П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 524/2619/17

провадження №

21.06.2017 року Автозаводський районний суд м.Кременчука Полтавської області

у складі : головуючого судді Олейнікової Г.М.

при секретарі Хімяк І.М.

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кременчука Полтавської області адміністративний матеріал, який поступив із Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого,ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого та зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КпАП України,-

ВСТАНОВИВ:

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 06.04.2017 року о 20 год. 20 хв. в м. Кременчуці по вул. Героїв Сталінграду, 1 водій ОСОБА_1, керував автомобілем НОМЕР_2 з ознаками наркотичного спяніння (порушення мови, порушення координації рухів, підвищена рухливість ходи). Від проходження огляду на стан спяніння відмовився в присутності двох свідків.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому адміністративному правопорушенні визнав і пояснив, що дійсно 06.04.2017 року його зупинили працівники патрульної поліції, склали протокол про адміністративне правопорушення, що у нього відсутній договір обовязкового страхування відповідальності. Він попросив співробітників поліції швидко його оформити, потім коли оформили і вінесли постанову , йому запропонували поїхати в наркодиспансер , пройти огляд на стан сп,яніння , але у нього не було на це часу і тому він відмовився пройти огляд у присутності 2-х свідків. Але він заперечує той факт , що знаходився в стані наркотичного сп,яніння , оскільки він не вживає наркотичні засоби . Поліцейські йому повідомили, що у Департаменту патрульної поліції немає коштів для придбання наркотестеру для проходження огляду на стан наркотичного спяніння на місці зупинки транспортного засобу. Неодноразово йому поліцейські пропонували проїхати в КОНД, але він в присутності двох свідків відмовився.

Суд вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності , свідка , дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків :

Відповідно до ст.. 130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, ознаками обєктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п.2.5. Правил дорожнього руху України зазначено , що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вище зазначив суд, до адміністративної відповідальності може бути притягнуто особу тільки тоді, коли вона відмовилася від проходження огляду лише у встановленому чинним законодавством порядку, який визначений ст.266 КУпАП та постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 .

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Згідно з Розділом1 п.2. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735,зазначено , що огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

У п. 4 Розділу 1 Інструкції вказано , що ознаками наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного спяніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Суд прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за встановлених судом обставин, яка підтверджуються фактичними даними протоколу про адміністративне правопорушення, де зазначені ознаки наркотичного сп,яніння , які встановлені у ОСОБА_1. і відповідають вимогам вищевказаної Інструкції , поясненнями свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3 із пояснень, яких випливає, що 06.04.2017 року о 20 год. 55 хв. в м. Кременчуці по вул. Г. Сталінграду, 1 вони стали свідками того, як водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння (а.с.2-3), наданими судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_4, який пояснив, що 06.04.2017 року зупинили по вул.. Сталінграда у м. Кременчуці автомобіль за те що водій керував транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар. У водія був відсутній поліс загальнообовязкового страхування тому відносно нього була винесна постанова за ст. 126 ч.1 КУпАП . У ході спілкування з водієм були виявлені ознаки наркотичного спяніння та в подальшому водієві було запропоновано пройти огляд в КОНД на визначення стану наркотичного спяніння, на що він відмовився в присутності 2-х свідків. Його неодноразово попереджали що за відмову від проходження огляду настає також адміністративна відповідальність, але він все одно не хотів проїхати в КОНД.

Також, як убачається із відтвореного у судовому засіданні відеозапису , який суд відповідно до вимог ст.. 251 КУпАП вважає доказом по справі, водій ОСОБА_1 після неодноразових пропозицій поліцейських пройти огляд на стан наркотичного спяніння в КОНД, оскільки на місці не було технічної можливості пройти тест, відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння (20:55:02 год) .

З урахуванням фактичних обставин справи суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП , як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння .

При накладенні стягнення за адміністративне правопорушення суд враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, які пом'якшують відповідальність, обставини, що обтяжують відповідальність, і вважає необхідним і достатнім з метою виховання порушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. ,з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно зі ст.40-1 КпАП України стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 320 грн. у дохід держави.

Керуючись ст.ст. 33,40-1, 130, 268, 283, 284, 287, 289, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КпАП України та підвергнути адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 320 грн. у дохід держави. ( Стягувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача: 0001; код класифікації доходів бюджету: 22030106)

Штраф підлягає добровільній сплаті протягом пятнадцяти днів з дня вручення копії постанови.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з ОСОБА_1 підлягає стягненню подвійний штраф у розмірі 20400 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, його законним представником, адвокатом, потерпілим, його представником або прокурором в апеляційний суд Полтавської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя: