справа 415/3028/17
провадження № 3/415/816/17
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" червня 2017 р. м. Лисичанськ
Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Старікова М.М., перевіривши матеріали справи, що надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Хітці Гадячського району Полтавської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-11 ч.1 КУпАП, -
В С Т А Н О В И ЛА:
29.05.2017 року з Луганського зонального відділу Військової служби правопорядку на розгляд Лисичанського міського суду надійшли матеріали справи у відношенні ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-11 ч.1 КУпАП.
В протоколі про адміністративне правопорушення № ДНС 000010 від 25.05.2017 року, складеного офіцером відділення організації охорони, патрульно-постової служби, розшуку та діяльності ВСП в гарнізонах Луганського зонального відділу Військової служби правопорядку молодшим лейтенантом ОСОБА_2 , зазначено, що 25 травня 2017 року після 06 години 00 хвилин ранку, солдат ОСОБА_1 самовільно залишив військову частину ПП НОМЕР_1 у м. Лисичанську Луганської області та використовував час на власний розсуд, не пов`язаний з проходженням служби.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.172-11 КУпАП, диспозиція якої передбачає відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб.
Законом України № 1952-VIII від 16.03.2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності військовослужбовців та деяких інших осіб» який вступив в законну силу 14 квітня 2017 року внесені зміни до глави 13-Б КУпАП, зокрема ч.4 ст. 172-11 КУпАП доповнено ще одним складом адміністративного правопорушення, а саме: діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.
Визначення особливого періоду містяться в абзаці 11 ст.1 Закону України «Про оборону України» в якому передбачено, що особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій.
У відповідності до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
У свою чергу мобілізація це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду (абзац 4 ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).
Обставинами (умовами), що визначають момент настання особливого періоду є: або оголошення рішення про мобілізацію, або доведення такого рішення до виконавців стосовно прихованої мобілізації, або момент введення воєнного стану в Україні чи окремих її місцевостях.
Таким чином, часткова мобілізація, яка оголошувалася Указами Президента України, є складовою частиною особливого періоду.
Згідно рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози та збереження територіальної цілісності України», уведеного в дію Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 у Донецькій та Луганській областях проводиться антитерористична операція.
В силу положень Закону України «Про боротьбу з тероризмом» Збройні сили України та інші військові формування приймають участь в антитерористичній операції визначеним складом сил і засобів.
У відповідності до абзацу 8 статті 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Президент України приймає рішення про демобілізацію, із внесенням відповідного Указу на затвердження Верховною Радою України.
Демобілізація це комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту на організацію і штати мирного часу.
За викладених обставин, на даний час в Україні діє особливий період.
Таким чином, на підставі вищевказаного, суд звертає увагу на те, що Луганським зональним відділом Військової служби правопорядку при складанні протоколу № ДНС 000010 від 25.05.2017 року невірно кваліфіковані дії ОСОБА_1 , а саме за ч.1 ст.172-11 КУпАП і відповідно повинні бути кваліфіковані за ч.4 ст.172-11 КУпАП, диспозиція якої передбачає відповідальність військовослужбовців за дії, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду, тобто з урахуванням змін законодавства.
Вищевказані недоліки перешкоджають об`єктивному розгляду даної справи, впливають на всебічність та об`єктивність правової оцінки факту та обставин скоєння адміністративного правопорушення, на правильність, обґрунтованість та справедливість застосування до правопорушника заходів адміністративного стягнення та не дають можливості суду розглянути даний адміністративний матеріал по суті.

У зв`язку з вищевикладеним, керуючись ст. ст. 221, 251, 256, 276, 278 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-11 ч.1 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 повернути до Луганського зонального відділу Військової служби правопорядку - для уточнення кваліфікації з урахування змін законодавства.
Постанова оскарженню не підлягає.
Суддя: М.М. Старікова