Справа № 461/1553/17 Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М.
Провадження № 33/783/464/17 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 року м.Львів

Апеляційний суд Львівської області у складі: судді судової палати у кримінальних справах ОСОБА_1, з участю представника ОСОБА_2 митниці ДФС ОСОБА_3, захисника ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову Галицького районного суду м. Львова від 23 березня 2017 року про притягнення ОСОБА_5 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України

встановив:

Цією постановою ОСОБА_5 визнаний винний у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.483 МК України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 172930,71 гривень з конфіскацією предметів порушення митних правил, вилучених згідно протоколу про порушення митних правил №0130/209000015/17 від 12.01.2017 року. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави 20364,64 грн. за зберігання предметів правопорушення на складі митниці; 320 гривень судового збору.

Згідно з постановою 12.01.2017 року близько 11 год. 15 хв. в зону митного контролю м/п „Рава-Руська ОСОБА_2 митниці ДФС в напрямку вїзд в Україну смугою руху «червоний коридор» заїхав вантажний автомобіль марки Volkswagen LT35, реєстраційний номер RP66758, VIN: WV1ZZZ2DZWH022164, під керуванням ОСОБА_5.

Під час здійснення митних формальностей ОСОБА_5 подав до митного оформлення паспортний документ фізичної особи, що дає право на перетин державного кордону України серії ET №574096 від 28.12.2011 року, контрольний талон для проходження по червоному коридору серії ТВС номер 814740, свідоцтво про реєстрацію т/з PC/AAG 4427377 від 09.01.2017 року, згідно якого власником автомобіля є Jasinski Janusz, що проживає 37-700, Przemysl, Grodzka 15/11, а також надав Umowa uzyczenia z prawem wyjazdu za granice №28614/2017 від 12.01.2017 року, засвідчене нотаріусом Stanislaw Mielniczuk, зареєстрований за адресою 22-500 Hrubieszow, ul. 3 Maja 17, як документ, що дає право на тимчасове користування вищезгаданого автомобіля ОСОБА_5.

В ході здійснення митного оформлення виникла підозра щодо підробки Umowa uzyczenia z prawem wyjazdu za granice №28614/2017 від 12.01.2017 року, отже було прийнято рішення здійснити перевірку автентичності документів поданих ОСОБА_5, як підставу для переміщення автомобіля через митний кордон України. ОСОБА_2 митниці ДФС №799/13-70-20/10/38 від 12.01.2017 було скеровано запит до нотаріуса «Stanislaw Mielniczuk», на який отримано відповідь від 12.01.2017 року, згідно якої нотаріус Stanislaw Mielniczuk розяснює, що ні 12 січня, ні взагалі ніколи, вищезгаданий громадянин Jasinski Janusz не звертався до канцелярії нотаріальної і не укладав ніякого договору користування на автомобіль, печатки є сфальсифікованими, а підпис не був ним проставлений.

Захисник ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу на зазначену постанову суду, в якій просить, оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити та зобовязати ОСОБА_2 митницю ДФС повернути вилучений автомобіль.

На підтримку своїх апеляційних вимог захисник ОСОБА_4 зазначає, що вважає постанову суду незаконною, необґрунтованою та винесеною з порушенням вимог законодавства. Зокрема, судом не взято до уваги того, що ОСОБА_2 митниця ДФС звернулась до органів поліції із заявою про вчинення кримінального правопорушення по факту підроблення доручення на вилучений автомобіль, і за вказаною заявою були внесені відомості до ЄРДР, а тому передчасним було вирішення судом питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5, оскільки проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні з приводу подій, які мали місце 12.01.2017 року. Крім цього, митним органом і судом не досліджено обставин, що стосуються надання ОСОБА_5 доручення на автомобіль, і ОСОБА_5 добровільно провів декларування автомобіля, який ввозився на територію України.

Заслухавши пояснення апелянта в підтримку поданої апеляційної скарги, представника митниці, який заперечив апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи №461/97/17 та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст.489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов'язаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також; зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, відповідно до вимог ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити опис обставин, установлених при розгляді справи.

З врахуванням вивчених матеріалів справи, перевірених доводів апеляційної скарги, вбачається, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не дотримано вказаних вимог закону, не перевірено обєктивність та повноту провадження у справі, а його висновок про доведеність вини ОСОБА_5 у порушенні ч. 1 ст. 483 МК України є передчасним, оскільки здійснений на підставі неповно зібраних доказів у справі, внаслідок чого неможливо зробити однозначний висновок про його винуватість у порушенні вказаних митних правил.

Так, в порушення вимог ст.278 КУпАП при підготовці справи до розгляду суд не перевірив правильність складання протоколу та інших матеріалів справи про митне правопорушення, унаслідок чого прийняв до розгляду справу за відсутності усіх необхідних для її правильного вирішення відомостей.

Суддя, розглянувши справу, у своїй постанові вдався до формального викладення фабули правопорушення, яке вказано у протоколі ПМП та переліку матеріалів справи, як доказ вини ОСОБА_5. При цьому, достовірно не встановив і не міг встановити хто є власником транспортного засобу, чи зареєстрований він у встановленому порядку у ОСОБА_6, до якого виду цей транспортний засіб відноситься (транспортний засіб комерційного призначення чи транспортний засіб особистого користування), чи не перебуває цей транспортний засіб у розшуку, а відтак чи правомірно користувався цим транспортним засобом ОСОБА_5.

В матеріалах справи знаходиться доручення на користування автомобілеммарки «Volkswagen LT35», реєстраційний номер RP66758, VIN: WV1ZZZ2DZWH022164, 1998 року випуску, яке видане довірителем ОСОБА_7 на імя ОСОБА_5 та підпис довірителя завірений нотаріусом ОСОБА_8.

У статті 244 ЦК України зазначено, що представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Згідно ст.245 ЦК України, форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин.

Законодавством України, а саме ч.4 ст.250 ЦК України, передбачена лише відповідальність представника перед особою, яка видала довіреність

Орган доходів і зборів не встановлено особу довірителя, не допитано його з приводу надання доручення ОСОБА_5 та справжності його підпису на цьому дорученні, чи відповідає це доручення законодавству ОСОБА_6.

Оскільки нотаріус завіряє лише справжність підпису довірителя, то участь представника при цьому є необовязкова.

Слід також зазначити, що у матеріалах справи повідомлення ОСОБА_2 митниці ДФС №013/17 від 13.01.2017 року Жовківському ВП Камянка-Бузького ВП ГУНП у Львівської області про протиправне діяння, яке містить ознаки злочину. За цією заявою цим же органом поліції 17.02.2017 року було внесено відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000224 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

Аналізуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що уповноваженою на складання протоколу особою ОСОБА_2 митниці при оформленні матеріалів про порушення митних правил та судом першої інстанції при прийнятті рішення не були дотримані вимоги закону про всебічне, повне та об'єктивне з'ясування всіх обставин справи. Для встановлення істини у справі належна перевірка матеріалів органом митниці проведена не була, що залишено поза увагою судом першої інстанції, а тому притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за вчинення митного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України є передчасним та суперечить вимогам ч.3 ст.467 МК України.

Згідно п.3 ч.1 ст.8 МК України, державна митна справа здійснюється на основі принципів: законності та презумпції невинуватості.

Таким чином, вина ОСОБА_5. у вчиненні правопорушення за ч.1 ст.483 МК України не встановлена, оскільки відсутні переконливі докази цього.

Отже, постанову суддіГалицького районного суду м. Львова від 23 березня 2017 року про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МУ України слід скасувати у звязку з необєктивністю та неповнотою провадження у справі, а також необєктивністю її розгляду.

Таким чином, як висновок митного органу, так і суду першої інстанції про те, що ОСОБА_5 вчинив дії спрямовані на переміщення транспортного засобу з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, є голослівним та жодним належним та допустимим доказом у матеріалах справи не підтверджується.

Згідно ч.3 ст. 528 МК України, у разі якщо за результатами перевірки законності та обґрунтованості постанови суду у справі про порушення митних правил ця постанова буде скасована, а справа закрита, або адміністративне стягнення за порушення митних правил буде змінено, конфісковані товари, транспортні засоби, сума штрафу або її відповідна частина повертаються особі, яка притягалася до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, або її представникові. Якщо конфісковані товари, транспортні засоби неможливо повернути в натурі, повертається їхня вартість за вирахуванням сум належних митних платежів за ставками, що діяли на день конфіскації. Повернення грошових коштів, зазначених у цій частині, здійснюється органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, з державного бюджету.

Відтак, конфіскований вилучений згідно з протоколом про порушення митних правил № 0130/209000015/17 від 12.01.2017 року автомобіль марки «Volkswagen LT35», реєстраційний номер RP66758, VIN: WV1ZZZ2DZWH022164, 1998 року випуску, вартістю 172930,71 грн., слід повернути ОСОБА_5, без стягнення витрат по страві.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 задоволити.

Постанову Галицького районного суду м.Львова від 23 березня 2017 року про притягнення ОСОБА_5 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, скасувати у звязку з недоведеністю вини.

Вилучений згідно з протоколом про порушення митних правил № 0130/209000015/17 від 12.01.2017 року автомобіль марки «Volkswagen LT35», реєстраційний номер RP66758, VIN: WV1ZZZ2DZWH022164, 1998 року випуску, вартістю 172930,71 грн. повернути ОСОБА_5 без стягнення витрат по справі для повернення у ОСОБА_6.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_1