Справа № 738/572/17
№ провадження 3/738/98/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2017 року м. Мена

Суддя Менського pайонного суду Чеpнiгiвської областi ОСОБА_1 при секpетаpi ОСОБА_2 pозглянувши матеpiали, які надійшли вiд начальника Менського ВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адмiнiстpативної вiдповiдальностi:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого завідуючим фермою ТОВ «Мена Авангард»,

за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адмiнiстpативнi пpавопоpушення (далі КУпАП),

В С Т А H О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 277883, ОСОБА_3 22.03.2017 року о 22-15 год. в с. Семенівка Менськоо району Чернігівської області по вул. Перемоги керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, неадекватна поведінка). Від проходження медичного огляду на місці за допомогою алкотестеру «Драгер» та проїхати в медичний заклад відмовився в присутності двох свідків відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вину не визнав, з протоколом про адміністративне правопорушення не погодився. Зазначив, що 22.03.2017 року виникла необхідність їхати на автомобілі, а оскільки перебував у стані алкогольного спяніння то попросив друга ОСОБА_4, щоб той відвіз його у справах на його(ОСОБА_3В.) автомобілі на, що ОСОБА_5 погодився. Коли їхали біля с. Семенівка Менського району їх зупинила поліція і склала на протокол про адміністративне правопорушення. Не заперечував, що перебував у стані алкогольного спяніння, однак зазначив, що за кермом їхав ОСОБА_5, а він сидів на пасажирському місці. Продувати пристрій «Драгер» та їхати у лікарню для визначення стану алкогольного спяніння відмовився, оскільки не їхав за кермом автомобіля. Зазначив, що свідки які зазначені у протоколі приїхали за дзвінком працівника поліції.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 22.03.2017 року йому зателефонував ОСОБА_3 з проханням відвезти у с. Семенівка на що він погодився. Між селами Блистова та Семенівка їх зупинили працівники поліції. Зазначив, що він(свідок) керував автомобілем, а ОСОБА_3 сидів на пасажирському місці. Працівник поліції сказав що автомобілем керував ОСОБА_3 і склав на нього протокол про адміністративне правопорушення. Зазначив, що свідків які зазначені у протоколі, працівник поліції зупинив на попутному транспорті.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні показав, що у той день(дату не згадав) їхав на службовому автомобілі у с. Семенівка і в кінці села зупинив автомобіль Джилі, оскільки на передодні у м. Чернігові було викрадене схоже авто. Приблизно метрів через пять водій зупинився і він(свідок) побачив через скло автомобіля, що водій помінявся місцями із пасажиром. Водій який був за кермом автомобіля заперечував це і казав що їхав на місці пасажира та не заперечував що знаходиться у стані алкогольного спяніння. Особа яка пересіла на місце водія не спростовувала факту що ОСОБА_3 їхав на пасажирському місці. ОСОБА_3 не заперечував що перебував у стані алкогольного спяніння, але говорив що за кермом не їхав. Протокол про адміністративне правопорушення було складено на ОСОБА_3 оскільки він їхав за кермом автомобіля, хоч і помінявся із пасажиром місцями після зупинки автомобіля.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні показав, що приблизно після 22-00 год.(день не згадав) їхав із товаришем на автомобілі і біля с. Семенівка їх зупинили працівники поліції та запропонували бути свідками. ОСОБА_3 відмовився у їх присутності їхати у лікарню та дути у прилад для визначення стану алкогольного спяніння відмовився. Зазначив, коли їх зупинили то працівник поліції пояснив ситуацію і зазначив, що ОСОБА_3 їхав за кермом автомобіля, а після зупинки помінявся місцями із пасажиром.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні показала, що приблизно в 22-30 год.(день не згадала) їй зателефонував ОСОБА_3 і сказав що його зупинили працівники поліції. Коли вона(свідок) приїхала на місце події, ОСОБА_3 їй сказав що їхав на автомобілі в якості пасажира.

Не зважаючи на невизнання порушником вини у вчиненні адміністративного правопорушення, його вина підтверджується даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 277883 від 22.03.2017 року та письмовими поясненнями свідків в присутності яких ОСОБА_3 відмовився від проходження медичного огляду в лікарні для визначення стану алкогольного спяніння. Крім того, суд вважає що ОСОБА_3 з метою уникнення адміністративної відповідальності заперечує факт керування автомобілем, однак це спростовується показами свідка ОСОБА_6 який, показав що за кермом автомобіля їхав саме ОСОБА_3, однак після зупинки він помінявся місцями із пасажиром.

Під час складання протоколу особі, що притягується до адміністративної відповідальності було розяснено права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, однак він не оскаржував дії інспектора поліції.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.

Відповідно до фабули ст. 130 ч. 1 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи вищевикладене, а також відсутність обставин, що помякшують чи обтяжують покарання, характер вчиненого правопорушення, особу що притягується до адміністративної відповідальності, не надання доказів своєї невинуватості, тому суд вважає, за необхідне накласти адміністративне стягнення передбачене санкцією ст. 130 ч. 1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн. (десять тисяч двісті), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ст. 4 ч. 2 п. 5 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника справляється судовий збір 0,2 розміру мінімальної заробітної плати - 320,00 грн.

На підставі викладеного та кеpуючись ст. ст. 23, 40-1, 130 ч. 1 КУпАП, ст. 4 ч. 2 п. 5 Закону України «Про судовий збір», суд

П О С Т А H О В И В:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого завідуючим фермою ТОВ «Мена Авангард», визнати винним у скоєнні адмiнiстративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адмiнiстративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. (десять тисяч двісті), який підлягає сплаті за реквізитами: р/р 0001, МФО 853592, , одержувач коштів: ГУК у Чернігівській області (Чернігівська область) 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого завідуючим фермою ТОВ «Мена Авангард», судовий збір у розмірі 320,00 грн. (триста двадцять гривень) на користь Державної судової адміністрації України за реквізитами: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, р/р 0001, МФО 820019, банк ГУДКС України у м. Києві, з призначенням платежу «судовий збір».

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.В. Слісар