Справа № 366/921/17 Головуючий у І інстанції Тетервак Н. А.
Провадження № 33/780/454/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 147 06.06.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 червня 2017 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Іванківського районного суду Київської області від 13 квітня 2017 року; -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Іванківського районного суду Київської області від 13 квітня 2017 року на

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 20.03.2017 року о 18 год. в смт. Іванків Київської обл., по вул. Проскури керував транспортним засобом «ВАЗ-2121», д.н.з. Б- 2382 КХ з явними ознаками алкогольного спяніння: нестійка хода, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України. Від проходження медичного огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку ОСОБА_2 відмовився у присутності свідків.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що постанова суду є незаконною, оскільки він у вказаний в протоколі час та за вказаних обставин автомобілем не керував, а сидів на боковому сидінні, а також не перебував у стані алкогольного спяніння і не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у медичному закладі, а тому відомості, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи. При цьому, під час складання протоколу, будь-яких свідків на місці не було, а свідки, письмові пояснення яких містяться в матеріалах справи та які вказані у протоколі, взагалі не були на місці зупинки його транспортного засобу, про що вони повідомляли суд під час судового засідання в першої інстанції.

На думку апелянта суддя, розглядаючи матеріал про адміністративне правопорушення щодо нього, не звернув увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення ним не підписаний, копія протоколу працівниками поліції вручена йому не була, а в матеріалах справи немає жодних письмових підтверджень свідків, які б вказували на те, що він відмовився від підпису протоколу. Крім цього, апелянт посилається на те, що суд першої інстанції визнав його винним за керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння в той час як в протоколі про адміністративне правопорушення зазначена суть правопорушення відмова від проходження огляду на стан алкогольного спяніння.

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази того, що він свідомо умисно вчинив дії, які б свідчили про ухилення від проходження медичного огляду на стан спяніння в закладі охорони здоровя, апелянт вважає, що провадження підлягає закриттю у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні 18.05.2017 року ОСОБА_2 свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, постанову суду скасувати, а справу щодо нього закрити.

За ініціативою суду в судове засідання був викликаний працівник поліції ОСОБА_3, який склав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, в звязку з чим розгляд справи був перенесений на 06.06.2017 року, а ОСОБА_2 попереджений про обовязкову явку до суду.

Однак, 06.06.2017 року ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надав суду заяву про відкладення апеляційного розгляду у звязку з перебуванням за межами Київської області та м. Київ, але підтверджуючих документів про поважність причин неявки суду не надав, в звязку з чим неявка ОСОБА_2 визнана судом не поважною, та розцінена як намагання уникнути відповідальності.

Працівник поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що під час його чергування, в телефонному режимі йому надійшло повідомлення, що водій автомобіля «ВАЗ-2121», д.н.з. Б- 2382 КХ керує автомобілем в стані алкогольного спяніння. Вказаний автомобіль рухався їм на зустріч. Вони розвернулися та поїхали за ним і одночасно зупинилися на вул. Проскури в смт. Іванків. Коли він підійшов до вказаного автомобіля, то за кермом перебував ОСОБА_2, який на прохання пройти тест на стан спяніння за допомогою приладу «Драгер» відмовився. Після цього ОСОБА_2 був доставлений до відділу поліції, де в присутності свідків відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння.

Вислухавши пояснення працівника поліції, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та обєктивне зясування обставин справи, підлягають для зясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції, в цілому, були дотримані.

При цьому, посилання апелянта на те, що рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки він не відмовлявся від проходження тесту на стан спяніння і взагалі не перебував за кермом під час зупинки автомобіля працівниками поліції є безпідставним та не обґрунтованим, так як суперечить дослідженим в суді першої інстанції доказам.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №187562 від 20.03.2017 року; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5; актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 20.03.2017 року (а.с. 2, 4-5, 7).

На підставі зазначених доказів суддя дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність притягнення ОСОБА_2 до відповідальності та на законних підставах, із дотриманням вимог ст. 33 КУпАП наклав на нього стягнення в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом та розміром сприятиме досягненню визначеній у ст. 23 КУпАП меті адміністративних стягнень.

Посилання апелянта на те, що він не відмовлявся від проходження його огляду на стан спяніння, а також на відсутність в матеріалах адміністративної справи доказів його такої відмови спростовуються матеріалами справи в якій містяться письмові пояснення свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_4, згідно яких останні були зупиненні працівниками поліції для присутності в якості свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за керування транспортним засобом з явними ознаками алкогольного спяніння та в їх присутності водій ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння в закладах охорони здоровя та продування приладу «Драгер Алкотест». Пояснення свідків засвідченні їх підписами (а.с. 4-5).

Зазначені обставини підтвердив у суді апеляційної інстанції і працівник поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення.

Твердження апелянта про те, що судом не було звернуто уваги на відсутність його підпису в протоколі, а також доказів в матеріалах справи про те, що він відмовився від його підписання, що на його думку могло вплинути на прийняте судом рішення є необґрунтованим та не відповідає нормам закону.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення серії БР №187562 від 20.03.2017 року щодо ОСОБА_2 підписаний свідками ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та працівником поліції ОСОБА_3, однак не містить підпису ОСОБА_2, оскільки як зазначено в протоколі, він відмовився від його підпису та дачі пояснень по суті порушення, що також підтвердив працівник поліції в судовому засіданні (а.с. 2).

Враховуючи зазначене, на думку апеляційного суду, постанова судді Іванківського районного суду Київської області від 13 квітня 2017 року є законною і підстав для її скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд; -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, залишити без задоволення.

Постанову судді Іванківського районного суду Київської області від 13 квітня 2017 року щодо ОСОБА_2 - залишити без зміни.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.Б. Зіміна