Провадження № 3/331/83/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2017 року суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Пивоварова Ю.О. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, тимчасово не працює, мешкає за адресою: м. Запоріжжя, вул. Першотравнева, 39-а

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

18 листопада 2016 року о 16.25 годин у м. Запоріжжі по вул. Пушкіна водій ОСОБА_1, будучи особою, яка раніше протягом року вчинювала аналогічне правопорушення, керував транспортним засобом CHEVROLET NUBIRA державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп»яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), від проходження медичного огляду на стан сп»яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні представник правопорушника ОСОБА_2 та правопорушник ОСОБА_1 пояснили, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження обстеження у медичному закладі та після складання протоколу самостійно пройшов обстеження у наркології, згідно висновку у той день він не перебував у стані алкогольного сп»яніння. Вважали, що підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності немає.

Суддя, вислухавши пояснення правопорушника та його представника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, продемонструвавши відеозапис, доданий до матеріалів справи, приходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП з наступних підстав.

Частиною першою 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина друга ст. 130 КУпАП зазначає, що повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, тягне за собою адміністративну відповідальність.

Згідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти у встановленому законом порядку медичне обстеження для встановлення стану алкогольного сп»яніння, дії наркотичних або токсичних речовин.

З продемонстрованого у судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського, встановлено, що водія ОСОБА_1 працівники поліції зупинили за вчинення іншого правопорушення, під час спілкування було встановлено, що ОСОБА_1 може знаходитися у стані алкогольного сп»яніння. Для спростування чи підтвердження вказаного факту працівником поліції було запропоновано водію пройти обстеження на приборі газоаналізаторі, однак водій відмовився. Декілька хвилинами пізніше поліцейський повторно йому пропонує пройти обстеження або на місці зупинки або у наркологічному диспансері, однак водій ОСОБА_1 відповідає, що він не має на це часу.

У судовому засіданні правопорушником було надано суду висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп»яніння від 18.11.2016 року, який було проведено за особистою заявою ОСОБА_1, згідно якого ОСОБА_1 у стані алкогольного сп»яніння не перебуває.

Однак, суд не бере у якості доказу зазначений висновок з огляду на наступне.

Згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09.11.2015 року № 1452/735 з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров»я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров»я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Таким чином, пояснення ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження обстеження та пройшов його самостійно у той же день, тому він не порушував Правила дорожнього руху України суд відкидає як необґрунтовані. Крім того, суд вважає, що наданий правопорушником висновок від 18.11.2016 року є недостовірним як такий, що проведений у порушення встановленого законом порядку.

Крім того, провина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні підтверджується наступними доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення від 18.11.2016 року;

-довідкою про те, що 26.06.2016 року щодо ОСОБА_1 було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

-копією постанови Жовтневого районного суду від 17.10.2016 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та звільнення від накладення адміністративного стягнення через сплив строків його накладення;

-направленням на освідування до КУ «ЗОКНД «ЗОР від 18.11.2016 року;

-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які підтвердили, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження освідування на стан алкогольного сп»ягніння.

Оцінивши перелічені докази у їх сукупності та дослідивши обставини даної справи, вважаю, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

При визначенні виду та міри відповідальності враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та майновий стан.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За правилом ст. 283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 221, 283-285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 грн. (двадцять тисяч двісті гривень) із позбавленням права керування транспортним засобом строком на три роки без оплатного вилучення транспортного засобу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена учасниками процесу на протязі десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги, а також прокурором у порядку, передбаченому ч.5 ст. 7 КУпАП.

Суддя: Ю.О. Пивоварова