Справа № 344/9176/17
Провадження № 33/779/395/2017
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Лазарів О. Б.
Суддя-доповідач Гандзюк
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Гандзюк В.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського міського суду від 23 серпня 2017 року, -

в с т а н о в и в :

Вказаною постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року

народження, житель АДРЕСА_1, не працює, громадянин України, -

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 320 грн. 00 коп.

За постановою суду, ОСОБА_2 16.07.2017 року о 02 год. 20 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Петлюри 8А керував транспортним засобом марки "Peugeot 207", д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме:запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, нестійка хода. На вимогу працівників поліції про проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_2 в суді свою вину не визнав, але пояснив, що відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння через те, що в спеціалізованому медичному закладі працює багато його знайомих і йому було соромно. Однак, його вина доведена протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків, рапортом працівника поліції та іншими матеріалами провадження.

На постанову суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що в суді першої інстанції він визнавав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, щиро розкаявся та просить врахувати його скрутний матеріальний стан, оскільки має низький рівень доходів на утримання сім'ї, сімейний стан, позитивну характеристику з місця роботи , а також наявність клопотання приватного підприємства "Порцеляна КВМ".

Просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову суду, якою його визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, закрити провадження по справі та передати матеріали щодо нього на розгляд трудового колективу для застосування щодо нього засобів громадського впливу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляції, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Так, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Так, відмова ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на стан сп'яніння відповідно до встановленого порядку огляду підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №218382 від 16.07.2017 року (а.с.1), поясненнями свідків із засвідченням їх особистими підписами та поясненнями, долученими до протоколу (а.с.2-3), рапортом працівника поліції (а.с.4) та самими пояснення ОСОБА_2 в апеляційній скарзі (а.с.24-26). Таким чином, апелянт від огляду на стан сп'яніння за допомогою в установленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що був притягнений за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 20-21).

Крім того, матеріали адміністративного провадження не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо апелянта.

Таким чином, наведеними вище доказами по справі підтверджується факт його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, що в свою чергу є підставою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому адміністративне стягнення ОСОБА_2 призначено в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП та у відповідності до положень ст. ст. 23, 33 КУпАП. З вказаним видом адміністративного стягнення апеляційний суд погоджується, враховуючи характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, а тому підстав для його зміни та пом'якшення не вбачає.

Доводи апелянта про те, що він працює, в зв'язку з чим йому необхідне щоденне використання автомобіля, його скрутне матеріальне становище. позитивно характеризується за місцем роботи, його сімейний стан та наявність клопотання трудового колективу з місця його роботи, щиро розкаюється у вчиненому не може бути безумовною підставою для звільнення від відповідальності.

Поряд з цим, апелянт не навів доказів про виключні обставини, за яких позбавлення його права керувати транспортним засобом призведе до невиправдано великих втрат матеріального характеру для нього чи його сімї. Санкція даної статті не передбачає іншого виду покарання як штраф та позбавлення керування транспортними засобами за вчинення адмінправопорушення.

Враховуючи наведене, постанова судді щодо апелянта відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає, у зв'язку з чим її слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення. Постанову Івано-Франківського міського суду від 23 серпня 2017 року відносно ОСОБА_2 - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області В.П. Гандзюк

Згідно з оригіналом

Суддя В.П. Гандзюк