Справа № 303/415/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2017 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Марчука О.П., розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.02.2017 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1 непрацюючого

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України.

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у тому , що 22.01.2017 року о 02:00 годині керував автомобілем марки " ВАЗ 2108" державний номерний знак НОМЕР_1 по вулиці Мукачівській в селі Кальник Мукачівського району в стані алкогольного сп'яніння.

Постановлено накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 ( шістсот ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. ( десять тисяч двісті гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 ( один) рік та стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 320 гривень.

Не погоджуючись із судовим рішенням ОСОБА_1 29.05.2017 року подав апеляційну скаргу у якій порушує питання про скасування постанови суду першої інстанції як незаконної. Крім того, клопоче про поновлення строку на оскарження постанови, оскільки вважає , що строк оскарження пропустив з поважних причин , так як йому не було відомо про постановлення судом рішення відносно нього і таке на його адресу не направлялося.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення , постанову Мукачівського міськрайонного суду від 09.02.2017 року ,угоду від 25.01.2017 року, апеляційну скаргу від 23.02.2017 року, постанову Апеляційного суду Закарпатської області від 27.03.2017 року, розписку про отримання копії постанови апеляціного суду, суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала .

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КпАП України на постанову судді у справі про адміністративне правопорушення може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку , повертається апеляційним судом особі яка його подала , якщо у поновленні строку відмовлено.

З апеляційної скарги вбачається , що вона подана з пропуском строку на апеляційне оскарження. З досліджених матеріалів справи та поданої апеляційної скарги вбачається , що ОСОБА_1 рекомендованим листом був повідомлений про час та місце судового засідання 02.02.2017 року , однак, у судове засідання 09.02.2017 року не з'явився, не повідомивши суд про причини своєї неявки (а.с. 6). Заяв на адресу суду про відкладення розгляду справи не надходило.

У подальшому , на виконання вимог ст. 285 КУпАП , відповідно до якої копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено, 09.02.2017 року Мукачівським міськрайонним судом на адресу проживання ОСОБА_1 рекомендованим листом було направлено копію постанови від 09.02.2017 року.

23.02.2017 року захисник ОСОБА_1 адвокат Рижиков В.Г. ознайомився з усіма матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

23.02.2017 року захисник ОСОБА_1 адвокат Рижиков В.Г. , діючи в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Отже , ОСОБА_1 користувався правовою допомогою , скориставшись своїм правом , щодо вільного вибору представника.

Згідно апеляційної скарги захисника, ОСОБА_1 отримав копію постанови суду рекомендованим листом лише 14.02.2017 року, що підтверджується і розпискою про вручення поштового відправлення (а.с.24).

Постановою Апеляційного суду Закарпатської області від 27.03.2017 року клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Рижикова В.Г. про поновлення строку на апеляційне оскарження залишено без задоволення як безпідставне.

29.05.2017 року ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою на постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.02.2017 року у якій порушує питання про поновлення строку на її апеляційне оскарження. Як підставу поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення наводить мотиви, аналогічні мотивам, зазначені у попередній апеляційній скарзі захисника поданій до апеляційного суду 23.02.2017 року, яким суд дав оцінку, а саме: отримання ним копії постанови суду лише 14.02.2017 року та перебування за межами області.

Додаткових мотивів поважності пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не навів .

Таким чином , апеляційний суд критично оцінює та відхиляє доводи ОСОБА_1 про те, що отримання копії постанови суду лише 14.02.2017 року його братом та перебування в цей час за межами області є підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки такий пропущено з поважних причин. Апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 був відсутнім при проголошенні постанови суду та останню отримав лише 14.02.2017 року через свого брата. Таким чином, строк подачі апеляційної скарги об'єктивно зумовлений для ОСОБА_1 і розпочався з моменту отримання судового рішення. Однак, останній пропустив і десятиденний строк з моменту отримання судового рішення. При цьому , перебування ОСОБА_1 за межами області до 22.02.2017 року , з урахуванням отримання ним правової допомоги не перешкоджало подати апеляційну скаргу. Норми, що містяться у главі 24 "Оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення" КпАП України не містять жодної вимоги , щодо її змісту та форми , окрім необхідності її подати у письмовій формі через місцевий суд, який виніс постанову. У клопотанні та апеляційній скарзі відсутні вказівки на те, які обставини об'єктивно перешкодили апелянту своєчасно подати апеляційну скаргу з моменту отримання судового рішення.

Крім того , апеляціний суд враховує і те, що після повернення додому 22.02.2017 року , апеллянт звернувся з апеляційною скаргою лише через три місяці.

Додатково апеляційний суд звертає увагу на те, що зазначені ОСОБА_1 доводи, щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.02.2017 року ретельно перевірені та дана їм оцінка у постанові Апеляційного суду Закарпатської області від 27.03.2017 року. Нових обставин та доводів клопотання апелянта не містить.

Таким чином , апеляційний суд прийшов до висновку , про те, що доводи ОСОБА_1 про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції не знайшли свого підтвердження , а тому у поновленні строку слід відмовити, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КпАП України зумовлює повернення апеляційної скарги апеляційним судом особі яка її подала.

Враховуючи наведене, керуючись вимогами ч.2 ст. 294 КпАП України ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу подану на постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.02.2017 року щодо ОСОБА_1, повернути ОСОБА_1 , як особі, що її подала.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженюю не підлягає.

Суддя: