягає поверненню до Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.

Під час належного оформлення матеріалів справи посадовим особам Берегівського ВП необхідно усунути вищевказані недоліки та неповноту складеного щодо ОСОБА_1 протоколу, а судом першої інстанції - на підставі наявних у матеріалах справи доказах, з урахуванням доводів апеляційної скарги, прийняти законне та обґрунтоване рішення по суті адміністративного правопорушення.

Крім того, під час належного оформлення також підлягає з'ясуванню чи були в поліцейського ОСОБА_4, який складав протокол, підстави для його фальсифікації та підстави й повноваження для зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1, а також підстави для обмови останнього в керуванні транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння чи відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

На підставі вищенаведеного, доводи апеляційної скарги про закриття провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, не можуть бути задоволені з урахуванням наведених вище недоліків, а також у зв'язку з тим, що можливості збирання додаткових доказів у підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не вичерпані, а передбачений ст. 38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення не сплив.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова судді як незаконна та передчасна підлягає скасуванню, подана апеляційна скарга - частковому задоволенню, а матеріали справи про адміністративне правопорушення поверненню до Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області для належного оформлення.

При прийнятті рішення про повернення справи для належного оформлення також враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази; що всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на користь цієї особи; що в підтвердження висновку про доведеність вини особи у скоєнні правопорушення суд вправі посилатись лише на докази, які зібрані відповідно до чинних нормативно-правових актів України, не містять суперечностей і не породжують сумнівів у достовірності зазначених у них відомостей; що можливості збирання додаткових доказів у даній справі не вичерпані, а передбачений ст. 38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення не сплив.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1, задовольнити частково.

Постанову судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 12 жовтня 2017 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП й на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, та постановлено стягнути судовий збір у розмірі 320,00 грн., - скасувати, а матеріали справи про адміністративне правопорушення повернути до Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області для належного оформлення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Стан