"16" листопада 2017 р.
Справа № 150/663/17
Провадження 3/150/247/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2017 року с. Мазурівка

Суддя Чернівецького районного суду Вінницької області Кушнір Б.Б., розглянувши матеріали, що надійшли з Чернівецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, непрацюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №029594, складеним 02.10.2017 інспектором СРПП № 1 Чернівецького ВП Могилів-Подільського ВП капітаном поліції ОСОБА_2, вбачається, що 02.10.2017 о 16 год. 45 хв. в с. Пелинівка по вул. Незалежності громадянин ОСОБА_1 керував мотоблоком «Зубр» з різким запахом алкоголю з ротової порожнини, від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Згідно вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснивши, що не був учасником дорожнього руху, так як безпосередньо не керував мотоблоком, а обробляв город за допомогою мотоблоку по вулиці Незалежності, на дорозі стояв лише причіп від мотоблоку, працівників поліції викликав самостійно за фактом побиття його сусідом. Також зазначив, що мотоблок не являється транспортним засобом, для керування мотоблоком посвідчення водія не потрібно, а також те, що посвідчення водія він не отримував.

Суд, заслухавши пояснення правопорушника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, прийшов до наступного висновку.

У ст. 7 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Під адміністративним правопорушенням (проступком), відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, варто розуміти протиправу, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У ст. 266 КУпАП зазначається, що огляд водія на стан алкогольного спяніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного спяніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя. Огляд особи на стан алкогольного спяніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п. 7 розділу I «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 за №1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

У п. 8. «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 за № 1103, зазначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (аналогічні положення зазначені в п. 6 Розділу IX«Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі»).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, графа «свідки» не заповнена, тобто такий протокол складений без участі свідків, тобто з порушенням вимог чинного законодавства, а відтак, не визнається судом як належний та допустимий доказ у справі. Інших доказів, окрім як протоколу про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять.

Таким чином факт відмови ОСОБА_1 від проведення огляду на стан алкогольного спяніння в судовому засіданні не підтверджений жодним допустимим та належним доказом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, вважаю, що у даному випадку в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, а тому справу відносно нього слід закрити.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 130, 247, 251, 254, 256, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Чернівецький районний суд Вінницької області.

Суддя Б.Б. Кушнір