Справа №463/723/17
Провадження №3/463/357/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2017 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Гирич С.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління Патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_2 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, -

в с т а н о в и в:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №261815 від 29.01.2017 року вбачається, що ОСОБА_1 29.01.2017 року о 03 год. 40 хв. на вул. Рудненській, 10 в м. Львові, керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: блідістю шкіри обличчя, тремтінням пальців рук, звуженими зіницями ока, які не реагують на світло, від проходження медичного огляду на стан спяніння в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності зазначив, що з протоколом про притягнення до адміністративної відповідальності не згоден, вважає його незаконним та необґрунтованим. Пояснив, що працює водієм у Моторвагонному депо, 29.01.2017 року знаходився на роботі, їхав за локомотивною бригадою по вул. Рудненській, був зупинений працівниками поліції. Причини зупинки йому не пояснили, оглянули багажник та запропонували пройти огляд на стан наркотичного спяніння. Оскільки поліцейським не було складено акту огляду на стан спяніння, до медичного закладу їхати відмовився. З урахуванням наведеного, просив провадження у справі закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні інспектор поліції ОСОБА_2 пояснив, що під час патрулювання побачив автомобіль НОМЕР_2 з явними пошкодженнями заднього бампера. В подальшому автомобіль було зупинено, перевірено авто і водія. Під час огляду виявлено, що водій перебуває за кермом з явними ознаками наркотичного спяніння. Запропонували йому пройти огляд на стан спяніння, однак він вказав, що має бути складений акт огляду на стан спяніння та відмовився їхати до медичного закладу.

Оглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

У відповідності до п. 12 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 12.03.2016 № 672/5 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоровя.

Як вбачається з додатку 1 до вищезазначеної Інструкції, про скерування особи на проходження огляду на стан спяніння складається відповідне направлення. З матеріалів справи не вбачається, що таке було складене інспектором.

Крім того, відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема, зупинення транспортного засобу.

Згідно з вимогами ст. 35 даного Закону поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху; якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу. Поліцейський зобовязаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій у ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовій позиції Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 року визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації No R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обовязок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обовязку доводити свою непричетність до вчинення порушення;

Згідно зі ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

Суд встановив, що матеріали справи не містять жодних доказів підставності зупинки ОСОБА_1 поліцейськими, щодо нього не було складено жодної постанови про порушення Правил дорожнього руху, а відтак зупинка ОСОБА_1 була неправомірною. Судом не беруться до уваги покази інспектора поліції ОСОБА_2, який вказав, що бампер автомобіля, яким керував ОСОБА_1 містив явні пошкодження, оскільки це заперечується самим водієм, а інші докази, які б підтверджували даний факт, у суду відсутні.

Крім того, ОСОБА_1 в ніч з 28.01.2017 року на 29.01.2017 року знаходився в робочій зміни та виконував свої посадові обовязки водія, а відтак проходив медичний огляд до і після виходу на роботу, що стверджується наявними у справі подорожніми листами.

Беручи до уваги наведене вище, а також категоричне заперечення ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, враховуючи те, що водія не було повідомлено про причини зупинки і з матеріалів справи не вбачається підстав для здійснення такої, а також, що поліцейським не було складено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп'яніння, приходжу до висновку про те, що відмова водія від проходження медичного огляду є мотивованою, факт перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного спяніння не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні. При цьому судом враховується, що згідно представленого акту огляду водія по місцю праці на початку робочого дня та в кінці роботи він не перебував у стані алкогольного чи наркотичного спяніння.

А тому суд приходить до висновку, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст. 247 КпАП України.

Керуючись ст. 247, 279, 280, 283, 284, 288 КпАП України

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення через місцевий суд.

Суддя Гирич С.В.