АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/1340/2017 Суддя у першій інстанції: Плахотнюк К.Г.
Категорія: ст. 124, ст.130 КУпАП Головуючий у апеляційній інстанції: Фрич Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м.Києва Фрич Т.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 24 березня 2017 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Тишківка,Добровеличівського району Кіровоградської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 24 березня 2017 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір, що становить 320 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 24 березня 2017 року, та постановити нову, якою провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративних правопорушень.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.130 КУпАП складений з порушенням вимог КУпАП, оскільки протокол який міститься в матеріалах справи суттєво відрізняється від протоколу, який наданий йому на руки.

Крім того, ОСОБА_3 зазначає, що допитані свідки в суді першої інстанції дали суперечливі показання, які суд не усунув, не звернув увагу на явні розходження в показаннях, а в подальшому прийняв не об'єктивне рішення.

Також судом було відхилено клопотання захисника про проведення почеркознавчої експертизи документів, на яких вбачається, що підписи на протоколі та в поясненнях свідків різні.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши письмові пояснення ОСОБА_3, та апеляційну скаргу останнього, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи на обґрунтування апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, в судові засідання 26 травня 2017 року та 09 червня 2017 року ОСОБА_3 не з'явився з невідомих суду причин, про дату та час апеляційного розгляду був повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. А тому відповідно до ст. 268 КУпАП, справа може бути розглянута у відсутність цієї особи.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до оскаржуваної постанови, ОСОБА_3 26.12.2016 року о 23 год.00 хв. в м. Києві по пр. Ак. Глушкова, 13-в, керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння /запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та мови) від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, відмовився, під час руху заднім ходом здійснив наїзд на автомобіль «Чері» д.н.з. НОМЕР_5, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п. 2.5, 10.9 ПДР України, за що встановлена відповідальність, передбачена ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.10.9 ПДР України, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Так, матеріали адміністративної справи щодо ОСОБА_3 містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку суду щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Приймаючи рішення про встановлення винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції дослідив наявні у справі матеріали справи, допитав особу стосовно якої складено протоколи про адміністративні правопорушення ОСОБА_3, а також допитав свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, та інспектора 1 роти 4 батальйону УПП у м. Києві ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_8, та інші матеріали справи у їх сукупності.

Так відповідно до наданих пояснень суду першої інстанції, ОСОБА_3 свою вину у вчиненні правопорушень зазначених у протоколах про притягнення його до адміністративної відповідальності, не визнав. Зазначив, що 26.12.2016 року близько 23 год. 00 хв., він на автомобілі НОМЕР_2 приїхав за адресою: м. Київ, пр. Академіка Глушкова, буд. № 13-В. За зазначеною адресою знаходиться кав'ярня, поряд ТРК «Магелан». У кав'ярні перебував його товариш, який власне і попросив забрати його. Оскільки його товаришу потрібен був ще деякий час для закінчення розмови, останній запропонував йому зайти до кав'ярні та випити кави, на що він погодився. Через деякий час, вони з товаришем вийшли з кав'ярні, сіли в автомобіль, який було припарковано передньою частиною до виїзду та почали рух, під'їхавши до шлагбауму, зупинилися. Після чого до його автомобіля підійшли шестеро чоловіків, які повідомили, що він пошкодив їхній автомобіль і має відшкодувати шкоду у розмірі 6 000, 00 грн. На що він категорично заперечував факт пошкодження ним автомобіля та повідомив про свій намір викликати поліцію. Після приїзду поліції, ці ж чоловіки, поспілкувалися з інспектором поліції, а потім поїхали з місця пригоди. Також зазначив, що згодом сам підійшов до працівника поліції і пояснив йому ситуацію, що склалася, однак останній повідомив, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення з приводу пошкодження автомобіля НОМЕР_3. Вважає, що зазначений протокол відносно нього було складено з порушеннями, оскільки, на його думку, працівниками поліції не було належним чином оглянуто автомобіль НОМЕР_3. Щодо складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, йому взагалі відомо не було, про зазначений протокол, довідався лише 29.12.2016 року.

Відповідно до наданих пояснень суду першої інстанції, свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, пояснили, що дійсно 26 грудня 2016 року були запрошенні працівниками поліції у якості свідків. Працівники поліції у присутності кожного з них пропонували ОСОБА_3 пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння, на що останній відмовився та не бажав підписувати складені відносно нього протоколи. Також вказані свідки, зазначили, що за зовнішніми ознаками можна було зробити висновок, що ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп'яніння, про що свідчила його агресивна поведінка, мова та координація.

Відповідно до наданих пояснень суду першої інстанції свідок ОСОБА_6 пояснив, що припаркував автомобіль НОМЕР_3 біля входу в кав'ярню, що знаходиться за адресою: м. Київ, пр. Академіка Глушкова, буд. № 13-В, де він працює поварем. У кав'ярні відпочивав ОСОБА_3, разом із ним був ОСОБА_7 та ще якість люди, скільки їх точно було, він не пам'ятає. Коли вони вийшли з кав'ярні за кермо автомобіля НОМЕР_2 сів ОСОБА_3, одним із пасажирів був ОСОБА_9 Автомобіль «DAEWOO NEXIA» д.н.з. НОМЕР_4 розпочав рух назад та здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_3, після чого намагався покинути місце дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, зазначив, що за зовнішніми ознаками, ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до наданих пояснень суду першої інстанції свідок ОСОБА_7, пояснив, що бачив, як автомобіль НОМЕР_2 виїжджав зі стоянки ТРК «Магелан». Згодом, незнайомі йому люди, почали кричати до водія автомобіля НОМЕР_2, що той ударив їхній автомобіль. Однак, зазначені обставини не відповідають дійсності, оскільки автомобіль НОМЕР_2 не доїхав до автомобіля НОМЕР_3 близько 1, 5 м.

А також судом першої інстанції було допитано інспектор 1 роти 4 батальйону УПП у м. Києві ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_8 відповідно до пояснень наданих суду першої інстанції, останній пояснив, що дійсно 26.12.2016 року за адресою: м. Київ, пр. Академіка Глушкова, буд. № 13-В ним було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_3 Поведінка та зовнішні ознаки останнього свідчили про те, що він перебуває у стані алкогольного сп'яніння. Такими ознаками були - запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. ОСОБА_3 було запропоновано пройти у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння, від чого ОСОБА_3 відмовився. Зазначена відмова була зафіксована у присутності двох свідків - ОСОБА_4 та ОСОБА_5, дані про яких не заносилися до копії протоколу про адміністративне правопорушення з метою уникнення впливу на останніх з боку особи відносно якої складено протокол.

А також, суд першої інстанції спростував свідчення свідка ОСОБА_7 з приводу, того що автомобіль НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_3 не доїхав до автомобіля НОМЕР_3 близько 1, 5 м не приймаються до уваги з тих підстав, що за даним протоколу про адміністративне правопорушення складеного 27.12.2016 року відносно ОСОБА_3, останній здійснив наїзд на автомобіль НОМЕР_3 під час руху заднім ходом. Зазначені обставини порушення водієм ОСОБА_3 п. 10.9. Правил дорожнього руху узгоджуються з поясненнями свідка ОСОБА_6

Тому на думку апеляційного суду такі висновки суду першої інстанції є обгрунтованими та узгоджуються як з поясненнями свідків так із матеріалами справи.

Що стосується тверджень апелянта ОСОБА_3,що допитані свідки в суді першої інстанції дали суперечливі показання, які суд не усунув, не звернув увагу на явні розходження в їх показаннях, а в подальшому прийняв не об'єктивне рішення, то вони є голослівними та не узгоджуються з матеріалами справи.

Інші доводи, які зазначені в апеляційній скарзі, були належним чином досліджені судом першої інстанції, та спростовані під час судового розгляду.

За таких обставин, постанова судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24 березня 2017 року підлягає залишенню без змін, апеляційна скарга ОСОБА_3, без задоволення.

Інших переконливих доводів, які б безумовно спростували висновки суду першої інстанції та були підставою для скасування постанови суду, апеляційною інстанцією не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 24 березня 2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва Т.В.Фрич