Справа № 333/4093/17
Провадження № 3/316/451/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2017 року м.Енергодар

Суддя Енергодарського міського суду Запорізької області Вільямовська Н.О., розглянувши адміністративний матеріал у відношенні:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, місце народження: Черкаська область, Городишенський район, с.Петрики, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

права передбачені ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення розяснено,

ВСТАНОВИВ:

До Енергодарського міського суду Запорізької області, за підсудністю, відповідно до постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла справа №333/4093/17 (провадження № 3/316/451/17) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серія БР №072177, водій ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, керував транспортним засобом - автомобілем «SKODA OKTAVIA TOVR», державний номерний знак: АР0259СМ, рухався по вулиці Автозаводська, 30 Комунарського району м. Запоріжжя з явними ознаками наркотичного спяніння (порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук, рухливість ходи). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння, у встановленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків. Від керування транспортним засобом відсторонений. Чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 зявився, свою вину у інкримінованому адміністративному правопорушенні не визнав, пояснив, що в автомобілі сидів поряд з водієм, а машиною керував ОСОБА_2, а також вважає, що його повинно бути притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Крім того, просив суд відкласти розгляд справи для звернення за правовою допомогою.

Вислухавши пояснення, дослідивши наявні докази, суд дійшов наступного висновку:

Що стосується заявленого ОСОБА_1 клопотання про відкладення слухання справи для звернення за правовою допомогою, суд дійшов наступного:

Згідно приписів ч.1 ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи має право користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Участь зазначених осіб у розгляді справи передбачена ст. 271 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Справа надійшла до суду 29.09.2017 року та призначена була до розгляду на 05.10.2017 рік. В судовому засіданні 05.10.2017 року ОСОБА_1 заявив про необхідність звернення за правовою допомогою, у звязку з чим, з метою забезпечення права на захист, закріпленого також ст.59 Конституції України, судом було вирішено відкласти розгляд справи.

У наступних судових засіданнях 09.10.2017 року та 10.10.2017 року, судом знову було задоволено усні клопотання ОСОБА_1 про відкладення слухання справи у тому числі для надання права звернення за правовою допомогою.

Однак, в судовому засіданні 13.10.2017 рік, яке було призначено на 08 години 00 хвилин, ОСОБА_1 знову заявив про відкладення слухання справи для звернення за правовою допомогою.

Проте, суд вважає, що ОСОБА_1 зловживає своїми правами, оскільки судом, в забезпечення його права на захист, неодноразово відкладались судові засідання, однак ОСОБА_1 так і не скористався наданим судом строком для забезпечення виконання його права на захист від правомочних на це осіб, відповідно до встановленого законодавством порядку. Та, на думку суду, затягує розгляд справи з метою уникнення адміністративної відповідальності, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено 17 липня 2017 року, згідно приписів статті 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стягнення за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, отже 17 жовтня 2017 року спливає строк в який ОСОБА_1 може бути притягнуто до адміністративної відповідальності.

У звязку з зазначеним, суд дійшов висновку про відмову ОСОБА_1 в задоволенні заявленого ним в судовому засіданні клопотання про відкладення слухання справи з метою звернення за правовою допомогою.

Що ж стосується інкримінованого ОСОБА_1 вчинення правопорушення передбаченого ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд дійшов наступного:

Обставин, що виключають провадження у справі відповідно до ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення та адміністративну відповідальність відповідно до ст.17-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення - не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення стаття 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначає будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, вирішуючи питання щодо направлення справи для належного оформлення, суд дійшов наступних висновків:

Згідно із вимогами ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Відповідно до ст. 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Частина 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

ОСОБА_1 зазначає на невірну кваліфікацію його дій працівниками поліції, однак суд не може погодитися з таким ствердженням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності з наступних підстав:

В пункті 3 розділі 1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України

07.11.2015 № 1395 та Зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р.

за № 1408/27853 (надалі Інструкція № 1395 від 07.11.2015), повторністю правопорушення визнається- повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП).

Тобто, у диспозиції статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено вчинення дій, а посадові особи, які складають протокол про дане адміністративне правопорушення визначають повторність за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення.

За змістом ст. 35 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повторним є вчинене протягом року однорідне правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Визначення повторності зазначено також в п.1 розділу 7 Інструкція № 1395 від 07.11.2015 р.

Згідно п.5 розділу 7 Інструкція № 1395 від 07.11.2015 р., у разі встановлення повторності правопорушення до протоколу (якщо протокол складається) долучається довідка, у якій міститься інформація про дату вчинення попереднього адміністративного правопорушення і прийняте в справі рішення.

В матеріалах доданих до протоколу про адміністративне правопорушення наявні інформаційні листи з архіву правопорушень, відповідно до змісту яких, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення 01.03.2016 року (а.с.8), тобто більше ніж як один рік.

Також, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення 01.02.2017 року (а.с.9).

Крім того, в інформаційній довідці зазначено, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності 27.11.2016 року за ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.9), а також зазначено про складення відносно ОСОБА_1 протоколу про порушення ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.9). В довідці від 18.07.2017 р. зазначено про повторність ст..130 КУпАП (а.с.7).

До протоколу надана постанова від 01.02.2017 року справа № 316/1968/16-п (провадження № 3/316/22/17) відносно ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру судових рішень про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке мало місце 27.11.2016 року (протокол про адміністративне правопорушення серія АП2 №051026 складений 27.11.2016 року), яке було ухвалено Енергодарським міським судом Запорізької області.

Під час провадження по справі, з метою зясування усіх обставин, судом було витребувано та оглянуто справу №316/1968/16-п (провадження № 3/316/22/17) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка набрала законної чинності. З матеріалів дослідженої справи вбачається, що відносно ОСОБА_1 було складено протокол про вчинення ним правопорушення передбаченого ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у звязку з тим, що ним було вчинено однорідне правопорушення в березні 2016 року.

З досліджених вище доказів, встановлено, що ОСОБА_1 протягом року, а саме: в період з 18 липня 2016 року по 17 липня 2017 рік (включно) було вчинено однорідне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та протягом зазначеного періоду ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення однорідного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - постановою від 01.02.2017 року № 316/1968/16-п (провадження № 3/316/22/17), яка набрала законної сили.

Крім того, відсутні докази, що в період з 18 липня 2016 року по теперішній час ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 або ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, крім вищезазначеної.

Отже, в судовому засіданні спростовано посилання правопорушника на невірну кваліфікацію його дій зазначену у протоколі серія БР №072177 складеного 17 липня 2017 року, а саме: по ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки судом встановлено наявність саме повторності вчинення протягом року однорідного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як зазначалось, диспозиція ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачає також відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В пункті 2.5 Правили дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306, передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно письмового Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до закладу охорони здоровя від 17 липня 2017 року, зазначено про відмову ОСОБА_1 від проходження медогляду (а.с.2). Відмова від проходження медогляду ОСОБА_1 зафіксована як у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.1), так і у письмових поясненнях свідків ОСОБА_3 (а.с.3) та ОСОБА_4 (а.с.4), які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.1), в рапорті інспектора поліції (а.с.6).

Суд критично відноситься до посилань ОСОБА_1 на те, що він не керував транспортним засобом, оскільки доказів посилань ОСОБА_1 на зазначену обставину суду не надано, а дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи це посилання спростовано.

Отже, в судовому засіданні встановлено, дослідженими доказами підтверджено, що ОСОБА_1 було порушено ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка полягає у відмові ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до встановленого порядку, у звязку з чим, ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При накладенні стягнення, відповідно до ст.33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд враховує характер правопорушення, дані про особу, винну у правопорушенні, його майновий стан.

Обставина, що обтяжує відповідальність відповідно до ст.35 Кодексу України про адміністративні правопорушення є - повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Обставин, що помякшують відповідальність відповідно до ст.34 Кодексу України про адміністративні правопорушення не встановлено.

Враховуючи всі зазначені обставини в їх сукупності, характер та обставини вчинення правопорушення, особу правопорушника, суд вважає за необхідне піддати правопорушника адміністративному стягненню в рамках ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення в вигляді однієї тисячі двохста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Також, згідно ст.40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір, розмір і порядок сплати якого встановлюється законом.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, з нього підлягає стягненню на користь держави судовий збір.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня становить 1600 гривень, тобто, розмір судового збору складає 320 грн. 00 коп.

Згідно Довідки, за ОСОБА_5 посвідчення водія не обліковується (а.с.6).

На підставі вищевикладеного, керуючись Законом України «Про судовий збір», ст.ст. 40-1, 283, 284, 287-289, 291 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у скоєнні правопорушення передбаченого ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, притягнути до адміністративної відповідальності та призначити стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі двохста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Штраф стягнути на р/р 0001, Банк отримувача ГУДКСУ в Запорізькій області, МФО 813015, , призначення платежу 21081300, протокол серія БР №072177.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер суду невідомий, судовий збір у розмірі 320 гривень (трьохста двадцяти) гривень 00 копійок на користь держави (одержувач коштів: ГУК у м. Києві, (м. Київ) 22030106; ; банк одержувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача: 0001; код класифікації доходів бюджету: 22030106, п.5 таблиці ставок, ПІБ платника судового збору).

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Енергодарський міський суд Запорізької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Н.О. Вільямовська