Справа №585/1230/17 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Шульга В. О.
Номер провадження 33/788/171/17 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2017 року суддя Апеляційного суду Сумської області Рунов В. Ю. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його законного представника ОСОБА_4 на постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 11 квітня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.2 ст.126 і ч.1 ст.130 КУпАП, -

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3

законного представника - ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його законний представник ОСОБА_4 просять змінити постанову судді в частині посилання суду на те, що ОСОБА_3 керував автомобілем, а також в частині накладення стягнення, і застосувати до нього за ч.2 ст.126 і ч.1 ст.130 КУпАП захід впливу у виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_4, крім того, виключити з постанови судді вказівку про стягнення з ОСОБА_3 судового збору. Свої вимоги обґрунтовують тим, що в дійсності ОСОБА_3 керував мопедом, а не автомобілем, як це зазначено в постанові, до участі в розгляді справи не були залучені законні представники неповнолітнього ОСОБА_3, чим було порушено його право на захист, не було враховано, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності, щиро кається у вчиненому, позитивно характеризується, перебуває на повному утриманні батьків та не працює, а тому не має можливості сплатити штраф. Суддя не взяв до уваги те, що ОСОБА_3 не розумів правових наслідків відмови від проходження огляду на стан сп'яніння через незнання правил дорожнього руху та не роз'яснення йому наслідків такої відмови працівниками поліції. Крім того, нормами КУпАП не передбачено одночасне застосування до неповнолітнього заходу впливу та накладення стягнення, при цьому стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами не може бути накладене на ОСОБА_3, оскільки він не володіє таким правом.

Постановою судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 11.04.2017 ОСОБА_3 був визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.126 та ч.1 ст.130 КУпАП і до нього був застосований захід впливу у виді попередження, а також накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік відповідно.

Крім того, постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 320 грн. судового збору.

Відповідно до постанови судді ОСОБА_3 25.03.2017 близько 21-45 години керував по вул. Київській в с. Бобрик автомобілем Хонда д.н. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння та відмовився від огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку.

Крім того, 25.03.2017 близько 21-45 години ОСОБА_3 керував по вул. Київській в с. Бобрик автомобілем Хонда д.н. НОМЕР_1 не маючи права керування, так як не отримував.

Вислухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його законного представника ОСОБА_4, які підтримали свою апеляційну скаргу, просили змінити постанову судді, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, вважаю, що вказана вище апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Висновки судді суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчинені правопорушень, передбачених ч.2 ст.126 і ч.1 ст.130 КУпАП ґрунтуються на досліджених та перевірених в суді доказах і в апеляційній скарзі ОСОБА_3 та його законного представника не оскаржуються.

Зокрема, такі висновки підтверджуються протоколами про адміністративні правопорушення серії АП2 № 520686 та № 520687 від 25.03.2017, довідкою про те, що ОСОБА_3 посвідчення водія не отримував, а також поясненнями останнього та свідків.

Крім того, згідно наданих неповнолітнім ОСОБА_3 в апеляційному суду показань у присутності свого законного представника - матері ОСОБА_4, він не оспорює рішення судді в частині доведення його винуватості у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень.

Разом з тим, розглядаючи справу суддя дійшов невірного висновку про те, що ОСОБА_3 керував «автомобілем Хонда д/н НОМЕР_2», оскільки згідно вказаних протоколів про адміністративні правопорушення, останній керував не автомобілем, а «мопедом Хонда д/н НОМЕР_2», тому відповідні твердження апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 та його законного представника про порушення суддею суду першої інстанції під час розгляду справи норм матеріального та процесуального права, то вони є обґрунтованими та заслуговують на увагу.

Так, з матеріалів справи вбачається, що протоколи про адміністративні правопорушення за відмову відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння та керування транспортним засобом особою, яка не має такого права були складені у відношенні ОСОБА_3, який є неповнолітнім (на момент вчинення правопорушень вік становив шістнадцять років).

Попри це, суддя міськрайонного суду не залучив законних представників неповнолітнього ОСОБА_3 до участі в справі, не повідомив їх про час і місце розгляду справи та не викликав в судове засідання, хоча вони мають право представляти його інтереси та здійснювати інші передбачені законом права під час розгляду справи, зокрема знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання та інше (ст.270 КУпАП).

Розглядаючи справу суддя суду першої інстанції не з'ясував позицію безпосередньо у самого ОСОБА_3 відносно того, чи бажає він щоб його інтереси представляли його законні представники, чи потребує він захисника, що істотно вплинуло на законність постановленого судового рішення.

Крім того, визнаючи ОСОБА_3 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя суду першої інстанції наклав на останнього адміністративні стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Однак, згідно довідки інспектора з ДН Роменського ВП ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 посвідчення водія не отримував, тобто не мав на час складання протоколу наданого права на керування транспортними засобами, а тому суддя не вправі був накладати на нього такий вид стягнення як на особу, яка не має права керування транспортними засобами, що повністю узгоджується з положеннями ст.30 КУпАП та роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладених у постанові № 7 від 24.10.2003.

На підставі викладеного, постанову судді суду першої інстанції не можна вважати законною, обґрунтованою та вмотивованою, у зв'язку з чим вона підлягає скасуванню.

Після скасування вказаного вище рішення судді вважаю за необхідне прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні даних правопорушень, передбачених ч.2 ст.126 і ч.1 ст.130 КУпАП, враховуючи при цьому наступне.

Відповідно до приписів ст.13 КУпАП, до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені ст.24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених, зокрема ч.ч.1-3 ст.130 КУпАП, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені ст.185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені ст.24-1 цього Кодексу.

Згідно ст.24-1 КУпАП за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: 1) зобов'язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; 2) попередження; 3) догана або сувора догана; 4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

Таким чином, закріплений законом особливий підхід до неповнолітніх правопорушників зумовлює застосування інших, відмінних від тих, які застосовуються до дорослих (повнолітніх), форм реалізації адміністративної відповідальності, що повністю узгоджується з Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1989, Мінімальними стандартними правилами ООН, що стосуються відправлення правосуддя щодо неповнолітніх від 29.11.1985 («Пекінські правила»), а також з практикою Європейського суду з прав людини та з іншим національним законодавством стосовно неповнолітніх, що також не було враховано суддею суду першої інстанції та призвело до постановлення необґрунтованого судового рішення.

Враховуючи відповідно до вимог ст.ст.33 і 34 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який є неповнолітнім, вперше притягується до адміністративної відповідальності, щиро кається у вчиненому, позитивно характеризується, перебуває на повному утриманні батьків, не працює та не має власного джерела доходу, навчається, а також ступінь його вини, вважаю за необхідне на підставі ст.13 і п.4 ч.1 ст.24-1 КУпАП та з урахуванням вимог ч.2 ст.36 КУпАП застосувати до неповнолітнього ОСОБА_3 за вчинення ним правопорушень, передбачених ч.2 ст.126 і ч.1 ст.130 КУпАП, захід впливу у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_4

При цьому, з ОСОБА_3 не підлягає стягненню на користь держави судовий збір, оскільки відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір сплачується виключно у випадку накладення адміністративного стягнення, в той час як до ОСОБА_3 застосований захід виховного впливу, а тому і в цій частині доводи апеляційної скарги є обґрунтованими.

На підставі викладеного, вважаю за необхідне скасувати постанову судді та постановити нову, задовольнивши таким чином частково апеляційну скаргу.

Керуючись ст.294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його законного представника ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 11 квітня 2017 року відносно ОСОБА_3 скасувати у зв'язку з неправильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права та прийняти нову постанову.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.126 і ч.1 ст.130 КУпАП та на підставі ч.2 ст.36 КУпАП застосувати до нього захід впливу у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_4

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіРунов В. Ю.