Справа № 338/86/17
Провадження № 33/779/149/2017
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Битківський Л.М. Л. М.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Гандзюк В.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Богородчанського районного суду від 14 березня 2017 року, -

в с т а н о в и в :

Вказаною постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, житель ІНФОРМАЦІЯ_2, не працює, громадянин України, -

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 320 грн. 00 коп.

За постановою суду, ОСОБА_2 04.12.2016 року о 02 год. 50 хв. в м. Івано-Франківську по вул.. Галицькій, 64, Івано-Франківської області керував транспортним засобом марки «Ауді А6», д.н.з. НОМЕР_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На дану постанову суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на її необґрунтованість, незаконність та те, що вона постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт зазначає, що після проведення освідування в лікаря нарколога ОНД, він здав кров на вміст алкоголю, результат якого мав намір предявити в суді під час розгляду справи. Крім того вказує на те, що протокол про адміністративне правопорушення щодо нього містить виправлення, свідків на місці складанні даного протоколу не було та інспектор поліції йому не розяснено його права, що і призвело до порушення його прав.

Апелянт у скарзі вказує і на неповноту розгляду даної справи судом першої інстанції, у постанові суду відсутні міркування суду про причини обрання саме такого виду адміністративного стягнення щодо нього. Окрім цього, суд розглянув справу у його відсутності, не маючи даних про своєчасне вручення йому сповіщення про її розгляд.

Таким чином, суд порушив його право на захист. Просить поновити строк на апеляційне оскарження як такий, що пропущений з поважних причин, постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Заслухавши пояснення апелянта, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляції, вважаю, що строк на оскарження слід поновити, апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Оскільки апелянт не був присутнім при розгляді справи у суді першої інстанції, то його клопотання про поновлення строку є вмотивованим та таким, що підлягає задоволенню.

Як вбачається із матеріалів справи (а.с.2), огляд водія ОСОБА_2 на стан алкогольного спяніння проводився в Івано-Франківському обласному наркологічному диспансері. Згідно висновку даного медичного закладу, останній перебував 04.12.2016 року о 02 год. 05 хв. у стані алкогольного спяніння. Жодних обєктивних даних, які би спростовували правильність таких висновків, суду не представлено.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив дійсні обставини справи та довів факт перебування особи в стані алкогольного спяніння.

Покликання апелянта на певні недоліки, які допущені працівниками поліції при складанні протоколу, а саме виправлення не є суттєвими та не ставлять під сумнів дані, які в ньому зазначені.

Не можуть бути підставою для скасування постанови також твердження на процесуальні порушення при розгляді справи в суді першої інстанції в частині неможливості предявити докази , які би спростували факт перебування в стані алкогольного спяніння, оскільки така можливість була надана в апеляційному суді і ОСОБА_2П всупереч апеляційній скарзі не надав суду результату аналізу крові, оскільки такий не існує.

Таким чином, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові, відповідає матеріалам справи, ґрунтується на наявних у ній доказах.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд не вбачає законних та обґрунтованих підстав для задоволення апеляційної скарги, та скасування постанови суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Богородчанського районного суду від 03 лютого 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, постанову Богородчанського районного суду від 03 лютого 2017 року відносно ОСОБА_2 - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області ОСОБА_1

Згідно з оригіналом

Суддя В.П. Гандзюк