П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" грудня 2017 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Бірса О.В., розглянувши справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1(далі - особа, що притягається до адміністративної відповідальності) 25.10.2017 о 14:00 год. за місця свого проживання вчинив насильство в сім»ї відносно особи, яка у розумінні ст. 1 Закону України «Про попередження насильства в сім'ї», є членом сім'ї останнього.

Вказаних висновків суд дійшов дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, як-то: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у тому числі з урахуванням наявних пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо часу, місця, способу настання обставин вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення та безпосередньо її ролі в їх настанні, керуючись законом і правосвідомістю, враховуючи таке.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Так, у даному випадку, як вбачається з матеріалів адміністративної справи, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустими доказами, зокрема відомостями відображеними у протоколах про адміністративні правопорушення, які складені у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості; даними, що містяться у долучених до протоколів матеріалах в їх сукупності.

При вирішенні питання накладення адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, та не убачає, в розумінні ст. ст. 34, 35 даного Кодексу, обставин, які пом'якшують чи обтяжують відповідальність останньої і вважає за необхідне, виходячи з положень ст. 22 КУпАП, яка визначає, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності обмежившись усним зауваженням, вважає за можливе звільнити порушника від адміністративної відповідальності обмежившись усним зауваженням.

В свою чергу, суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому враховуючи той факт, що усне зауваження, виходячи з норм ст.ст. 24, ч. 2 ст. 284 КУпАП, не відноситься до видів адміністративних стягнень, та являється однією із можливостей, визначених КУпАП, для звільнення особи від адміністративної відповідальності, не вбачає пістав для звернення судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 33-35, 85, 251, 252, 260, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та звільнити його від адміністративної відповідальності обмежившись, у порядку ст. 22 даного Кодексу, оголошенням усного зауваження

Провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені КодексомУкраїни про адміністративне правопорушення, з урахуванням норм статтею 287-291 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

С у д д я : О.В. Бірса