Номер провадження: 33/785/1181/17
Номер справи місцевого суду: 522/5620/17
Головуючий у першій інстанції Кушніренко Ю.С.
Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Прібилов В.М., у присутності секретаря судового засідання Стоянової Л.І., за участю особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його представника - адвоката Кешкентій Д.В., розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Пошали Катерини Сергіївни на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 20.06.2017 року,-

встановив

Зазначеною постановою судді,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українець, громадянин України, не працюючий, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 20 400 (двадцять тисяч чотириста) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 3 (три) роки.

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 20.03.2017 року о 23 годині 50 хвилин, вживав алкоголь після ДТП за його участю, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп'яніння. Стан алкогольного сп'яніння підтверджується висновком алкотесту «Драгер».

21.03.2017 року був складений протокол серії БР № 171351 про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

У апеляційній скарзі, представник ОСОБА_2 - адвокат Пошали К.С., не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, посилаючись на те, що воно ухвалено з порушенням норм процесуального права, порушує питання щодо скасування постанови. Вважає, що судом не встановлені обставини, які мають значення для справи та недоведені та неповно з'ясовані ці обставини.

Представник зазначає, що не згодна з протоколом серії БР № 171351 від 21.03.2017 року, оскільки у протоколі не вказано свідків; факт вживання ОСОБА_2 спиртних напоїв не встановлений в законному порядку, так як у протоколі ОСОБА_2 вказав, що з протоколом не згоден. Також посилається на те, що ОСОБА_2 не було запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров'я.

В зв'язку з цим апелянт вважає, що підстави для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності відсутні.

Відповідно до цього, представник ОСОБА_2 - адвокат Пошали К.С. просить розглянути її апеляційну скаргу, постанову Приморського районного суду м. Одеси від 20.06.2017 року скасувати, а провадження у справі закрити в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП .

Перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення апелянта та його представника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, допитавши свідка, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_2 - адвоката Пошали К.С. підлягає задоволенню частково, а постанова районного суду підлягає зміні, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, районним судом були прийняті належні заходи щодо повідомлення та виклику ОСОБА_2 в судове засідання районного суду (а.с. 23 ) і розгляд адміністративної справи відбувся за його участю.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.4 ст.130 КУпАП, необхідно з'ясувати чи дійсно особа, за участі якої була скоєна дорожньо-транспортна пригода вживала алкоголь, наркотики, а також лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Обґрунтовуючи своє рішення в частині винуватості ОСОБА_2 у вчинені зазначеного правопорушення, суддя районного суду послався на докази: протокол про адміністративне правопорушення, матеріали адміністративної справи, а також постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 20.06.2017 року.

Однак цілком з такими висновками районного суду про наявність в діях ОСОБА_5 саме складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП погодитись неможливо з наступних підстав.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 та його представник - адвокат Кешкентій Д.В. пояснили, що в день, який вказано в протоколі про адміністративне правопорушення, він дійсно керував транспортним засобом, який належить його товаришу, та з вулиці Среднефонтанської скоїв поворот ліворуч де в його автомашину врізався мікроавтобус «Тойота». Він злякався та уїхав з місця ДТП додому, де зупинився поблизу дома. Після цього він купив в аптеці заспокійливе та випив одну таблетку. Коли приїхали співробітники поліції то він не заперечував своєї участі у ДТП, пояснив його обставини, а також не заперечував того факту, що саме він керував транспортним засобом. Заперечує те, що ховав ключі від автомобіля та називався іншим прізвищем. На вимогу робітників поліції продув пристрій «Драгер», який показав наявність у нього алкоголю - 1,86 проміле, однак з цим висновком не погодився та висказав це усній формі. Наполягає на тому, що алкогольні не вживав, а щодо пояснень свідків пояснити нічого не може.

При цьому представник послався на проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння у порушення «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп'яніння, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»

Провина ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП у апеляційного суду не викликає сумнівів, так як вона підтверджується постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 20.06.2017 року, якою його визнано винним у скоєнні ДТП і даний факт не є предметом судового розгляду за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 у даному судовому засіданні. Слід визначити, що при розгляді районним судом адміністративної справи відносно ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП він свою провину визнав повністю /а.с. 27/.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №171351 від 21.03.2017 року складеного співробітниками УПП у м. Одесі ОСОБА_2 дійсно не погодився з висновками пристрою «Драгер», яким зафіксовано наявність у нього алкоголю - 1.86 проміле, про що свідчить його запис у протоколі / а.с.1 /.

Однак апеляційний суд вважає, що наявність у ОСОБА_2 стану алкогольного сп'яніння під час керування транспортним засобом підтверджується доказами, які є в матеріалах адміністративної справи.

Чеками пристрою «Драгер», згідно яких у ОСОБА_2 встановлено стан алкогольного сп'яніння - результат 1.86 проміле алкоголю / а.с. 2-3 /.

Поясненнями свідків ОСОБА_6 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 які пояснили, що 21.03.2017 року вони були залучені у якості свідків під час огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння. Огляд проводився співробітниками поліції за допомогою пристрою «Драгер» і за результатами огляду було виявлено наявність у ОСОБА_2 алкоголю - 1.86 проміле / а.с. 4-5, 12-13, 14, 17/.

При цьому апеляційним судом прийнято до уваги та обставина, що апелянт не міг навести належних доводів на спростування пояснень свідків та вказати підстави, з яких зазначені свідки могли оговорити його.

Даний факт встановлення у ОСОБА_2 стану алкогольного сп'яніння також підтверджується рапортами співробітників поліції ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 / а.с. 6-7/.

Допитаний в судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_12, який є професійним адвокатом підтвердив факт того, що 21.03.2017 року автомобіль, яким керував його брат ОСОБА_7 потрапив у ДТП. Коли він приїхав на місце, то з'ясувалось, що інший учасник ДТП поїхав з місця. Вони викликали поліцію і через деякий час знайшли автомашину «Тойота Камрі» у дворі по вулиці Академіка Філатова, де також знаходився ОСОБА_2, який був у стані алкогольного сп'яніння. У його присутності було проведено огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння, який показав результат наявності алкоголю - 1.86 проміле і ОСОБА_2 з цим результатом погодився. Також він бачив пляшку з-під шампанського, але що було в ній він не знає.

Оглянутим в судовому засіданні відеозаписом з місця події вбачається, що ОСОБА_2 на момент його затримання заперечив факт керування ним транспортним засобом та належність автомобілю та надавав співробітникам поліції пояснення про вживання ним алкогольного напою шампанського. При цьому, як свідчить зазначений відеозапис, ОСОБА_2 добровільно погодився пройти огляд на наявність алкогольного сп'яніння за допомогою пристрою «Драгер» і при цьому був згоден з результатом огляду про наявність у нього алкоголю - 1.86 проміле, однак не зазначав факти вживання ним алкоголю після ДТП.

Також з оглянутого відеозапису вбачається, що під час проведення цього запису у ОСОБА_2 наявні видимі ознаки алкогольного сп'яніння, а саме: почервоніння очей, нестійка хода. Крім того, на це вказувала його зухвала поведінка, допущення останнім під час спілкування нецензурної лексики.

Крім того відеозаписом зафіксовано те, що співробітникам поліції ОСОБА_2 назвався не своїм прізвищем, а ключі від автомобіля були вилучені у нього з носків, що на думку апеляційного суду вказує на вчинення ним дій, направлених на уникнення від відповідальності.

Слід відзначити, що, незважаючи на незгоду ОСОБА_2 з протоколом про адміністративне правопорушення, він не наполягав на проходженні огляду на стан алкогольного сп'яніння в умовах медичного закладу і не заперечував, що знаходиться в стані алкогольного сп'яніння.

Фактично відеозаписом з місця події підтверджується наявність у ОСОБА_2 алкогольного сп'яніння, з чим він був згоден, але на час розгляду апеляційної скарги не погодився в т ому числі з кваліфікацією його дій за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

З огляду на докази, які були досліджені в судовому засіданні, апеляційний суд вважає, що в діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, що є порушенням п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Апеляційний суд вважає, що на підставі досліджених доказів, в судовому засіданні апеляційного суду не встановлено даних, які свідчать про вживання ОСОБА_2 після дорожньо-транспортної пригоди алкогольних напоїв, а тому кваліфікація співробітниками поліції його дій за ч. 4 ст. 130 КУпАП є необґрунтованою та такою, що не підтверджується матеріалами адміністративної справи.

При цьому, жодних даних, які спростовують пояснення апелянта відносно того, що він не вживав алкогольні напої після ДТП матеріали справи не містять і такі дані не були встановлені апеляційним судом при перегляді постанови районного суду.

Само по собі складання відносно ОСОБА_2 протоколу про скоєння адміністративного правопорушення, з урахуванням встановлених в сукупності усіх обставин справи, існуючих протиріч та допущених під час складання протоколу порушень, на думку апеляційного суду не може слугувати беззаперечним доказом на підтвердження вживання ним алкогольних напоїв після ДТП, тобто вчинення ним інкримінованого йому правопорушення.

Інших доказів вчинення ОСОБА_2 правопорушення, в тому числі, які підтверджують факт вживання ним алкогольних напоїв після ДТП, матеріали справи не містять та працівниками патрульної поліції апеляційному суду не надано.

За таких обставин, апеляційний суд вважає висновок судді районного суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП помилковим, оскільки він ґрунтується не на об'єктивних доказах, а на суб'єктивних відомостях, які в ході апеляційного розгляду не знайшли свого підтвердження.

В зв'язку з цим постанова районного суду про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП підлягає зміні, а його дії необхідного кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як в його діях є склад саме цього адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами, в тому числі і його визнанням провини на відеозапису з місця події, підтверджена винуватість ОСОБА_2 у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Позиція апелянта на час розгляду справи апеляційним судом щодо невизнання своєї вини та посилання на допущені районним судом порушення, розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту і уникнення останнього від відповідальності за вчинене правопорушення.

Посилання апелянта на порушення вимог ст. 256 КУпАП, а саме на відсутність акту огляду на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_5, з урахуванням інших доказів, не є беззаперечною підставою для скасування постанови районного суду, так як факт наявності у ОСОБА_2 алкогольного сп'яніння підтверджується чеками пристрою «Драгер» / а.с. 2/.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

За таких обставин, постанова судді від 20.06.2017 року підлягає зміні з перекваліфікацією дій ОСОБА_2 з ч. 4 ст. 130 КУпАП на ч. 1 ст. 130 КУпАП та зниженням адміністративного стягнення відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Пошали Катерини Сергіївни на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 20.06.2017 року - задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 20.06.2017 року відносно ОСОБА_2, якою останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП - змінити.

Вважати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення. передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік.

В решті постанову районного суду залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області Прібилов В.М.