Справа № 359/4424/17 Головуючий у І інстанції Гончаров О. М.
Провадження № 33/780/646/17 Доповідач у 2 інстанції Авраменко
Категорія 147 10.10.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 жовтня 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області Авраменко М.Г.,

за участі:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2

захисника - Гарбуза М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали провадження про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 червня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Цією ж постановою вирішено питання щодо процесуальних витрат,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови, 06 травня 2017 року о 08 годині 10 хвилин в м. Обухів по вул. Каштанова, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом - автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, різкий запах з ротової порожнини, нестійко хода, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із таким рішенням, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 червня 2017 року та провадження щодо нього закрити за відсутністю у його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На думку апелянта, рішення суду першої інстанції прийнято без урахування всіх фактичних обставин справи, а зібрані по справі докази є недостатніми для визнання його вини. Зазначає, що був позбавлений можливості захищати свої інтереси в суді, оскільки не отримував повідомлень про розгляд справи. На його думку, не відповідають фактичним обставинам справи висновок суду, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, так само, як і відсутні докази вказаного. Так, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_2 відмовився від медичного огляду у лікаря, проте не встановлюють стан сп'яніння особи. Зазначає, що особи, які надавали пояснення щодо його відмови від проходження від медичного огляду взагалі не були присутніми під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, а працівники поліції вказали даних осіб після складання протоколу, що може підтвердити його син, який був свідком складання протоколу. Крім того, апелянт звертає увагу на порушення Наказу Міністерства Внутрішніх Справ №1376 у звязку із тим, що йому не надавався протокол про адміністративне правопорушення на місці його складання та не вручалась його копія.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції було допущено неповноту судового розгляду та не досліджено всі обставини по справі у зв'язку із тим, що суд не викликав та не допитав працівників поліції, які складали протокол та осіб, які надавали пояснення як свідки. Крім того, на думу апелянта, працівники поліції зупинили його в порушення ст. 35 ЗУ «Про поліцію», тобто, за відсутністю законних підстав для цього, так само, як і безпідставне проведення огляду транспортного засобу. Зазначає, що його пояснення було написано під тиском працівників поліції з погрозою вилучення його автомобіля на штрафний майданчик. Крім того, працівниками поліції не були роз'ясненні його права, порядок та строки оскарження протоколу.

На думку ОСОБА_2, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення порушено ст. 278 КУпАП, оскільки відсутній запис інспектора про дії водія щодо ухилення від огляду на стан сп'яніння, не додано письмових пояснень свідків, а також відсутній запис про відсторонення апелянта від керування транспортним засобом.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та його захисника в підтримку вимог і доводів апеляційної скарги, допитавши особу, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вивчивши матеріали провадження, приходжу до наступного.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи, підлягають для з'ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.2 ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, серед яких, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Однак, як встановлено апеляційним переглядом, вказані вимоги процесуального закону судом першої інстанції не були дотримані та виконані в повному обсязі.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування особами транспортними засобами в стані алкогольного сп'яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він 06.05.2017 о 08:10 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння, різкий запах з ротової порожнини, нестійка хода, почервоніння очей, тремтіння рук. На експертизу їхати відмовився в присутності свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України за що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Для підтвердження винуватості ОСОБА_2 у відмові від медичного огляду на стан сп'яніння в установленому порядку, суд першої інстанції у постанові замість опитування двох свідків, зазначених у протоколі, послався на протокол про адміністративне правопорушення серії БР №042686 від 06.05.2017, а також пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, доданих до нього.

На думку суду, притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння, не ґрунтується на законі.

Відповідно до п.п. 6, 7 IX розділу Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Однак, дані вимоги закону працівником поліції виконано не було, що є суттєвим порушенням вищевказаного закону та позбавляє можливості перевірити достовірність обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння засвідчило двоє свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5, які в суд першої інстанції не викликались.

Для перевірки доводів апеляційної скарги про упередженість працівників поліції, які складали протокол, під час апеляційного розгляду, за клопотанням захисника, був викликаний сержант поліції ОСОБА_7, який складав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, а також оглянуто роздруківки скріншотів з соціальних мереж, наданих захисником.

Роздруківки скріншотів містять беззаперечні докази того, що особи, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, в якості свідків, є близькими знайомими сержана поліції ОСОБА_7, і цю обставину останній підтвердив.

Наведене свідчить про обґрунтованість доводів апеляційної скарги щодо упередженості працівника поліції, що також, на думку суду, підтверджується відсутністю відомостей про вручення ОСОБА_2 копії протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №042686 від 06.05.2017, що є обов'язковим, відповідно до положень ч.2 ст.254 КУпАП.

З'ясовані під час апеляційного розгляду обставини, на думку суду, свідчать про наявність істотних порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, у звязку із чим, суд не може вважати такий протокол допустимим доказом, використовувати його при прийнятті процесуальних рішень та посилатись на нього при ухваленні судового рішення.

За таких обставин, апеляційний суд, керуючись ст.62 Конституції України, всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тлумачить на його користь і вважає, що висновки суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є необґрунтованими, у звязку із чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у звязку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 червня 2017 року щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП - скасувати , а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Г. Авраменко