АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва - Сілкова І.М., за участю ОСОБА_2, його захисника - адвоката Краєвого Т.О., іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_4 та її представника - адвоката Скаржинського М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 04 квітня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження в справі відносно ОСОБА_2 закрито у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно постанови суду, ОСОБА_2 16.12.2016 року приблизно о 15 год. 10 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1, по вул. Прилужній в м. Києві (в напрямку вул. Чорнобильська), перед початком здійснення обгону не переконався в тому, що водій автомобіля НОМЕР_2 - ОСОБА_4, яка рухалась попереду нього по тій самій смузі руху, не подала сигналу про намір повороту ліворуч, почав виконувати маневр обгону, внаслідок чого здійснив зіткнення з вказаним автомобілем, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 14.2 «б» ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування оскаржуваної постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 04 квітня 2017 року та закриття провадження в справі відносно нього за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд не повно та не об'єктивно дослідив фактичні обставини справи, не врахував наявні в матеріалах справи докази, внаслідок чого прийняв незаконне та необґрунтоване рішення.

При цьому вказує, що дана дорожньо-транспортна пригода відбулась виключно з вини іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - водія автомобіля «Сітроен» ОСОБА_4, яка всупереч вимог правил дорожнього руху, без увімкнення відповідного покажчика повороту, здійснила різкий маневр повороту ліворуч, що призвело до зіткнення транспортних засобів.

Також звертає увагу, що під час судового розгляду справи водій автомобіля «Сітроен» - ОСОБА_4 надала суду свої пояснення, які за змістом відрізняються від пояснень, наданих нею на місці пригоди, що, з урахуванням інших наявних в матеріалах справи доказів, вказує на наявність вини водія ОСОБА_4 у зіткненні транспортних засобів, однак суддя не звернув уваги на цю обставину та не зазначив про це у своєму рішенні.

Крім цього зазначає, що суд безпідставно не взяв до уваги, наданий ним Висновок №000219/1 за результатами проведення комплексного автотехнічного та транспортно-трасологічного дослідження від 09.01.2017 року, зазначивши про неможливість прийняття даного висновку як належного та допустимого доказу, у зв'язку з недотриманням вимог ст. 273 КУпАП, Інструкції з оформлення працівниками патрульної служби МВС матеріалів про адміністративні правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та Закону України «Про судову експертизу», проте в оскаржуваному рішенні не навів належного обґрунтування в чому саме полягає незаконність вищезазначеного висновку.

Доповівши матеріали справи за апеляційною скаргою, вислухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Краєвого Т.О., які підтримали подану апеляційну скаргу і просили скасувати оскаржувану постанову судді від 04.04.2017 року, а провадження в справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП; пояснення іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_4 та її представника, які заперечували проти поданої апеляційної скарги і просили залишити постанову суду без зміни; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та апеляційні доводи, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.12.2016 року приблизно о 15 год. 10 хв., ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом марки «Санг Янг» д.н.з.

НОМЕР_6, по вул. Прилужній в напрямку вул. Чорнобильська в м. Києві, перед початком обгону не переконався в тому, що водій транспортного засобу марки «Сітроен», д.н.з. НОМЕР_3, ОСОБА_4, яка рухалась попереду по тій самій смузі, і не подавала сигналу про намір повороту ліворуч, почав виконувати маневр обгону, що призвело до зіткнення з вказаним автомобілем, внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Інспектором УПП в м. Києві, який 16.12.2016 року в складі екіпажу прибув за викликом на місце події, було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №041036 відносно водія автомобіля НОМЕР_4, ОСОБА_2, за порушення ним п. 14.2 «б» Правил дорожнього руху України.

На іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди водія автомобіля НОМЕР_2, ОСОБА_4 протокол про адміністративне правопорушення не складався.

Під час апеляційного розгляду даної справи ОСОБА_2 заперечував свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення та пояснив, що він 16.12.2016 року приблизно о 15 годині, керуючи автомобілем НОМЕР_4, рухався по вул. Прилужній в напрямку вул. Чорнобильська, не здійснюючи жодних маневрів. Проїжджаючи повз будинок №4/15 по вул. Прилужній в м. Києві, автомобіль НОМЕР_5 несподівано для нього, без включення світлового покажчика повороту відповідного напрямку, почав розвертатись, внаслідок чого відбулось зіткнення.

Інший учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 підтримала свої пояснення, надані працівникам поліції безпосередньо на місці пригоди і зазначила, що 16.12.2016 року приблизно о 15 годині, керуючи автомобілем НОМЕР_5, рухалась по вул. Прилужній в м. Києві в напрямку вул. Чорнобильська у лівій смузі руху. Маючи намір здійснити маневр повороту ліворуч, зменшила швидкість, увімкнула лівий покажчик повороту та почала здійснювати свій маневр і в цей час відчула удар в ліву передню частину свого автомобіля, що був завданий автомобілем НОМЕР_4, який, в порушення Правил дорожнього руху України, здійснив обгін її автомобіля по зустрічній смузі руху.

Переглядаючи справу про адміністративне правопорушення в межах апеляційної скарги, вважаю, що висновок суду про винуватість ОСОБА_2 у порушенні ним п.14.2 «б» Правил дорожнього руху України, є обґрунтованим та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 041036 від 16.12.2016 року (а.с. 1); даними, відображеними на схемі ДТП від 16.12.2016 року (а.с.2) та фотознімках з місця пригоди (а.с. 35, 36), щодо взаємного розташування автомобілів на проїзній частині та місця зіткнення, виходячи з місця осипу скла та пластику; послідовними поясненнями ОСОБА_4 (а.с. 4), які повністю узгоджуються з іншими даними, що містяться в матеріалах справи.

Таким чином, апеляційні доводи ОСОБА_2 про те, що вказана дорожньо-транспортна пригода сталася виключно з вини водія автомобіля «Сітроен» - ОСОБА_4, яка розпочала маневр повороту ліворуч, не надавши перевагу в русі транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку та не зайнявши при цьому крайнього лівого положення на проїзній частині, чим порушила вимоги п.п. 10.1, 10.3, 10.4 ПДР України, суд не приймає до уваги, оскільки вказані обставини об'єктивно не підтверджуються матеріалами справи і не спростовують наявні в матеріалах справи та викладені в оскаржуваній постанові докази порушення саме водієм автомобіля НОМЕР_4, - ОСОБА_2 п.14.2 «б» Правил дорожнього руху, які перебувають у прямому причинно-наслідковому зв'язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, а інших переконливих доказів на підтвердження своїх апеляційних доводів ОСОБА_6 не навів.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що суд, в порушення вимог діючого законодавства, не прийняв до уваги висновок комплексного автотехнічного та транспортно-трасологічного дослідження №000219/1 від 09.01.2017 року, як належний та допустимий доказ, при цьому не зазначив в чому саме полягає незаконність цього дослідження, то суд апеляційної інстанції вважає такі доводи безпідставними, оскільки приймаючи рішення про неможливість визнання даного дослідження №000219/1 належним і допустимим доказом, суддя належним чином мотивував свій висновок в оскаржуваній постанові, та посилаючись на положення Інструкції з оформлення працівниками патрульної служби МВС матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, вимоги ст. 273 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судову експертизу», обґрунтовано зазначив, що вказане експертне дослідження було проведено з порушенням процесуального порядку призначення судової експертизи.

Крім того, слід зазначити, що під час апеляційного розгляду справи, ні ОСОБА_2, ні його захисник - адвокат Краєвий Т.О. не заявляли клопотання про призначення в справі судової авто-технічної експертизи.

Також необхідно зазначити, що працівниками поліції не складався протокол про адміністративне правопорушення відносно іншого учасника даної дорожньо-транспортної пригоди - водія ОСОБА_4, а тому суд не вправі вирішувати питання про її винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2

Враховуючи вищевикладене, вважаю постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 04 квітня 2017 року відносно ОСОБА_2 законною та обґрунтованою, а тому відсутні підстави для її скасування та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, про що ставиться питання в апеляційній скарзі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И Л А:

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 04 квітня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: І.М. Сілкова

Справа№ 33/796/1216/2017 Категорія КУпАП: ст. 130 КУпАП

Головуючий у апеляційній інстанції - Сілкова І.М.