Справа № 461/1582/17 Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М.
Провадження № 33/783/567/17 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2017 року суддя Апеляційного суду Львівської області Романюк М.Ф. перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 Іліча на постанову Галицького районного суду м. Львова від 14 березня 2017 року, -

встановив:

цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 100% вартості товарів, що були предметом порушення митних правил, а саме 225485,33 грн. та конфіскації предметів порушення митних правил, вилучених згідно протоколу про порушення митних правил №0331/209000015/17 від 31 січня 2017 року, а саме автомобіль марки «Volkswagen LT35», реєстраційний номер WM51947, VIN: WV1ZZZ2DZ4H016965, 2004 року виготовлення, тип палива дизель, обєм двигуна 2461,00 см.куб., з ключем запалення до нього, свідоцтво про реєстрацію т/з на території РП серії DR/BAІ № 2157501, доручення (PELNOMOCNICTWO) № 5698/2017 від 20.01.2017 року.

Не погоджуючись з даним рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження по адміністративній справі щодо ОСОБА_2 закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Також просить визнати поважною причину пропуску строку на подачу апеляційної скарги та поновити його.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що в поновленні строку на апеляційне оскарження слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути апелянту з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Як вбачається з матеріалів справи постанова судді Галицького районного суду м. Львова винесена 14 березня 2017 року, а апеляційна скарга ОСОБА_2 подана 24 березня 2017 року, тобто із пропуском 10-ти денного строку на апеляційне оскарження, передбаченого ч.2 ст.294 КУпАП.

В клопотанні про поновлення строку ОСОБА_2 у якості поважної причини пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що в суді першої інстанції було проголошено лише вступну та резолютивну частину прийнятої постанови та повний текст оскаржуваної постанови був направлений його захиснику Галицьким районним судом м. Львова лише 20.03.2017р., а отриманий ним 22.03.2017р. про що свідчить копія довідки про вручення. Також, зазначає, що апеляційна скарга була направлена до Апеляційного суду Львівської області 24.03.2017р., тобто в останній день, визначений для подачі апеляційної скарги.

Оскільки ОСОБА_2 був присутній в судовому засіданні першої інстанції та у клопотанні апелянтом не наведено обєктивних причин пропуску ним строку на апеляційне оскарження, то відсутні поважні причини для поновлення вказаного строку.

Враховуючи, що поважних причин пропуску строку на оскарження постанови Галицького районного суду м. Львова від 14 березня 2017 року не встановлено, а тому в поновлені такого слід відмовити.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

постановив:

відмовити ОСОБА_2 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Галицького районного суду м. Львова від 14 березня 2017 року.

Апеляційну скаргу повернути апелянту.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф. Романюк