Справа №592/2254/17 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Князєв В. Б.
Номер провадження 33/788/132/17 Суддя-доповідач Литовченко Н. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2017 року суддя Апеляційного суду Сумської області Литовченко Н. О. ,за участю ОСОБА_3, захисника ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 березня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого АДРЕСА_1, не працюючого,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 березня 2017 року ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Судом першої інстанції встановлено, що 01 січня 2017 року о 03 год. 20 хв. ОСОБА_3 в місті Суми по проспекту Курському керував автомобілем БМВ 320і, номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України. Згідно медичного висновку від 01 січня 2017 року ОСОБА_3 перебував в стані алкогольного сп'яніння.

Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на її оскарження, скасувати постанову суду та закрити провадження по справі.

В обгрунтування поданої апеляційної скарги, ОСОБА_3, посилаючись на отримання копії постанови суду лише 27 березня 2017 року, будучи відсутнім в судовому засідання під час її винесення, вважає, що пропустив строк на апеляційне оскарження з поважних причин. Вказує, що постанова суду є незаконною, оскільки суд в порушення вимог ст.268 КУпАП розглянув справу без його участі, проігнорувавши при цьому заяву про відкладення слухання справи та не врахувавши той факт, що ОСОБА_3 перебував на лікарняному, чим порушив його право на захист. Також зазначає, що доказів того, що він керував автомобілем в цей день о 03-20 год. матеріали справи не містять, а тому вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4, які підтримали подану апеляційну скаргу, свідка ОСОБА_5 та інспектора роти №3 БУПП в м. Суми ОСОБА_6, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, приходжу до таких висновків.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десятиденного строку з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин він може бути поновлений за заявою особи, щодо якої її винесено органом, правомочним розглядати справу.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляцію на постанову судді від 06 березня 2017 року ОСОБА_3 подав 28 березня 2017 року, тобто з пропуском строку на її оскарження. Оскільки апелянт у судовому засіданні присутній не був, копію постанови отримав 27 березня 2017 року, вважаю переконливими аргументи ОСОБА_3 про поважність пропуску ним строку на апеляційне оскарження, а тому його клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису тощо.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений доказами, які об'єктивно досліджені і належно оцінені судом у постанові.

Так, вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доводиться матеріалами справи, зокрема даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 144448 від 20 лютого 2017 року; даними висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01 січня 2017 року, відповідно до якого ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп'яніння.

Факт вчинення ОСОБА_3 даного адміністративного правопорушення підтверджується також показами старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6, наданими суду апеляційної інстанції, який вказав, що ним 01 січня 2017 року був зупинений автомобіль БМВ 320і, номерний знак НОМЕР_1, за кермом якого знаходився саме ОСОБА_3 У зв'язку з тим, що у ОСОБА_3 були явні ознаки алкогольного сп'яніння, йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння та доставлено до Сумського обласного наркологічного диспансеру, висновком якого підтверджено, що ОСОБА_3 перебуває у стані алкогольного сп'яніння, у зв'язку із чим, ним і був складений протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.

Підстав ставити під сумнів покази, надані свідком ОСОБА_6 в апеляційного суду немає.

Показання співмешканки ОСОБА_3 - ОСОБА_5, надані в суді апеляційної інстанції відносно того, що за кермом транспортного засобу БМВ 320і, номерний знак НОМЕР_1 під час його зупинки працівниками поліції 01 січня 2017 року о 03 год. 20 хв. перебувала саме вона, а не її цивільний чоловік ОСОБА_3, є непослідовними, нелогічними, а тому суд не бере їх до уваги, зважаючи також на їх близькі відносини та оцінює як надані з метою уникнення відповідальності ОСОБА_3 за фактично вчинене.

З огляду на це, доводи ОСОБА_3 про відсутність в матеріалах справи достатніх доказів того, що саме він керував автомобілем 01 січня 2017 року о 03-20 год., вважаю необгрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Таким чином, в діях ОСОБА_3 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Разом з тим, згідно з ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 03 березня 2017 року надав суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із хворобою, при цьому зазначив, що бажає особисто прийняти участь у розгляді даної справи.

Натомість, суддя розглянув справу за відсутності правопорушника та вказав у постанові, що ОСОБА_3 06 березня 2017 року у судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, що не перешкоджає її розгляду за його відсутності.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

У зв'язку з вищевикладеним, вважаю, що суд першої інстанції, розглянувши справу в першому ж судовому засіданні, за відсутності ОСОБА_3, який подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із хворобою, порушив вимоги ст.268 КУпАП, а саме, позбавив ОСОБА_3 права на судовий захист, суттєво порушив його право бути присутнім при розгляді справи, давати пояснення та надавати заперечення, представляти докази, задавати питання свідкам - що є порушення права особи на захист та є підставою для визнання оскаржуваної постанови незаконною та її скасування.

Як вбачається з матеріалів справи, адміністративне правопорушення було вчинено 01 січня 2017 року, тобто на час розгляду апеляційної скарги (12 травня 2017 року) - пройшло більше трьох місяців.

Відповідно до ст.38 КУпАП, якщо справа про адміністративне правопорушення підвідомча суду, то стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП - провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП, а тому апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи наведене, постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 березня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 березня 2017 року про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - скасувати.

Провадження по справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіЛитовченко Н. О.