Справа №: 398/1319/17
провадження №: 3/398/516/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

"03" жовтня 2017 р. Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Голосеніна Т.В., з участю секретаря Шаповал І.Ф., з участю прокурора Болгаріна Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Олександрії адміністративний матеріал за вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, який надійшов з Управління захисту економіки в Кіровоградській області ДЗЕ НП України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, зареєстрованого за адресо: Кіровоградська область, м.Олександрія, вул. 6-го Грудня, буд.142/2 кв. 13, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_2, буд.13,

-за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням сесії Приютівської селищної ради від 10.03.2016 року №55 «Про набуття виконавчим комітетом повноважень у сфері державної реєстрації та введення посади державного реєстратора» введено посаду державного реєстратора виконавчого комітету.

Згідно п. 1. ст. 54 Закону України «Про місцеве самоврядування», селищна рада у межах затверджених нею структури і штатів може створювати відділи, управління та інші виконавчі органи для здійснення повноважень, що належать до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.

Відповідно п. 3. ст. 54 Закону України «Про місцеве самоврядування» - керівники відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради призначаються на посаду і звільняються з посади селищним головою, одноособово, а у випадках, передбачених законом, - за погодженням з відповідними органами виконавчої влади.

ОСОБА_1 відповідно до розпорядження голови Приютівської селищної ради від 23.05.2016 року № 46 призначено на посаду державного реєстратора виконавчого комітету Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, за результатами конкурсу в порядку переведення з Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області.

П.2 вказаного розпорядження державному реєстратору ОСОБА_1 присвоєно 12 ранг посадової особи місцевого самоврядування в межах сьомої категорії посадових осіб місцевого самоврядування, як такому, що мав 12 ранг державного службовця. Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», організаційну систему державної реєстрації прав становлять у т.ч. виконавчі органи селищних рад, які набувають повноважень у сфері державної реєстрації прав відповідно до цього Закону у разі прийняття відповідною радою такого рішення.

Відповідно ч. 1 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» до повноважень субєктів державної реєстрації прав належить забезпечення: проведення державної реєстрації прав; ведення Державного реєстру прав; взяття на облік безхазяйного нерухомого майна; формування та зберігання реєстраційних справ.

На підставі ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державним реєстратором є громадянин України , який перебуває у трудових відносинах з субєктом державної реєстрації прав.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» - посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Згідно зі ст.3 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» - посадами в органах місцевого самоврядування є посади, на які особи призначаються селищним головою на конкурсній основі чи в іншому порядку передбаченому законодавством України.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» особам, які займають посади, віднесені до сьомої категорії, може бути присвоєно 12 ранг.

Таким чином державний реєстратор ОСОБА_1 станом на 14.02.2017 року був субєктом декларування у розумінні та відповідно до ст. 1, п.п. «в» п. 1 1 ст. З, ч. 2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» та субєктом, на якого поширюється і поширювалася дія цього Закону.

Відповідно до примітки до ст. 172-6 КУпАП субєктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобовязані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Власне ч. 1 ст. 172-6 КУпАП несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тягне за собою накладення штрафу від пятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до підпункту 2 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Порядок), затвердженого Рішенням НАЗК №3 від 10.06.2016 року, яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №959/29089, декларація субєкта декларування, який припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли субєкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

Декларація субєкта декларування, який припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким субєктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день, що передує дню подання декларації. Під раніше поданими деклараціями розуміються як декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, так і декларації, що були подані відповідно до Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Розпорядженням селищного голови Приютівської селищної ради від 14.02.2017 року № 11 ОСОБА_1 звільнено за угодою сторін із займаної посади 14.02.2017 року.

Одночасно, пунктом 1 рішення від 10.06.2016 № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» НАЗК встановило, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу в два етапи. Перший етап - з 00годин 00 хвилин 01.09.2016 року для декларацій (повідомлень) та субєктів декларування, які передбачені абзацом першим частини другої статті 45 Закону (декларації осіб, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування), службових осіб, які 01.09.2016 року чи пізніше цієї дати припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування. Другий етап починається - з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2017 року для всіх інших субєктів декларування та декларацій (повідомлень), передбачених Законом.

Крім цього, зазначена у пункті 1 цього ж рішення декларація (повідомлення) подається згідно із Законом шляхом заповнення відповідних форм на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно отриманої від Приютівської селищної ради інформації, відомостей про перебування на лікарняному або у відрядженні ОСОБА_1 станом на 14.02.2017року не зазначено, що виключає наявності поважної причини неподання декларації.

Проте ОСОБА_1 в порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону, не подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій місцевого самоврядування, не пізніше дня припинення повноважень, а саме 14.02.2017 року.

Разом, з тим, станом на 29.03.2017 за даними Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування (за текстом - Реєстр), ОСОБА_1 декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування перед звільненням опублікована 22.02.2017 року, тобто через 5 днів після припинення повноважень.

Таким чином, з урахуванням викладеного, положень зазначених актів в сукупності встановлено, що державний реєстратор ОСОБА_1 14.02.2017 перед звільненням, як особа, яка припиняла діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, вчасно не подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період не охопленими раніше поданими деклараціями, що є порушенням ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією.

В судовому засіданні прокурор просив суд визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП на накласти на нього адміністративне стягнення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, визнав, надав суду пояснення, що після звільнення 14.02.2017 року не навмисно не подав щорічної декларації оскільки не знав про це.

Заслухавши висновки прокурора, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог КУпАП, одним із завдань провадження у адміністративних справах цієї категорії є забезпечення судами своєчасного, всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин, передбачених ст.ст. 247, 280 КУпАП, звертаючи особливу увагу на зясування таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого КУпАП; чи є особа винною у його вчиненні; чи належить вона до субєктів цього правопорушення; чи не містить правопорушення ознак злочину; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені ст. 38 КУпАП; чи немає інших обставин, що виключають провадження у справі.

При розгляді справи слід зясовувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного звязку між діянням і виконанням особою повноважень, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, повязані з корупцією, суди зобовязані забезпечувати своєчасний та якісний їх розгляд, точне й неухильне застосування чинного законодавства.

Вирішуючи справи цієї категорії, суди повинні керуватися Конституцією, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року),законом «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 року №1700-VІІ, КУпАП, іншими нормативно-правовими актами, а також практикою Європейського суду з прав людини.

У цьому аспекті слід зауважити, що рішенням ЄСПЛ від 14.10.2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обовязків осіб, національні органи зобовязані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Як вбачається з протоколу № 23/17 від 25.05.2017 року, ОСОБА_1 14.02.2017року припинив діяльність, повязану з виконанням функцій місцевого самоврядування та не своєчасно, без поважних причин подав лише 22.02.2017 року декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування перед звільненням, чим порушив вимоги ч.2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції) та є суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 року № 2 „Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року за № 958/29088 та із змінами, внесеними згідно з Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 18.08.2016 року № 1, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19.08.2016 року за № 1153/29283 і набрало чинності з 23.08.2016 року, Національне агентство з питань запобігання корупції визначило, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу в два етапи.

Перший етап - з 00 годин 00 хвилин 15.08.2016 року для таких типів декларацій (повідомлень) та субєктів декларування, які передбачені ч. 2 ст. 52 Закону, службових осіб, які станом на 15.08.2016 року чи пізніше цієї дати займають згідно зі ст. 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище.

Частиною 2 ст. 52 Закону, у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 року № 2, декларація (повідомлення) подається згідно із Законом шляхом заповнення відповідних форм на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Пунктом 6 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням НАЗК від 10.06.2016 року № 3, яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року за № 959/29089, субєкти декларування письмово повідомляють Національне агентство про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону шляхом додання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми.

Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, а саме, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.ст. 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Склад правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є формальним, оскільки обовязковим елементом обєктивної сторони є умисна дія - умисне несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення повинен довести в діях особи умисел на несвоєчасне подання.

Субєктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

В суді встановлено, що ОСОБА_1, 14.02.2017 року припинив діяльність, повязану з виконанням функцій місцевого самоврядування та не своєчасно, без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування перед звільненням (22.02.2017 року), чим порушив вимоги ч.2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції».

Також судом встановлено, що несвоєчасне подання ОСОБА_1 без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування,було виявлено уповноваженим органом 29.03.2017 року, тобто після отриманням УЗЕ в Кіровоградській області ДЗЕ НП України витягу з електронних декларацій чиновників та депутатів, оскільки, як свідчать матеріали справи, вже 29.03.2017року уповноважений орган виявив та встановив всю необхідну інформацію про несвоєчасне подання ОСОБА_1 без поважних причин декларації перед звільненням.

Причини, які ОСОБА_1 наводить в обґрунтування поважності несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування,суддя враховує, проте не вважає їх такими, які об'єктивно унеможливлювали ним виконання обов'язку передбаченого ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції».

За таких обставин дії ОСОБА_1 які виразились в несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Разом з цим, відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до КУпАП підвідомчі суду (судді).

Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Враховуючи те, що 3-місячний строк, передбачений ч. 3 ст. 38 КУпАП, з дня виявлення правопорушення, на час вирішення справи минув, провадження у справі підлягає закриттю відповідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, де міститься вимога не розпочинати провадження у справі, а розпочате закрити у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

З аналізу та практики застосування статті 38 КУпАП суддя приходить до висновку про те, що формулювання «виявлення правопорушення» не може бути тотожним формулюванню «доведення складу адміністративного правопорушення в діях особи». Інших причин, які заважали б провести якісну перевірку і направити в суд матеріали у визначений законодавством строк, - у суді не названо, а судом не встановлено.

Керуючись ст. 38, ч. 1 ст. 172-6, п. 7 ст. 247, ст.ст. 221, 279-280, 283-285 КУпАП, Законом України «Про запобігання корупції»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрити у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя