АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Юрдига О.С., розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 03 квітня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 03 квітня 2017 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 (тисяча двісті) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та постановити нову постанову, якою провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування зазначає, що постанова суду не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, прийнята із порушеннями процесуальних норм, а тому підлягає скасуванню. Вказує на те, що суд першої інстанції, розглянувши справу без його участі, всупереч вимогам ст.255 КУпАП не забезпечив всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні дані про причину зупинки транспортного засобу під його керуванням, порушено процедуру залучення свідків при оформленні документів.

Одночасно з вимогами апеляційної скарги ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, зазначивши, що розгляд справи проведено за його відсутності, дані про своєчасне направлення йому копії постанови суду у матеріалах справи відсутні.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження слід задовольнити, а в задоволенні апеляційної скарги - відмовити, з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що розгляд справи 03 квітня 2017 року проведено за відсутності ОСОБА_1, дані про своєчасне направлення судом копії постанови в матеріалах справи відсутні.

У зв'язку з цим, вважаю обгрунтованими доводи ОСОБА_1 про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про вручення чи надсилання апелянту у визначений законом строк копії оскаржуваної постанови, а відтак пропущений строк підлягає поновленню, а апеляційна скарга розгляду.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

З матеріалів справи убачається, що судповно та всебічно дослідив обставини вчинення адміністративного правопорушення, наявні у справі докази, а тому висновок, викладений в постанові суду, про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові обставин, є правильним.

Як установив суд, ОСОБА_1 05 січня 2017 року о 05 год.40 хв. у м. Львові по вул. Вороного. 2, вчинив повторно, протягом року адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, а саме: керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння:поведінка не відповідає обстановці, різкий запах алкоголою з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачено відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленному порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення, рапортом інспектора патрульної поліції Управління ПП у м. Києві Департаменту ПП Національної поліції України лейтенанта поліції Горона О.С., письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, постановою у справі про адміністративне правопорушення серії 760 №008350, тощо.

За таких обставин, рішення суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими і підтверджується зібраними по справі доказами.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про проведення судом розгляду у його відсутність, то вони не спростовують висновків суду про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Так, відповідно ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 в судові засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

У зв'язку з чим враховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП, суд першої інстанції розглянув справу у його відсутність.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Права ОСОБА_1 на справедливий розгляд справи не порушені у зв'язку з тим, що він не проявляв належної зацікавленості у результатах розгляду його справи протягом тривалого часу, не звертаючись до суду за інформацією щодо стану розгляду його справи.

Окрім того, судом апеляційної інстанції з огляду на відсутність ОСОБА_1 у суді першої інстанції поновлено строк на апеляційне оскарження постанови.

Посилання апелянта на незаконність протоколу про адміністративне правопорушення та порушення процедури залучення свідків при оформленні документів є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, врахувавши характер вчиненого правопорушення, особу порушника, відсутність обставин, що пом'якшують відповідальність.

За таких обставин, постанова Голосіївського районного суду м. Києва від 03 квітня 2017 року щодо ОСОБА_1 є законною, а тому підстав для її зміни чи скасування не вбачаю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 03 квітня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 03 квітня 2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.С. Юрдига

Справа № 33/796/2278/2017 Категорія: ч.2 ст.130 КУпАП

Головуючий у першій інстанції - Валігура Д.М.