ПОСТАНОВА

Іменем України

17.10.2017 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Вернік В.М., за участі захисника ОСОБА_1, розглянув матеріали, які надійшли від Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, інваліда другої групи, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

за ч.1 ст.130 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жмеринського міськрайонного суду знаходиться дана адміністративна справа щодо вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.й ст.130 КУпАП, за ознакою керування ним о 13 годині 40 хвилин 27.07.2017 року в стані алкогольного спяніння мотоциклом "ММВЗ 311211", державний номерний знак 37-90 ВИД, по вул. Калініна в с.Станіславчик Жмеринського району; результат тесту приладом №ARBL №0884 становить 0,66 ‰.

В судовому засіданні ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав, вказавши, що вказаного дня він їхав у власних потребах на мотоциклі без шолому та з цих підстав був зупинений працівниками патрульної поліції, які відчули від нього запах алкоголю. Далі вони доставили його службовим автомобілем до м.Жмеринка, де у присутності свідків йому надали алкотестер, який він продув. Зауважив, що за рекомендацією лікаря він вживає медичний препарат Хомвіо-Ревман, який містить спирт.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що у пообідню пору доби 27.07.2017 року він разом із свом знайомим терміново прибули на вул. Космонавтів в м.Жмеринці, де на той час сталося ДТП за участі іншого їх товариша. За деякий часдо вказаного місця пригоди прибув службовий автомобіль працівників патрульної поліції, які закликали їх до себе, повідомивши про необхідність засвідчити обставини перебування в стані алкогольного сп'яніння чоловіка, який перебував у їх автомобілі на задньому сидінні. Вони підписали протокол про адміністраоивне правопорушення на бланку зеленого кольору, після чого вказаному чоловіку надали продути алкотестер, якій зафіксував показники, результату яких він не пам'ятає. Зауважив, що особисто він не бачив, щоб той чоловік керував транспотним засобом, про це казали лише працівники поліції.

Свідок ОСОБА_4 надав суду аналогічні пояснення.

Відповідно до п.п."а" п.2.9. Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин;

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. За відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до положень ч.1,2 ст.6 Конвенції 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Наведене кореспондується із правилами ст.7 КУпАП, в силу якої ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_3, свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_2, доходжу висновку про недоведеність належними та допустимим доказами наявності у діях ОСОБА_2 події та складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України за ознакою керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного спяніння, оскільки хоча й факт керування мотоциклом до вказаного часу визнаний самим ОСОБА_2 в судовому засіданні, проте, встановлені обставини щодо фактичного місця проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння по вул. Космонавтів в м.Жмеринці Вінницькій області, що є відмінним від місця затримання водія ОСОБА_3 та від місця складання протоколу про адміністративне правопорушення, що зазначене у ньому як с.Станіславчик Жмеринського району, вул. Калініна, вочевидь не узгоджується із вимогами п.6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 року №1452/735, положеннями якого визначено, що огляд на стан спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.. Всупереч вказаним вимогами працівниками поліції було проведено огляд ОСОБА_3 на стан алкогольного сп'яніння не на місці зупинки транспотного засобу, яким керував останній, а також вказано неналежне місце складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки наведені в ньому відомості про результати алкотеста були здобуті в іншому місці.

Наведені обставини визначають недотримання встановленого законом загального порядку проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння особи, яка керує транспортним засобом, та складання протоколу про адміністративне правопорушення, а тому становлять підстави закриття провадження в справі, оскільки дотримання встановленого порядку огляду на стан сп'яніння в даному конкретному випадку працівниками поліції забезпечено не було, а відтак усі здобуті в ході даного огляду докази, які містять певні відомості, не мають ознак їх допустимості й не можуть бути використані на доведення цих обставин.

Враховуючи викладене, керуючись ст.221, .247, ст.283, 284, 287-290 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі за відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, до Апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя Вернік В.М.