АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/2273/2017Категорія: ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий в суді першої інстанції: Бойко О.В.
Головуючий в апеляційній інстанції: Маліновський О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Маліновський О.А., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності -

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, не працюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 11 серпня 2017 року щодо ОСОБА_4 за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 11 серпня 2017 року визнано ОСОБА_4 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

Визнано ОСОБА_4 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Згідно ст. 36 КУпАП остаточно накладено на ОСОБА_4 адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Як зазначено у постанові, ОСОБА_4 14.05.2017 року о 05.56 год. в м. Києві по вул. Луценка керував автомобілем «БМВ», д.н.з. НОМЕР_2, з ознаками алкогольного сп'яніння (нестійка хода, почервоніння хода, почервоніння очей, запах алкоголю з порожнин рота). Від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив п.п. 2.9а ПДР України, тобто здійснив дії передбачені, ч. 1 ст.130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_4 14.05.2017 року о 05.56 год. в м. Києві по вул. Луценка керував автомобілем «БМВ», д.н.з. НОМЕР_2, не обрав безпечну швидкість, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого сталося зіткнення з електроопорою, що призвело до пошкодження транспортного засобу. В діях водія ОСОБА_4 вбачається порушення п.п. 12.1, 2.36 ПДР України, тобто здійснив дії передбачені ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду першої інстанції щодо визнання його винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст.130 КУпАП, у зв'язку з відсутністю його причетності до їх скоєння та звільнити його від накладених адміністративних стягнень у вигляді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн., та позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

ОСОБА_4 вважає, що постанову суду першої інстанції є безпідставною та незаконною, оскільки судом не були об'єктивно з'ясовані усі обставини даного ДТП та не підтверджені доказовою базою, його причетність до скоєння даних адміністративних правопорушень. Суд першої інстанції, не з'ясувавши об'єктивно фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративних правопорушень, та його вину у їх вчиненні, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, що передбачено ст. 251 КУпАП, прийняв неправильне рішення визнавши його винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч. 1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_4 зазначає, що під час ДТП він дійсно знаходився у стані алкогольного сп'яніння, але за кермом автомобіля він не перебував. Керував авто його знайомий ОСОБА_5, який втік з місця ДТП, злякавшись наслідків скоєного. Тому даний протокол ним не підписано через повну незгоду з його змістом. Від проходження огляду на стан сп'яніння він також відмовився, оскільки не керував авто. Ним та ОСОБА_5 були подані відповідні заяви 18.05.2015 до Управління патрульної поліції у м. Києві. Однак, не зважаючи на його категоричні заперечення щодо причетності до даного ДТП, інспекторами патрульної поліції було складено адміністративний протокол за ст. 124, ч. 1 та ст. 130 КУпАП на нього, як власника автомобіля. При цьому не були враховані його усні пояснення щодо непричетності до скоєного ДТП та щодо перебування за кермом зовсім іншої людини. Викладене свідчить про порушення його прав на справедливий та неупереджений розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбачені статтею 268 КУпАП.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_4, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

При розгляді справи судом першої інстанції у відповідності зі ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП були повно, всебічно та об'єктивно встановлені фактичні обставини та зібрані у справі докази в їх сукупності, дана їм належна оцінка, керуючись законом суд прийшов до законного та обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджено матеріалами справи про адміністративне правопорушення,.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 про необхідність скасування постанови суду першої інстанції у зв'язку з тим, що він не керував автомобілем є безпідставними та не підтверджені належними доказами.

Під час складання протоколу ОСОБА_4 відмовився від підпису та не надав пояснень щодо обставин справи, його подальші пояснення, як і пояснення ОСОБА_5, є намаганням ОСОБА_4 уникнути відповідальності за вчинені правопорушення, оскільки дані пояснення повністю спростовуються сукупністю зібраних по справі доказів, зокрема поясненнями ОСОБА_6, ОСОБА_7, які вказали на ОСОБА_4 як на особу, яка керувала автомобілем, схемою ДТП, пошкодженнями автомобіля та поясненнями ОСОБА_8, ОСОБА_9 про відмову ОСОБА_4 від проходження огляду на стан сп'яніння, які суд повно, всебічно і об'єктивно дослідив та надав їм належну оцінку з точки зору допустимості і достатності для встановлення винуватості ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд першої інстанції, врахувавши положення ст. ст. 33, 34 КУпАП, наклав на ОСОБА_4 стягнення, що за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, і відповідає меті виховання особи, що його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

За таких обставин постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування та закриття провадження у справі апеляційним переглядом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 11 серпня 2017 року щодо ОСОБА_4 за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.А. Маліновський