Справа № 463/206/17 Головуючий у 1 інстанції: Шеремета Г.І.
Провадження № 33/783/443/17 Доповідач: Танечник І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2017 року Апеляційний суд Львівської області в складі судді Танечника І.І., з участю гр-на Палестини ОСОБА_4, гр-на ОСОБА_3 розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Личаківського районного суду м.Львова від 01.02.2017р. , -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 /ОСОБА_4/ притягався до адміністративної відповідальності за те, що він 30.12.2016р. близько 14 год.20 хв., керуючи автомашиною марки „Renault" номерний знак НОМЕР_2, у м.Львові, на вул.Чернігівська,18, на дорозі з двостороннім рухом за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки, виїхав на смугу зустрічного руху, не надавши переваги транспортному засобу марки «Mersedes Benz 308 D», номерний знак НОМЕР_1, який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого здійснив зіткнення з вказаним транспортним засобом, що спричинило пошкодження транспортних засобів та завдання матеріальних збитків, чим порушив вимоги п.11.3 ПДР України.

Постановою Личаківського районного суду м.Львова від 01.02.2017р. провадження у справі щодо ОСОБА_4 /ОСОБА_4/ про вчинення ним адміністративного провапорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, закрито в зв»язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_3 у апеляційній скарзі просить поновити йому строк на подачу апеляційної скарги, як такий, що пропущений з поважних причин, скасувати постанову місцевого суду та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Покликається на те, що судом однобічно та неповно з»ясовано фактичні обставини справи, не досліджено їх та не надано належної оцінки. Вказує, що до схеми ДТП, яка складена з його слів та зі слів правопорушника, жодних зауважень не було. Твердження ОСОБА_5 про те, що він зобов»язаний був надати йому перевагу в русі, так як їхав на спуск вважає абсурдними, адже п.13.4 ПДР України застосовується лише при наявності дорожніх знаків 1.6,1.7, а таких знаків по вул.Чернігівській немає, а отже саме він мав перевагу в русі,а не водій ОСОБА_4

Заслухавши ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги, заперечення ОСОБА_4 доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, доводи зазначені в апеляційній скарзі , суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення , виходячи з наступного.

Висновок судді про те, що ОСОБА_4 порушення не допускав та адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП не вчиняв, на думку апеляційного суду, прийнятий з порушенням вимог ст.245 КУпАП, оскільки суддею при розгляді справи, не було всебічно і об»єктивно з»ясовано всі обставини справи, не було допитано потерпілого ОСОБА_3, чим було позбавлено його права на захист своїх інтересів.

Під час розгляду справи апеляційним судом встановлено, що саме ОСОБА_4 /ОСОБА_4 / порушив п.11.3 ПДР України, оскільки на дорозі з двостороннім рухом за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки виїхав на смугу зустрічного руху, не надавши переваги автомобілю під керуванням ОСОБА_3, який рухався в зустрічному напрямку.

Доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, зокрема: протоколом №093009 та схемою ДТП від 30.12.2016р., з яких вбачається, що саме ОСОБА_4 порушив Правила дорожнього руху; поясненнями самого ОСОБА_4, в яких він вказав, що рухаючись з вул.Пекарської через вул.Чернігівську до вул.Личаківської то піднімався догори, йому назустріч вискочив автомобіль Мерседес Спрінтер . Уникнути зіткнення йому завадила мокра проїжджа частина. Визнає свою вину частково.

З пояснень потерпілого ОСОБА_3 вбачається, що водій автомобіля Рено Лагуна виїхав на його смугу руху , що й призвело до зіткнення.

Дані письмові пояснення об»єктивно підтверджуються схемою ДТП від 30.12.2016р., щодо якої в учасників ДТП зауважень на час її складання не було.

На думку апеляційного суду, посилання в постанові судді місцевого суду про те, що водій автомобіля Мерседес ОСОБА_3, який рухався на спуск, повинен був дати дорогу транспортному засобу під керуванням ОСОБА_4, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, оскільки така ситуація була б можливою за наявності на вул.Чернігівській дорожніх знаків 1.6 та 1.7, а такі згідно схеми ДТП на даній вулиці відсутні. Зі змісту схеми ДТП також вбачається, що покриття проїзної частини є сухим, що спростовує пояснення ОСОБА_4 про причину ДТП працівнику поліції /а.с.5/.

З врахуванням викладеного апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 /ОСОБА_4 / слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, але оскільки строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст.38 КУпАП закінчився, то провадження у даній справі підлягає закриттю.

Також апеляційний суд вважає, що ОСОБА_3 слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови Личаківського районного суду м.Львова від 01.02.2017р., як такий, що пропущений з поважних причин.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задоволити.

Поновити ОСОБА_3 строк на оскарження постанови Личаківського районного суду м.Львова від 01.02.2017 року.

Постанову Личаківського районного суду м.Львова від 01 лютого 2017 року відносно ОСОБА_4 /ОСОБА_4 / - скасувати.

Визнати ОСОБА_4 /ОСОБА_4 / винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та на підставі ст.38 КУпАП звільнити його від накладення адміністративного стягнення у зв»язку з пропуском строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Танечник І.І.