ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1119/17

21 червня 2017 року

Суддя Костопільського районного суду Рівненської області Цвіркун О. С.

розглянувши матеріали, що надійшли від Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 А, Костопільського району, Рівненської області за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №097469 від 28 травня 2017 року, який складено поліцейським СРПП №2 Костопільського ВП старшим сержантом поліції ОСОБА_2, ОСОБА_1, того ж дня, об 00 год. 30 хв. в м. Костополі по вул. Рівненська, керував автомобілем, марки «Мітсубіші Паджеро » д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився в Костопільській ЦРЛ.

В судовому засіданні вину у вчиненому правопорушенні ОСОБА_1 не визнав та пояснив суду, що не керував транспортним засобом об 00 год. 30 хв. 28 травня 2017 року, а лише перебував у салоні автомобіля, коли до нього підїхали патрульні.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності в судовому засіданні заявила клопотання про закриття провадження у справі у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, дослідивши письмові докази по справі, приходить до переконання, що провадження у справі про адміністративне правопорушення слід закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, з огляду на наступне.

Статтею 266 КУпАП встановлений порядок огляду на стан сп'яніння осіб, які керують транспортними засобами.

Частиною другою вказаної статті встановлено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його

результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Дана норма кореспондується з вимогами відомчого наказу МВС № 1395 від 07 листопада 2015 року, відповідно до якого направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан спяніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

Відповідно до п. 3 Постанови КМУ №1103 від 17.12.2008 року "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, і проведення такого огляду" огляд проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів або лікарем закладу охорони здоров'я (в сільській місцевості за відсутності лікаря-фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 6 цієї Постанови встановлено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Проаналізувавши наведені норми закону, суд приходить до висновку, що вони є нормами імперативного характеру, отже закон не дає права вибору поліцейському щодо способу проведення огляду водія на стан сп'яніння: на місці зупинки транспортного засобу чи в медичному закладі, а чітко визначає порядок проведення такого огляду спочатку на місці зупинки транспортного засобу, а в разі відмови водія проходити такий огляд або не згоди з результатами огляду, поліцейський зобовязаний оформити направлення в медичний заклад для проходження медичного огляду і запропонувати водієві пройти такий огляд в медичному закладі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 поліцейський не пропонував пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, що стверджується Протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №097469 та поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Судом не здобуто доказів того, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи поліцейський не оформив направлення на огляд до закладу охорони здоров'я, чим порушив п.8 Розділу ІІ Наказу №1452/735 від 09.11.2015 року.

Судом досліджено направлений, одночасно з протоколом про адміністративне правопорушення, висновок щодо результатів медичного огляду без дати його складення та встановлено, що він не відповідає вимогам Інструкції МВС/МОЗ від 09.11.2015 року №1452/735 (додаток 4), оскільки в ньому відсутня дата заповнення.

Судом встановлено, що медичний огляд особи - ОСОБА_1 проведено лікарем у закладі охорони здоровя, без достатніх на те підстав, а саме за відсутності направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за формою наведеною в додатку 1 до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки в матеріалах справи воно відсутнє.

Суд зазначає, що поліцейський, який складав протокол про адміністративне правопорушення є суб'єктом владних повноважень і відповідно до ст. 19 Конституції України зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак статтею 266 КУпАП, Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 року "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, і проведення такого огляду", наказом МВС України/МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 "Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" встановлено порядок, тобто спосіб, у який зобов'язані діяти працівники поліції при виявленні у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 4 ст. 266 КУпАП встановлено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Судом встановлено на підставі письмових доказів, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, Постанови КМУ №103 від 17.12.2008 року та наказу МВС/МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року, а отже він є недійсним.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення.

Єдиним доказом перебування особи у стані алкогольного чи іншого сп'яніння може бути лише висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Інших доказів, крім Протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №097469 від 28 травня 2017 року, суду не надано. При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини не доводяться сукупністю належних і допустимих доказів, а також суперечать поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

У нещодавно прийнятому рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення від 28 травня 2017 року серії БР № 097469 не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при цьому суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, а тому провадження у справі слід закрити відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись п.1 ч.1 ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Справу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити в зв'язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі скарги через Костопільський районний суд.

СуддяОСОБА_3