АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 638/5652/17 Головуючий 1-ї інстанції: Подус Г.С.
Провадження №33/790/1497/17 Доповідач: Чопенко Я.В.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2017 року м. Харків

Суддя апеляційного суду Харківської області Чопенко Я.В., за участю ОСОБА_1 особи що притягувалася до адміністративної відповідальності розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 квітня 2017 року,-

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

Уродженка Сахалінської області Курильського району смт. Куйбишев, працює директором Департаменту організаційної роботи Харківської міської ради, проживає за адресою: м. Харків, пр.. Московський 64-А,

кв. 151,

- визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 212-3 КУпАП та закрито провадження у справі у звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

В оскаржуваній постанові зазначено, що 11.04.2017 року до Дзержинського районного суду міста Харкова надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення від 06.04.2017р. за ч.2 ст.212-3 КУпАП, з якого вбачається, що до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини звернувся потерпілий ОСОБА_2 щодо порушення Харківською міською радою вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації».

На підставі Закону України «Про доступ до публічної інформації» ОСОБА_2 звернувся до Харківської міської ради із запитом від 12.01.2017р., в якому просив надати завірену належним чином копію розпорядження голови Харківської міської Ради №1135/2 від 08.08.2016 року та копію перших пяти сторінок доповнення 1 к даному розпорядженню

Листом від 18.01.2017р. №35/0/69-17 за підписом директора Департаменту Організаційної роботи ОСОБА_1 потерпілому було повідомлено, що обсяг запитуваної ним інформації становить більше 12 сторінок. Потерпілому запропоновано оплатити вказаний обсяг сторінок за наданим рахунком від 18.01.2017р. №165, не надавши при цьому безкоштовно перших 10 сторінок запитуваної інформації, чим було порушено вимоги ст.21 ЗУ «Про доступ до публічної інформації» та скоєно правопорушення, передбачене ч.2 статті 212-3 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Дзержинського районного суду та винести нову, якою провадження про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість та винесення з порушеннями норм КУпАП.

Разом з тим ОСОБА_1 заявила клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги, посилаючись на те, що судових повісток вона не отримувала, про розгляд справи не знала, а копію судової постанови отримала лише 26.10.2017 року.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

Крім того, 29.11.2017 року через канцелярію Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_1 було подано зміни до своєї апеляційної скарги з проханням провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Однак під час судового засідання 20.12.2017 року ОСОБА_1 змінила вимоги апеляційної скарги, уточнивши їх та просила постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 квітня 2017 року скасувати та винести нову, якою провадження у справі закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

В апеляційній скарзі зазначає обставини події, повязаних, як на її думку, з ненаданням ОСОБА_2 інформації на його запит, вказує на невірне тлумачення та необґрунтоване застосування правових норм судом першої інстанції.

20.12.2017 року ОСОБА_2 прибувши в судове засідання до суду апеляційної інстанції подав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності.

В силу вимог ст. 294 КУпАП зазначене не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 в підтримку своєї апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи, справа може бути розглянута лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_1 участі не приймала.

Крім того в адміністративних матеріалах відсутні будь які судові повідомлення та повістки про виклик ОСОБА_1 до суду першої інстанції.

Незважаючи на зазначене суд розглянув справу та виніс судову постанову без участі ОСОБА_1

Таким чином судом першої інстанції було не дотримано вимоги п.3 ст.278 КУпАП.

За таких обставин ОСОБА_1 була позбавлена можливості реалізувати в суді передбачені законом (ст. 268 КУпАП) права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, зокрема права давати пояснення, надавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо. Це є порушенням не тільки процесуального закону, а й вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо забезпечення рівності та змагальності сторін, що випливає із практики Європейського Суду з прав людини ( Рішення у справах «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява № 7460/03),«Гурепка проти України» від 08 липня2010 року (заява № 38789/04) «Лучанінова проти України» від 09 вересня 2011 року (заява №16347/02) та ін.) Зокрема, у справі «Гурепка проти України», заявник за аналогічних обставин стверджував, що його було позбавлено можливост іособисто брати участь у розгляді своєї справи. Суд у цій справі нагадував, що принцип рівності сторін один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Суд визнав що у провадженнях в адміністративній справі щодо заявника не забезпечувалися важливі процедурні гарантії і що, враховуючи обставини справи, ці процедурні недоліки були достатньо серйозними, аби ставити під сумнів справедливість провадження, та констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1, вмінюється порушення вимог ч.2 ст. 212-3 КУпАП.

Даний протокол складено головним спеціалістом відділу забезпечення діяльності регіональних представництв Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_3

Між тим, суддя суду першої інстанції визнаючи винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення належним чином не врахував вимоги вимоги п.7 ст.247 КУпАП.

Матеріали справи містять копію запиту ОСОБА_2 (а.с.6) та копія відповіді на цей запит (а.с.7).

3 протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.1-3) вбачається що відмову від ОСОБА_1 потерпілим отримано 18.01.2017 року.

Отже на час розгляду справи судом 24.04.2017 року по данній відмові сплив строк передбачений ст.38 КУпАП і суд першої інстанції мав застосувати вимоги п.7 ст.247 КУпАП. .

Відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Більш того, згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь- яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Враховуючи викладене, постанова судді суду першої інстанції від 24.04.2017 підлягає безумовному скасуванню.

Відповідно до ч.8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Дана норма є імперативною і не передбачає обовязку суду визначати питання винності чи невиності особи оскільки по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи за вчинення адміністративного правопорушення.

З урахуванням того, що на даний час закінчився визначений ст.38 КУпАП строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, апеляційний суд після скасування постанови суду першої інстанції також позбавлений процесуальної можливості досліджувати нові докази та вирішувати питання про винуватість або невинуватість ОСОБА_1, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП.

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити поновивши їй процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 з змінами та доповненнями задовольнити.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 квітня 2017 року по справі № 638/5652/17, провадження № 3/638/1730/17 скасувати.

Винести нову постанову якою провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП у звязку з збігом строків передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківськогої області ОСОБА_4