Номер провадження: 33/785/1426/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Котелевський Р. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_2, при секретарі Стояновій Л.І., за участю особи, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 04.08.2017 року, -

встановив:

оскаржуваною постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 04.08.2017 року,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, офіційно не працюючого, який фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, а також стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 320 (триста двадцять) грн.

Згідно з оскаржуваною постановою, ОСОБА_3В, 23 червня 2017 року, приблизно о 0125 год., за адресою вул. ОСОБА_4, що у Приморському районі в м. Одесі, в стані алкогольного спяніння керував автомобілем «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, відповідно до висновку медичного огляду №000860. Своїми діями ОСОБА_3 порушив п.2.9.а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді районного суду Гончаренко Д.В. подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову та закрити провадження по справі в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В доводах апеляційної скарги зазначає, що причину зупинки йому не було повідомлено. Зазначає, що під час розгляду в районному суді було порушено його право на захист та суддею безпідставно було відмовлено в аудіо фіксації судового засідання та задоволенні його клопотання про виклик поліцейського, який склав протокол відносно нього. Апелянт посилається на суворість накладеного стягнення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу, просив постанову судді скасувати та провадження по справі закрити на підставі ст.38 КУпАП; вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи; апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно зясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283,284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, допитавши ОСОБА_3, апеляційний суд приходить до висновку, що зазначені вимоги закону при розгляді справи в районному суді були виконані, а рішення судді є законим та обґрунтованим.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БР№234988 від 23.06.2017 року, ОСОБА_3 керував автомобілем у стані алкогольного спяніння, що підтверджується висновком, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.06.2017 року (а.с. 2, 3).

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_3, підтримуючи свою апеляційну скаргу, але при цьому не заперечував факту складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, факту його медичного огляду на стан алкогольного спяніння в медичному закладі та результатів цього огляду, відповідно до якого був встановлений факт його перебування в стані алкогольного спяніння.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи апелянта про порушення його права на захист під час розгляду справи в місцевому судді з посиланням на відмову судді районного суду застосувати аудіо фіксацію судового розгляду, оскільки матеріали справи не містять такого клопотання, а апелянт не дав раціонального пояснення тому, чому він не звернувся до районного суду з відповідними письмовим клопотанням. Також апеляційний суд визнає безпідставними доводи апелянта про те, що він не погоджувався з висновками медичного огляду та вважав себе тверезим, оскільки даних щодо незгоди ОСОБА_3 з висновком медичного огляду матеріали справи не містять.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги є безпідставними, а тому апеляційний суд погоджується з висновком судді районн ого суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Безпідставними є і твердження апелянта про суворість накладеного стягнення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.30 КУпАП позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Стягнення на ОСОБА_3 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП і відповідає вимогам ч.2 ст.30 та ст.ст. 23, 33 КУпАП, а саме, характеру вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим, ступеню вини порушника, тощо, і відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка передбачає накладення штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

За таких обставин, апеляційним судом встановлено, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Приморського районного суду м. Одеси, від 04.08.2017 року, якою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін.

Копію постанови вручити ОСОБА_3

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_2