П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 року смт. Близнюки

Суддя Близнюківського районного суду Харківської області Мороз О.І., за участю прокурора Близнюківського відділу Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_1, особи щодо якої розглядається адміністративний матеріал ОСОБА_2, розглянувши матеріал, який надійшов від т.в.о. начальника управління захисту економіки в Харківській області Департаменту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, тимчасово не працюючого, депутата Новоукраїнської сільської ради Близнюківського району Харківської області, мешкаючого за адресою: Харківська область, Близнюківський район, с. Новоукраїнка, вул. Шкільна 4,

за ч.ч.1,2 ст.172-7 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

02 жовтня 2017 року до Близнюківського районного суду Харківської області одночасно надійшли матеріали № 612/593/17; 3/612/168/17; 612/594/17;3/612/169/17 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП.

Постановою суду від 03 жовтня 2017 року справи за № 612/593/17; 3/612/168/17; 612/594/17;3/612/169/17 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП обєднані в одне провадження. Обєднаній справі присвоєно №612/593/17, провадженню - №3/612/168/17.

Так, згідно Протоколу №272 від 26.09.2017 (надалі Протокол №272) про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, ОСОБА_2, перебуваючи на посаді депутата Новоукраїнської сільської ради Близнюківського району Харківської області (надалі Новоукраїнська сільська рада), будучи посадовою особою органів місцевого самоврядування, згідно п.п. «Б» п.1 ч.1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції», будучи субєктом відповідальності за правопорушення повязані з корупцією, у порушення вимог ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», не вжив заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та не повідомив колегіальний орган під час виконання повноважень про наявність реального конфлікту інтересів, а саме - не повідомив Новоукраїнську сільську раду про наявність у нього реального конфлікту інтересів, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП за таких обставин.

Відповідно до протоколу Новоукраїнської сільської ради №1 від 10 листопада 2015 року, ОСОБА_2 визнано депутатом Новоукраїнської сільської ради.

Згідно п.п. «б» п. 1 ч. І ст. З Закону України «Про запобігання корупції», депутати місцевих рад є субєктами відповідальності за правопорушення повязані з корупцією.

Зазначено, що в порушення вимог п. 1 п. 2 ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_2, діючи умисно, з корисливих спонукань, під час проведення V сесії VII скликання сільської ради, яка відбулась 20 травня 2016 року, не повідомив про реальний конфлікт інтересів, який виник під час голосування на сесії відносно заяви свого рідного брата ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, про надання останньому матеріальної грошової допомоги на похорон їхнього батька ОСОБА_4, та проголосував за дане рішення і підтримав його. В подальшому, рішенням №182-УІІ про продовження дії рішення V сесії Новоукраїнської

сільської ради VII скликання від 20.05.2016 року № 83 V сесії VII скликання Новоукраїнської сільської ради від 20 травня 2016 року, було вирішено надати ОСОБА_3 - рідному брату депутата Новоукраїнської сільської ради ОСОБА_2, матеріальну допомогу в розмірі 1400 гривень на поховання ОСОБА_4. Адміністративна відповідальність за вказане адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачена ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, відповідно до Протоколу №273 від 26.09.2017 (надалі Протокол №273) про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, ОСОБА_2, перебуваючи на посаді депутата Новоукраїнської сільської ради, будучи посадовою особою органів місцевого самоврядування, згідно п.п. «Б» п.1 ч.1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції», будучи субєктом відповідальності за правопорушення повязані з корупцією, у порушення вимог ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» не вжив заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів, а саме за обставин як вони викладені вище, проголосував на сесії Новоукраїнської сільської ради за питання про надання матеріальної допомоги на поховання свого батька за заявою свого брата, ОСОБА_3, та підтримав своїм голосом це питання, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_2 визначитися із питанням наявності чи відсутності його вини у вчиненні правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП не зміг. Із його пояснень вбачається наступне.

Він є депутатом Новоукраїнської сільської ради. Був присутній на сесії сільської ради де поряд із іншими питаннями вирішувалася і заява його рідного брата про надання допомоги на поховання їх померлого батька. Коли приймалося рішення по заяві брата про надання допомоги на поховання батька він особисто не голосував. Під час проведення сесії був сумбур, галас тощо і на це мабуть ніхто не звернув увагу. Вважає, що допустив помилку в тім, що після проведення сесії не впевнився, що в належних документах було зроблено відмітку про його «не голосування». Допускає, що рішення було прийняти з урахуванням голосу сільського голови. 1400 грн. на поховання батька брат отримав тільки у 2017 році. Виділення коштів на поховання мешканців сільської ради це звичайна практика сільської ради.

У судовому засіданні, прокурор заявив, що ОСОБА_2 було дійсно скоєні адміністративні правопорушення, передбачені ч.1,ч.2 ст. 172-7 КУпАП і матеріалами справи це доведено. Свою невинуватість ОСОБА_2 належними доказами довести не зміг. Він не повідомив у встановленому законом порядку про наявність реального конфлікту інтересів та вчинив дії, рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Заслухавши пояснення, осіб які зявилися для розгляду справи, вивчивши матеріали справи, слід дійти висновку, що вина ОСОБА_2 у скоєнні інкримінованих правопорушень не доведена і справа підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу правопорушень, передбачених ч.1,ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

На підставі належних доказів, в розумінні ст. 251 КУпАП, встановлено наступне.

ОСОБА_2 є громадянином України, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджено паспортом(а.с.12)

Відповідно до протоколу Новоукраїнської сільської ради №01 від 10 листопада 2015 року, ОСОБА_2 визнано депутатом Новоукраїнської сільської ради (а.с.22-33).

Як вбачається із Протоколу №05 V сесії VII скликання Новоукраїнської сільської ради, від 20 травня 2016 року, поряд із іншими питаннями, на сесії, за заявою рідного брата ОСОБА_2 - ОСОБА_3 вирішувалося питання про надання грошової допомоги на поховання їх батька ОСОБА_4, який помер 23.03. 2016. Після обговорення вирішили надати грошову допомогу у розмірі 1400 грн. (Рішення №83- У11 від 20.05. 2016) (а.с.34-41). Із зазначених вище Протоколу №5 і Рішення №83- У11 від 20.05. 2016, Списка депутатів сільської ради вбачається, що із 12 депутатів сільської ради на засіданні прийняли участь 7 (разом із ОСОБА_2В.) і за виділення коштів на поховання голосували одноголосно(а.с.34-42,46).

Відповідно до п.32.4 Регламенту Новоукраїнської сільської ради у випадку виникнення у депутата конфлікту інтересів з питання, яке виноситься на голосування, депутат Ради зобовязаний повідомити присутнім на засіданні про це та утримуватися від голосування. Факт утримання депутата від обговорення та голосування з питання порядку денного в обовязковому порядку вноситься до протоколу пленарного засідання Ради. Відповідальність за внесення відповідної інформації до протоколу несе особа, яка веде протокол(а.с.17).

Прийнятим вважається рішення за яке проголосувала більшість депутатів від загального складу ради(п.33.2 Регламенту…).

У судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що виділення коштів на поховання це звична практика сільської ради. Всім депутатам відомо що ОСОБА_4 був його батьком, а ОСОБА_3 є рідним братом. Чому він значиться проголосувавшим за» йому не відомо.

Відповідно до довідки Новоукраїнскої сільської ради №631 від 20.09. 2017 ОСОБА_2 при голосуванні за вище вказане головуючого на сесії не повідомив письмово. Зазначена обставина а також те, що ОСОБА_2 взяв участь у голосуванні, вказана і у письмових поясненнях сільського голови та секретаря сільської ради (а.с.43,50-53).

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, що посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, а в даному випадку про адміністративне корупційне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов'язаний з'ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого Законом України «Про запобігання корупції»; чи є особа винною в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Суддя також повинен з'ясувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв'язку між діянням і виконанням останньою службових (посадових) повноважень, а у відповідних випадках - мети правопорушення.

Згідно п.1 ч.1 ст. 3 Закону № 1700-VII від 14.10. 2014 (надалі Закон №1700-VII) депутати місцевих рад є субєктами на яких поширюється дія цього Закону.

Згідно ст.28 Закону № 1700-VII особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

У статті 1 цього ж Закону визначено, що:

- «корупція» - це використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей;

- «корупційне правопорушення» - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність;

- реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або

неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Частиною 1 ст. 172-7 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а ч. 2 ст. 172-7 КпАП - за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Отже, згідно диспозицій вказаних норм, відповідальність за такі правопорушення настає лише за обов'язкової умови наявності у особи реального конфлікту інтересів.

Відповідно до ч. 2 примітки до ст. 172-7 КУпАП у цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним iнтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Із системного аналізу вказаних норм вбачається, що при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями повинна безпосередньо впливати на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

В Методичних рекомендаціях з питань запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб, затверджених рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 14.07.2016 року № 2, розяснено, що для реального конфлікту інтересів характерна наявність трьох об'єктивних компонентів: приватний інтерес; службове повноваження, представницьке повноваження: протиріччя між ними, що впливає на об'єктивність або неупередженість рішення, діяння службової особи.

Таким чином, для наявності реального конфлікту інтересів необхідна обов'язкова сукупність юридичних фактів, зокрема: наявність у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності чітко визначеного приватного інтересу; наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями; наявність безпосереднього впливу на об'єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій. За відсутності хоча б одного із наведених елементів даної правової конструкції реальний конфлікт інтересів не виникає.

Аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», з урахуванням висновку науково-правової експертизи Ради науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім. В.М. Корецького НАН України від 29 квітня 2016 року № 126/50-е, щодо законодавства про боротьбу з корупцією дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність існування приватного інтересу особи…, що може вплинути на обєктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими та представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (виплинула) на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання повноважень.

Крім того, із розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в листі від 22.05.2017 року № 223-943/0/4-17 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, повязані з корупцією», вбачається, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що, по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на обєктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій. Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи не вчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обовязкової сукупності таких юридичних фактів, як: 1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; 2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення. Так, депутати місцевих рад, які, крім конституційних гарантій, закріплених у ст. 38 Конституції України, з огляду на проведений аналіз ч. 1 ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ч. 1 ст. 8, ч. 1 ст. 19 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», користуються ухвальним голосом з усіх питань, що розглядаються на засіданнях рад та їх органів, до складу яких вони входять, мають право обирати і бути обраними до органів відповідної ради. Тобто до інтересів представницьких повноважень відноситься голосування на сесіях міської ради, обирання та обрання до органів відповідної ради. Беручи до уваги визначення поняття «реальний конфлікт інтересів», згідно з яким він можливий при прийнятті рішення, а також роль окремої особи при прийнятті рішення колегіальним органом, можемо констатувати, що голосування окремою особою само по собі не може створювати безпосередній причинно-наслідковий звязок між її діями та юридичними наслідками у формі прийнятого рішення колегіальним органом (наприклад, зборами суддів відповідного суду). Те саме стосується й осіб, які здійснюють представницькі повноваження. Депутат одноособово не приймає рішення, таке рішення приймається колегіальним органом більшістю голосів. Відтак відсутній прямий і безпосередній причинно- наслідковий звязок між голосуванням та прийняттям рішення. Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, та, відповідно, в постанові суду. Реальний конфлікт інтересів у такому випадку може мати місце лише у випадку, коли при прийнятті такого рішення необхідно зробити вибір між декількома особами.

Субєктивна сторона правопорушень, повязаних з корупцією, передбачених ст.172-7 КУпАП, характеризується тим, що вони вчиняються умисно; особа, яка їх вчиняє, усвідомлює, що вона не повідомляє про наявність у неї реального конфлікту інтересів або вчиняє дії чи приймає рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно зі ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Депутати Новоукраїнської сільської ради, в тому числі і ОСОБА_2, про недопущення конфлікту інтересів при розгляді питань порядку денного У сесії ради були повідомлені письмово, що вбачається із Додатку №02 до протоколу сесії та сторінки №1 цього Протоколу. Цю обставину у судовому засіданні ОСОБА_2 не заперечував(а.с.45). Разом із тим ці документи свідчать про те що ОСОБА_2, як і інші депутати сільської ради були ознайомлені з пунктом 2 частини 1 статті 14 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» від 07 квітня 2011 року №3206 У1.

Разом із тим, станом на 20.05. 2016 року (день прийняття рішення сесії сільської ради) цей закон уже втратив чинність на підставі п.4 розділу У111 «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII від 14.10.2014 року.

Отже про недопущення конфлікту інтересів при розгляді питань порядку денного сесії відповідно до чинного на той час Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII від 14.10.2014 року ОСОБА_2В повідомлений не був.

Таким чином належними доказами не підтверджено що ОСОБА_2 був обізнаний і попереджений письмово про обовязок повідомлення у встановленому законом порядку про наявність реального конфлікту інтересів, тобто факт того, що його дії вчинені ним умисно коли він усвідомлював протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачав її шкідливі наслідки і бажав їх або свідомо допускав настання цих наслідків. Не доведено і сам факт протиправності такої дії.

Отже, відсутня субєктивна сторона даних правопорушень, яка є обовязковою складовою будь-якого правопорушення.

За таких обставин, необхідно дійти висновку, що у ОСОБА_2, як депутата сільської ради під час прийняття рішення сесії сільської ради про виділення допомоги на поховання його батька, відсутній реальний конфлікт інтересів, суперечність між його приватним інтересом та та представницькими повноваженнями, згідно яких він повинен брати участь у голосуванні на сесії ради. Таке голосування ніяким чином не вплинуло на

обєктивність або неупередженість прийняття такого рішення навіть за умови що ОСОБА_2 брав участь у голосуванні і його голос був вирішальним.

Береться до уваги і те, що таке рішення прийняте колегіальним органом одностайно.

Відсутній реальний конфлікт інтересів в даному випадку і тому, що при прийнятті рішення не було вибору між декількома особами.

Крім того, як у Протоколі №272 так і Протоколі №273, за обставин як вони викладені вище, зазначено, що дата вчинення вказаних адміністративних правопорушень - 19 квітня 2016 року(а.с.10,63). Проте жодних доказів на підтвердження цієї обставини не надано. Навпаки, за змістом цих протоколів ОСОБА_2 звинувачується у вчиненні правопорушень 20.05. 2016. Виявлена суперечність нічим не пояснена.

Отже при складенні протоколів не дотримано вимог ст. 256 КУпАП оскільки за таких обставин відсутня можливість визначитися із часом вчинення адміністративного правопорушення, що обовязкове.

З огляду на викладене, склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення в діях ОСОБА_2 відсутній.

Відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Прокурором ці висновки не спростовані.

Згідно ст.284 КУпАП орган, який розглядає справу, за наявності обставин, передбачених у ст. 247 КУпАП, виносить постанову про закриття справи.

Керуючись ст.ст.33-36,40-1, ч.1,ч.2 ст.172-7, ст.ст. 247, 276 -279,280, 283-285 КУпАП, суддя-

П О С Т А Н О В И В :

Справу 612/593/17, пров. № 3/612/168/17 про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ч. 2 ст.172-7 КУпАП у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративних правопорушень, закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області в 10-денний строк з дня її винесення шляхом подачі скарги через Близнюківський районний суд Харківської області.

Суддя О.І. Мороз

18 жовтня 2017 року