АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/6016/16-п Номер провадження 33/786/444/17Головуючий у 1-й інстанції Сьоря С. І. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2017 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 16 лютого 2017 року,-

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 320 грн.

Згідно з постановою, 03.12.2016 року близько 10 год. 40 хв. ОСОБА_2 у дворі будинку № 44 по вул. Першотравневій в м. Кременчук Полтавської області керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння, після чого відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2

В апеляційній скарзі просить скасувати постанову суду першої інстанції відносно ОСОБА_2 та постановити нову, якою провадження по справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Також, просить поновити строк на апеляційне оскарження, який пропущений з поважних причин.

Вказує, що суд розглянув справу у відсутність правопорушника, чим позбавив його права на дачу пояснень, подання клопотань та надання додаткових доказів.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2, який зазначав, що перебував в стані алкогольного спяніння, однак транспортним засобом не керував, виступ захисника в його інтересах ОСОБА_3 на підтримку поданої апеляційної скарги, показання свідка ОСОБА_4, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

При розгляді справи встановлено, що під час проголошення постанови ОСОБА_2 присутнім не був, а матеріали справи не містять відомостей про отримання ним копії постанови Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 лютого 2017 року, тому, за таких обставин, строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин та він підлягає поновленню.

Суддею першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП досліджені обставини справи в їх сукупності та встановлено факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, вина ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 164525, висновком, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому зазначено, що ОСОБА_2 в присутності лікаря відмовився від проходження огляду, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_4, відповідно до яких вони стали свідками як ОСОБА_2 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного спяніння(різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка млява мова), на що вони зробили йому зауваження, а коли він почав тікати зупинили його та викликали поліцію, яким суддя дав належну оцінку, і правильно кваліфікував дії правопорушника за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, в ході апеляційного розгляду в судовому засіданні, свідок ОСОБА_4 підтвердив надані раніше письмові пояснення та вказав, що автомобіль, за кермом якого знаходився ОСОБА_2, здаючи назад, здійснив зіткнення із загорожею, після чого ОСОБА_4 зробив зауваження водію та викликав поліцію.

Доводи ОСОБА_2 про те, що він не керував автомобілем, спростовуються наведеними вище письмовими поясненнями свідків та наданими поясненнями свідка ОСОБА_4 безпосередньо в судовому засіданні апеляційного суду.

Не обґрунтовані доводи ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3 щодо порушень при фіксації відмови ОСОБА_2 від проведення огляду на стан спяніння.

Так, відповідно до Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 року № 1452/735, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Зазначеною вище Інструкцією не передбачена участь свідків при проведенні огляду на стан спяніння лікарем закладу охорони здоровя, а тому порушень, при фіксації відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в приміщенні Кременчуцького обласного наркологічного диспансеру, засвідченої лікарем вказаного медичного закладу, не вбачається.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що судом першої інстанції прийнято законне рішення, а підстав для задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП,суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити адвокату ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 строк на апеляційне осркаження постанови Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 лютого 2017 року.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 лютого 2017 року про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1