Справа № 159/3233/17 Провадження №33/773/869/17 Суддя в 1 інстанції: Бойчук П. Ю.
Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Лівандовська-Кочура Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2017 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Волинської області ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20 вересня 2017 року,

встановив:

Вказаною постановою судді, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 Б, м. Ковель Волинська область, працюючого на автомийці «Фаро», визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів громадян, що відповідно становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 320 грн. судового збору.

ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 19 серпня 2017 року о 00 год. 45 хв. в м. Ковелі по вул. Івасюка керував автомобілем марки «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння, на вимогу працівника поліції відмовився пройти, відповідно до встановленого порядку, у присутності свідків, огляд для визначення стану алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність, просить скасувати та прийняти нову, якою провадження по справі закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Вважає, що постанова судді не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необгрунтованою. Вказує, що за кермом автомобіля не перебував, посилається на порушення працівниками поліції Інструкції про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного …. cпяніння від 09 листопада 2015 № 1452/735 та інші процесуальні порушення при складенні відносно нього адміністративних матеріалів.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказаних вимог закону при розгляді справи, суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

За нормами ст. 266 КУпАП України, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного спяніння, підлягають оглядові на стан алкогольного спяніння. Огляд водія на стан алкогольного спяніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного спяніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин викладених у постанові, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю доказів, перевірених у судовому засіданні та належно оцінених судом.

Так, обєктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке інкримінується ОСОБА_2, характеризується зокрема, діями водія, спрямованими на ухилення від проходження у встановленому порядку огляду на виявлення стану алкогольного спяніння.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Вчинення ОСОБА_2 вищевказаного адміністративного правопорушення підтверджуються зібраними у справі та дослідженими судом доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №037415 від 19 серпня 2017 року, який складений за участю двох свідків, відповідно до якого ОСОБА_2 19 серпня 2017 року о 00 год. 45 хв. в м. Ковелі по вул. Івасюка керував автомобілем марки «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння, на вимогу працівника поліції відмовився пройти, відповідно до встановленого порядку, огляд для визначення стану алкогольного спяніння, в присутності двох свідків, що ОСОБА_2 підтвердив особистим підписом та в графі пояснення особи вказав, що вживав спиртні напої, після чого керував автомобілем, від проходження медичного огляду, для визначення стану алкогольного спяніння, відмовляється;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, з яких вбачається, що в ОСОБА_2 наявні ознаки алкогольного спяніння, який в їх присутності відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку, медичного огляду на стан алкогольного спяніння.

Доводи ОСОБА_2 про те, що за кермом транспортного засобу він не перебував спростовуються вищевказаними доказами у їх сукупності. Про допит свідків, на яких останній вказує в поданій ним апеляційній скарзі, перед місцевим судом не клопотав. Заперечуючи факт участі в судовому засіданні та визнанні своєї вини у вчиненні даного правопорушення, доказів протилежного суду не надав.

Враховуючи наведене, місцевий суд дійшов правильного висновку, що дії ОСОБА_2 були правильно кваліфіковані як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, тобто містять склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

А тому, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

Таким чином, вищевказані твердження та усі інші доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства, і жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду, фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_2 адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 33 КУпАП врахував характер вчиненого проступку, дані про особу порушника, ступінь її вини, інші конкретні обставини справи та обґрунтовано визначив стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення, суд першої інстанції в повному обсязі дотримався дані вимоги закону та обґрунтовано призначив ОСОБА_2 безальтернативне адміністративне стягнення, визначене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, підстав для скасування постанови судді, з мотивів викладених в апеляційній скарзі захисника, апеляційний суд не знаходить.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20 вересня 2017 року щодо ОСОБА_2 без змін.

Постанованабирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя