АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 608/1390/17Головуючий у 1-й інстанції Парфенюк В.І.
Провадження № 33/789/390/17 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.172-6 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2017 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Сарновський В.Я. перевіривши матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора Чортківської місцевої прокуратури ОСОБА_1 на постанову Чортківського районного суду Тернопільської області від 09 листопада 2017 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою, адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП закрито, у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно постанови та протоколу про адміністративне правопорушення від 31 серпня 2017 року ОСОБА_2, будучи депутатом Горішньовигнанської сільської ради Чортківського району Тернопільської області сьомого скликання, що знаходиться за адресою с.Горішня Вигнанка Чортківського району Тернопільської області, та являючись відповідно до підпункту б пункту 1 частини 1 статті 3 ЗУ Про запобігання корупції та відповідно суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язане з корупцією, всупереч інтересам держави та територіальної громади с.Горішня Вигнанка Чортківського району Тернопільської області 16 вересня 2016 року під час проведення тринадцятої сесії сьомого скликання Горішньовигнанської сільської ради Чортківського району Тернопільської області в порушення п.2 ч.1 ст.28 вищезазначеного Закону не повідомив у встановлених цим Законом випадках та порядку про надання у нього реального конфлікту інтересів, а саме брав участь в голосуванні та проголосував за при прийнятті рішення №146 Про надання дозволу на складання технічної документації, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) його дружині ОСОБА_3 для ведення товарного сількогосподарського виробництва, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Закриваючи провадження у даній справі суд виходив з того, що в ОСОБА_2 був відсутній реальний конфлікт інтересів при прийнятті рішення Горішньовигнанської сільської ради Чортківського району Тернопільської області №146 Про надання дозволу на складання технічної документації, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) його дружині ОСОБА_3 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

На вказану постанову прокурором Чортківської місцевої прокуратури ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адмінправопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення, у вигляді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100грн.

Ознайомившись з доводами апеляційної скарги приходжу до висновку, що вона підлягає поверненню прокурору у звязку з наступним.

Законом України Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ (1697-18) було внесено зміни до ст. ст. 7, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказані зміни, відповідно до розділу XII прикінцевих положень Закону України Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 року №1697-VІ (1697-18), набрали чинності з наступного дня після його опублікування, а саме 26 жовтня 2014 року.

Згідно вказаних змін, частиною другою ст.294 КУпАП передбачений вичерпний перелік суб'єктів, наділених правом оскаржувати постанову судді у справах про адміністративні правопорушення. Відповідно до змісту даної норми закону, таким правом наділені особи, яких притягнуто до адміністративної відповідальності, їх законні представники, захисники, потерпілі та їх представники.

За змістом ст.ст.7, 287 КУпАП, прокурор має право на оскарження постанов по справі про адміністративне правопорушення у випадках, передбачених ч.5 ст.7 цього кодексу, зокрема у справах про застосування заходів примусового характеру і повязаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про прокуратуру" на прокуратуру покладаються такі функції: 1) підтримання державного обвинувачення в суді; 2) представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом; 3) нагляд за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство та 4) нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Повноваження прокурора при здійсненні такого нагляду визначені ст. 26 Закону України "Про прокуратуру" та спрямовані на захист прав і свобод особи, яка примусово тримається в будь-яких місцях згідно з судовим рішенням або рішенням адміністративного органу.

Таким чином, як убачається з наведених вимог закону постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена лише: особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності; її законним представником; захисником; потерпілим; його представником.

Безпідставним є посилання прокурора на ч.2 ст.250 КУпАП, оскільки нею передбачено його обовязкову участь у розгляді судом справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 172-4 - 172-9 цього Кодексу, а не його повноваження на апеляційне оскарження рішення, постановленого за результатами такого розгляду.

Наведені в апеляційній скарзі доводи прокурора про те, що його право на апеляційне оскарження ґрунтується на системному підході до розуміння норм КУпАП суперечать положенням ч.2 ст.19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. З цих же підстав слід визнати необґрунтованими і доводи апеляційної скарги про те, що правом апеляційного оскарження в даному випадку прокурор наділений згідно з положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 55 Конституції України, що входить до розділу ІІ Права, свободи та обовязки людини і громадянина. Крім того, вказані норми визначають права фізичних осіб, а не держави, від імені якої діє прокурор як сторона обвинувачення.

Також, ухвалою Конституційного Суду України № 49-у/2015 від 08 грудня 2015 року, якою відмовлено у відкритті конституційного провадження у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 250 КУпАП у взаємозв'язку з положеннями ч. 5 ст. 7, ч. 1 ст. 287, ч. 2 ст. 294 КУпАП, встановлено, що питання оскарження прокурором постанов суду у справах про адміністративне правопорушення регулюється різними положеннями Кодексу, які не узгоджуються між собою. Усунення таких неузгодженостей, може бути вирішене лише у законодавчому порядку.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що на даний час прокурор не наділений повноваженнями оскаржувати постанову судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 09 листопада 2017 року щодо ОСОБА_2, а тому у прийнятті апеляційної скарги слід відмовити, повернувши її прокурору.

На підставі наведеного керуючись ч. 5 ст. 7, ст. 287, ч. 2 ст. 294 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у прийнятті апеляційної скарги прокурора Чортківської місцевої прокуратури ОСОБА_1 на постанову Чортківського районного суду Тернопільської області від 09 листопада 2017 року та її повернути прокурору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_4