Справа № 734/1608/17 Головуючий у 1 інстанції Соловей В. В.
Провадження № 33/795/326/2017
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2017 року місто Чернігів

Суддя судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області Короїд Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 15 червня 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 15 червня 2017 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 320,00 грн.

Судом першої інстанції ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 24 травня 2017 року близько 01 год. 30 хв., по вул. Ювілейній, 10, смт Десна, Козелецького району, Чернігівської області, керував автомобілем «Кіа CERATO», державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння та відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на процесуальні порушення, допущені судом, зокрема, розгляд справи у його відсутність, попри подану ним заяву про відкладення судового засідання у зв'язку з хворобою та надання відповідної довідки, зазначає про неврахування судом при призначенні стягнення всіх обставин, що характеризують його особу. Також заперечує факт складання протоколу щодо нього у його присутності та вказує на порушення, допущені, на його думку, працівниками поліції положень ст. 266 КУпАП щодо порядку проведення огляду на стан сп'яніння, оскільки такого проведено не було, підстав для зупинки його автомобіля йому також не відомо. Тому вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп'яніння, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суд першої інстанції на підставі перевірки та належної оцінки зібраних по справі доказів, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина останнього підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 2), відповідно до якого водій у присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, відмова останнього засвідчена підписами двох свідків, поясненнями цих свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які підтвердили, що у їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження перевірки на стан алкогольного сп'яніння, при цьому у водія спостерігалися ознаки сп'яніння (а.с. 3, 4). Також факт порушення ПДР України підтверджується розпискою ОСОБА_1 про ознайомлення з вимогами ст. 266 КУпАП та зобов'язанням не керувати транспортним засобом, даною ним 24 травня 2017 року. (а.с. 5).

За таких обставин, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Твердження апелянта про незнання причини зупинки та факту складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд розцінює як захисну версію з метою уникнення відповідальності за вчинене, оскільки такі доводи апелянта не знайшли свого підтвердження у суді апеляційної інстанцій та спростовуються вищевказаними доказами, зокрема розпискою останнього, написаною власноручно про

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Працівниками поліції в присутності двох свідків складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому належним чином зафіксовано дії водія та ознаки сп'яніння, а тому даний протокол є належним доказом по справі.

Згідно вимог, викладених у статтях 245, 280, 283 КУпАП, обставини правопорушення судом повинні бути з'ясовані всебічно, повно й об'єктивно в їх сукупності. Судовий розгляд даної адміністративної справи судом першої інстанції відбувся з додержанням вказаних норм законодавства, всебічно, повно і об'єктивно досліджені докази по справі і зроблений висновок, виходячи із сукупності всіх зібраних доказів та підтверджених в суді апеляційної інстанції, тому твердження апелянта про відсутність достатніх доказів скоєння ним зазначеного адміністративного правопорушення не заслуговують на увагу.

А його посилання про допущені судом порушення щодо розгляду справи у його відсутність, апеляційний суд розцінює як намагання уникнути відповідальності, оскільки з матеріалів справи вбачається, що останній був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи у суді, однак в судове засідання не з'явився, що дало суду обґрунтовані підстави розглянути справу у його відсутність по наявним у матеріалах доказам, а заява про відкладення розгляду, подана ним після судового засідання не могла вплинути на прийняте судом рішення.

Крім того, ОСОБА_1 була надана неодноразово можливість надати пояснення особисто в суді апеляційної інстанції, однак останній, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, що свідчить про його небажання приймати участь в судових засіданнях.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається.

За таких обставин, постанова суду відповідає вимогам закону, і законних підстав для її скасування чи зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 15 червня 2017 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. М. Короїд