Справа № 136/645/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2017 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Кривенко Д.Т., розглянувши матеріали, які надійшли від т.в.о.начальника Липовецького відділення поліції Немирівського відділу поліції ГУ Національної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не притягуваного до адміністративної відповідальності,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

28.04.2017 року на розгляд суду надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Із протоколу слідує, що 04.04.2017 року о 01:20 год. в м. Вінниці по вул. А. Первозванного, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Opel Vectra», державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, чим порушив п.2.9. ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вищевказаного правопорушення не визнав за обставин зазначених у прот околі про адміністративне правопорушення. Суду пояснив, що результати проходження огляду на стан алкогольного спяніння були проведені з порушенням встановленого порядку, зокрема жодних ознак алкогольного спяніння за наявності яких слід було доставляти до медичного закладу не було. Поліцейські вели себе зухвало та нахабно, а тому аби вони відчипились він поїхав до медичного закладу разом з ними, бо не довіряв їм та не був згоден із показниками приладу «Драгер», так як поліцейські відмовились в категоричній формі надати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. В лікарні, де лікар, на його думку, також співпрацює із поліцейськими, порушення продовжились, зокрема йому надали муштук для продутя приладу драгер, який вже був у використанні, він був без упаковки, контрольне продутя приладу не проводилось, роздруківка результатів огляду не друкувалась на принтері, а відтак, вважає, що такі результати не можуть бути достовірними та свідчити про їх належність саме йому. На його вимогу провести дослідження біологічного середовища, лікар відмовив, мотивуючи тим, що такі дослідження проводяться лише у разі ДТП, а тому в даному випадку відсутня така потреба.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідка, вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, зясувавши обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, оцінивши усі зібрані у справі докази в їх сукупності, дійшов висновку про таке.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП несуть водії у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану алкогольного сп'яніння та оформлення результатів такого огляду визначені в Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2015 № 1452/735, (далі - Інструкція).

Окрім Інструкції № 1452/735 питання огляду водіїв транспортних засобів на стан спяніння також врегульовується постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (в редакції від 28 жовтня 2015 року).

Згідно вказаних нормативних документів, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Вказаними нормативними актами визначено, що огляд на стан спяніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;

лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов спеціальну підготовку (тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив, що не був згоден із оглядом, який був проведений працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу, оскільки йому не було представлено сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки «Драгер», отож суд вважає, що проходження огляду в медичному закладі було виправданим.

В судовому засіданні в якості свідка було допитано лікаря КЗ «Вінницький обласний наркологічний диспансер Соціотарапія» ОСОБА_2, який проводив огляд ОСОБА_1 та який суду пояснив, що конкретно даного освідування вказаної особи він не памятає, однак вказав, що у роботі вони дійсно використовують мундштуки, які були у використанні, у звязку із браком фінансування, однак перед цим всі мундштуки замочуються в хлорантаїні, а потім ще стерилізуються ультрафіолетовим випромінюванням. Проби холості чи пробні мундштуків вони не проводять, оскільки їм не відомо про такі функції. Незважаючи на те, що прилад «Драгер» обладнаний функцією роздрукування (принтер), однак вони ним не користуються, оскільки не вбачають потреби. Кров даного громадянина на проведення дослідження біологічного середовища не відбиралась, оскільки такі дії вони проводять у разі ДТП, тому вважають, що показників приладу «Драгер», який ними зазначається самостійно, достатньо для інформації щоб зазначити у висновку.

Згідно вказаних вище нормативно правових актів, огляд у закладах охорони здоров'я щодо виявлення стану сп'яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров'я, який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп'яніння. Використання в закладах охорони здоров'я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

При цьому, у випадку використання цих засобів трубки контролю тверезості має бути дотримано непорушність стану упаковки трубки, дотримання використання мундштуків.

Також визначено порядок відібрання зразків біологічного середовища для лабораторного дослідження.

За результатами огляду на стан сп'яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Аналізуючи зібрані у справі докази в контексті спеціальних нормативно правових актів, які регулюють порядок проведення огляду на стан алкогольного спяніння та оформлення таких результатів, суд дійшов висновку, що такий огляд проведено лікарем закладу охорони здоров'я із значними порушенням, оскільки було порушено цілісність мундштуків, не проведено пробного продування приладу «Драгер», а показники вимірювального приладу записано зі слів лікаря, що ставить під сумнів такі показники зазначені лікарем у акті і як наслідок у висновку.

Крім цього, лікарем медичного закладу не було відібрано зразків біологічного середовища ОСОБА_1 всупереч вимог Інструкції, на підставі яких в сукупності з результатами огляду встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду і як наслідок на підставі цього видається висновок.

У разі порушення вимог Інструкції висновки такого огляду вважаються недійсними (р. 3 п. 22).

За правилами ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене, суд дійшов до переконання, що висновок, в якому зафіксовано лікарем медичного закладу результати медичного огляду з метою виявлення у ОСОБА_3 стану алкогольного спяніння є недійсним, а інших належних та допустимих доказів матеріали справи не містять, отож пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду шляхом дослідження та перевірки зібраних у справі доказів та не спростовані.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що провадження у справі стосовно ОСОБА_1 підлягає до закриття на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.ст.130 ч.1, п.1 ч.1 ст.247, 283, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 зач.1 ст.130 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області.

Суддя Д.Т. Кривенко