Справа № 163/321/17 Провадження №33/773/402/17 Суддя в 1 інстанції: Гайдук А. Л.
Категорія: ст.472 МК УкраїниДоповідач: Гапончук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2017 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

судді - Гапончука В.В.,

з участю

представника митниці - Пікалюка М.С.,

особи, що притягується до відповідальності, - ОСОБА_2,

захисника - ОСОБА_3,

розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягується до відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Любомльського районного суду від 23 березня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1, непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1, закордонний паспорт серії НОМЕР_3, виданий 29.04.2013 органом 0719,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою судді ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17561 (сімнадцять тисяч п'ятсот шістдесят одна) гривня 28 копійок з конфіскацією в дохід держави 600 (шістсот) євро.

ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 25.01.2017 приблизно о 18 год. 52 хв., слідуючи з України в Республіку Польща через митний пост "Ягодин" Волинської митниці ДФС, в приватних справах, в якості пасажира автомобіля марки «Фольксваген ЛТ35», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, з двома причепами-лафетами НОМЕР_4/НОМЕР_5, намагався незаконно, шляхом недекларування, тобто незаявлення за встановленою формою в митній декларації та при усному опитуванні інспектором митниці по пунктах митної декларації, перемістити через митний кордон України валюту, яка склала понад дозволену до вивезення норму готівки, в розмірі 600 євро, що по курсу НБ України станом на 25.01.2017 становить 17561,28 гривень, чим порушив вимоги п.2 розділу 2 Інструкції про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 148 від 27.05.2008 року «Про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України», та вчинив правопорушення, передбачене ст.472 МК України.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_2 в апеляційній скарзі вважає постанову судді в частині обрання йому такого суворого стягнення, як конфіскація грошових коштів та накладення штрафу, незаконною, необґрунтованою, винесеною з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, практики Європейського суду з прав людини у вказаних категоріях справ, та що дане стягнення є явно неспівмірним з вчиненим ним правопорушенням та шкодою, яку він потенційно міг завдати державі.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши думку ОСОБА_2 та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали, представника митниці, який просив залишити постанову суду першої інстанції без змін, суддя приходить до наступного висновку.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим, що в апеляційній скарзі не оспорюється.

Відповідно до ст. 22 КпАП України, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

В суді апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2 вперше притягується до відповідальності за порушення митних правил, у нього на утриманні перебуває чотверо малолітніх дітей, ступінь його вини у вчиненому, щире розкаяння, як обставину, що пом'якшує відповідальність, і в той же час відсутність обтяжуючих обставин

Згідно матеріалів справи, причиною вчинення ОСОБА_2 вищевказаного правопорушення став збіг тяжких матеріальних та сімейних обставин, а саме те, що останній офіційно не працює, на утриманні перебуває четверо малолітніх дітей та дружина, а тому суд приймає до уваги його пояснення про те, що вчинення адміністративного правопорушення пов'язане зі скрутним матеріальним становищем.

Крім того, приймаючи рішення про накладення адміністративного стягнення суддя не врахував співрозмірність накладеного стягнення шкоді, яка могла бути завдана державі, що свідчить про малозначимість вчиненого правопорушення митних правил.

Враховуючи наведене, вважаю, що постанову суду першої інстанції слід скасувати а провадження відносно ОСОБА_2 закрити.

Керуючись ст. 22, 294 КпАП України, ст. 530, 531 МК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Любомльського районного суду від 23 березня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України скасувати, а провадження по справі закрити, звільнивши ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Вилучені на користь держави 600 (шістсот) євро, повернути ОСОБА_2

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/ В.В. Гапончук

З оригіналом згідно:

Дата набрання законної сили 01.06.2017р.

Суддя В.В. Гапончук

помічник судді О.В. Курбай