Справа № 299/170/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.05.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Феєра І.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Виноградівського районного суду від 03.02.2017.

Цією постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючий електромонтером на Севлюш Нет, мешканець смт. Королево вул. Винниченка, 50/1 Виноградівського району, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 (один) рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 320 грн. на користь держави.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №528005 від 20.01.2017 та постанови судді від 03.02.2017 убачається, що ОСОБА_1В., 20.01. 2017, близько 10 год., між населеними пунктами с. Сасово та м. Виногрдів керував транспортним засобом марки "Renau1t Dokker" номерний знак НОМЕР_1, у стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції (у разі необхідності), скасувати таку, а провадження в справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що копію оскаржуваної постанови отримав поштовим звязком з рук листоноші 11.02.2017. Інспектор поліції не записав до протоколу пояснення свідка ОСОБА_2, який перебував у салоні автомобіля на момент зупинки, а також не розяснював йому права. Під час складання протоколу інспектор поліції довів до нього вербальну інформацію про те, що йому на той момент часу «був дуже необхідний показник по пянці й тому треба скласти протокол». На місці зупинки транспортного засобу та на місці складання протоколу інспектор, який складав такий, його огляд на стан спяніння в присутності двох свідків не проводив. На його думку оскаржувана постанова є незаконною та ґрунтується виключно на доказах, які здобуті незаконним шляхом та оформлені з порушенням

-2-

встановленого порядку. Постанова суду першої інстанції містить неправильні дані про його місце роботи. Судом встановлено, що висновок № 69 від 20.01.2017 не є допустимим доказом у справі. Так, у матеріалах, що надійшли до суду, відсутні дані щодо його незгоди на проведення огляду на стан спяніння поліцейським із використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків. Відтак, передумови для проведення огляду в закладі охорони здоровя були відсутні. Наведене дає підстави для висновку, що огляд проведено з порушенням вимог ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, що згідно ч. 5 ст. 266 цього Кодексу свідчить про недійсність огляду. Протокол про адміністративне правопорушення не містить посилання на підпункти, зазначені в п.2.9 ПДР. Він не вважає, що перебував у стані спяніння, оскільки незначну кількість спиртного вжив напередодні ввечері, тобто 19.01.2017. З результатами медичного огляду на визначення стану алкогольного спяніння не згідний, оскільки такий проведено з порушенням вимог, встановлених законом. На його думку показники приладу, за допомогою якого здійснювався огляд, є недостовірними, оскільки такі показники могли виникнути в результаті фізичного впливу на прилад медичним працівником, який проводив огляд. Крім того, звертає увагу на те, що проживає разом із безробітними матірю та двома братами, а позбавлення права керування транспортним засобом позбавить його можливості отримувати доходи для себе та своєї сімї. У протоколі про адміністративне правопорушення практично не читабельний рукописний текст, не зазначені відомості про точне місце вчинення адміністративного правопорушення місце зупинки транспортного засобу, не відібрано пояснення від свідка (пасажира переднього сидіння автомобіля). У протоколі є посилання на акт № 69 Виноградівської РЛ, а до матеріалів справи додано висновок, однак такий доказ є неналежним, а його подання потягло за собою прийняття судом першої інстанції необґрунтованого процесуального рішення. Поліцейський не проводив його огляд на стан алкогольного спяніння на місці зупинки, він від такого не відмовлявся в звязку із чим не було підстав для проведення огляду в медичному закладі, а тому, висновок №69 здобутий незаконним шляхом та є неналежним доказом. Крім того, медичний працівник у висновку не зазначив назву застосованого приладу, своє повне прізвище, імя та по батькові, точний час направлення на огляд. Також, відсутні відомості щодо наявності сертифікату відповідності приладу, за допомогою якого здійснювалося тестування на алкоголь чи свідоцтва про його повірку. Усупереч вимог закону в оскаржуваній постанові не зазначено правових наслідків невиконання адміністративного стягнення, відсутні реквізити та можливі способи оплати штрафу. При обранні виду адміністративного стягнення не враховано особу порушника, його майновий стан, тощо. Судом першої інстанції не надано оцінки порушенням порядку заповнення змісту протоколу про адміністративне правопорушення, який заповнено нерозбірливим почерком, зі скороченням по батькові працівника поліції, який його заповняв, без зазначення назви документа, який посвідчує особу правопорушника. Усупереч вимог закону, працівником поліції при складанні протоколу не було розяснено його права. На його думку, у звязку з вищезазначеними порушеннями, протокол про адміністративне правопорушення не є належним та допустимим доказом його вини. Справа розглянута судом першої інстанції без виклику та участі інспектора поліції, особи, яка проводила медичний огляд на стан алкогольного спяніння та свідка пасажира автомобіля.

-3-

У судове засідання апеляційного суду правопорушник ОСОБА_1 не з'явився. Про час та місце розгляду апеляційної скарги належним чином повідомлений, про що свідчить розписка про отримання ним повідомлення (а.с.171). 16.05.2017 від ОСОБА_1 надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги без його участі, а тому апеляційний суд відповідно ч.6 ст.294 КУпАП розглядає справу у його відсутності.

Що стосується прохання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови, то таке не підлягає до задоволення, оскільки рішення відносно ОСОБА_1 постановлено 03.02.2017, а апеляційна скарга подана ним 13.02.2017, тобто в межах строку, передбаченого ст.294 КУпАП.

Перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП при розгляді справи суд зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи та досліджених доказів апеляційним судом вбачається, що ОСОБА_1, 20.01.2017, близько 10 год., між населеними пунктами с. Сасово та м. Виноградів керував транспортним засобом марки "Renault Dokker", номерний знак АО 3876 ВН, в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

-4-

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №528005 від 20.01.2017, даними висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.01.2017, згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного спяніння (а.с.1, 2).

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими й підтверджується зібраними по справі доказами.

Згідно ч.1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол про адміністративне правопорушення складений щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам законодавства, оскільки містить усі необхідні дані про особу порушника, час, місце та діяння, що становить обєктивну сторону адміністративного правопорушення, які передбачені ч.1 ст. 256 КУпАП.

З указаного протоколу також, убачається, що ОСОБА_1 своїми підписами в протоколі засвідчив, що права та обовязки йому розяснено, зі змістом протоколу ознайомлений та згідний, копію протоколу отримав.

За наведених вище обставин, апеляційний суд відхиляє доводи апелянта щодо невідповідності протоколу серії АП2№528005 від 20.01.2017 вимогам закону, зокрема ст.256 КУпАП.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), затверджена спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

-5-

Відповідно до п 16. розділу ІІІ Інструкції, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

У матеріалах справи (а.с.2) наявний висновок від 20.01.2017, виданий на підставі акта медичного огляду №69 від 20.01.2017, відповідно до якого встановлено, що на момент огляду ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного спяніння, а тому, висновок суду першої інстанції про те, що цей доказ є недопустимим, апеляційним суд оцінюються критично і визнається необгрунтованими виходячи з наступного.

Допитана судом апеляційної інстанції лікар Виноградівської районної лікарні ОСОБА_3 показала, що вона працює лікарем Виноградівської РЛ і відповідно до Свідоцтва виданого директором ТОВ «Транспортний навчально-методичний центр» та дійсний до 30.05.2019 має право проводити медичний огляд водіїв транспортних засобів на стан алкогольного спяніння (а.с.133). 20.01.2017, близько 10 год. 35 хв. до приймального відділення Виноградівської РЛ приїхали працівники Виноградівського відділу поліції, з метою проведення медичного огляду на стан алкогольного спяніння ОСОБА_1. При обстеженні останнього, апаратом Алконт 01СУ, було зафіксовано 0,6% проміле алкоголю в крові, що вказувало на наявний стан алкогольного спяніння. Зазначила також, що її дії відповідали вимогам законодавства, обстеження було проведено спеціальним технічним засобом за його призначенням, після чого було складено Акт №69 від 20.01.2017 (а.с.130). Технічний засіб газоаналізатор Алконт 01СУ, пройшов повірку робочого засобу вимірювальної техніки, що підтверджується відповідним свідоцтвом, яке чинне до 25.04.2017 (а.с.132).

У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що свідчили б протилежне, а відтак доводи апеляційної скарги цій частині, не знайшли свого підтвердження й апеляційний суд їх відхиляє.

В апеляційній скарзі не наведено доводів, якими б можливо спростувати факт виявлення в ОСОБА_1 при обстеженні 20.01.2017 стану алкогольного спяніння внаслідок вживання алкоголю, а саме встановлених 0,6 % при його обстеженні.

Що стосується доводів апеляційної скарги із приводу невідповідності медичного акта №69 від 20.01.2017 вимогам Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», то такі повністю спростовуються копією медичного акта №69 від 20.01.2017 (даліАКТ), який міститься в матеріалах справи (а.с.130), з якого вбачається що такий відповідає зазначеній вище Інструкції. Отже, підстав уважати АКТ неналежним доказом у справі з підстав наведених в апеляційній скарзі немає, ненадані такі й до апеляційної скарги.

Не заслуговують на увагу й доводи апеляційної скарги щодо відсутності повірки газоаналізатора Алконт 01СУ, зав. номер 12612-10, яким лікар визначав наявність етилового спирту у вдихуваному повітрі ОСОБА_1, оскільки такі спростовані наданою належним чином завіреною копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки (газоаналізатор Алконт 01СУ зав. №12612-10) №12-02/1543, яке чинне до 25.04.2017 (а.с.132). Що також, спростовує доводи апеляційної скарги, про те, що вказаний газоаналізатор є несертифікованим в Україні, та відповідно до листа на імя ОСОБА_1 з Мінекономрозвитку України від 20.03.2017 у період з 16.12.2016 по 21.07.2017 ДП «Укрметртестстандарт» не проводило повірку вказаного газоаналізатора, оскільки такий проходив повірку 25.10.2016 ( а.с. 132).

-6-

Доводи апеляційної скарги про те, що інспектор поліції не долучив до матеріалів пояснення свідка ОСОБА_2, який знаходився в автомобілівизнаються такими, що не впливають на висновок судді про керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

Крім того, під час розгляду справи апеляційним судом не здобуто будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що інспектор СРПП Виноградівського відділу поліції, старший лейтенант поліції ОСОБА_4 був упереджений при складанні протоколу, що в нього були підстави фальсифікувати такий. Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що вказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обовязків діяв у межах наданих йому повноважень, протокол ним складено згідно вимог «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 та ст. 256 КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 також, указує на порушення судом першої інстанції вимог ст. 33 КУпАП при накладенні на нього адміністративного стягнення.

Відповідно до вимог ст.23, 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність та враховується мета адміністративного стягнення, яке застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд першої інстанції вказаних вимог законодавства дотримався.

Так, судом першої інстанції враховано особу порушника, ступінь його вини, обставини справи та накладено стягнення в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, яка є безальтернативною та передбачає накладення на винну у вчиненні такого діяння особу накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.

Щодо заявленого клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження по справі на підставі ст.38 КУпАП, апеляційний суд уважає його необґрунтованим, оскільки постановою Виноградівського районного суду від 03.02.2017, у діях ОСОБА_1 встановлена наявність складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено відповідне стягнення в межах строку передбаченого ч.2 ст.38 КУпАП.

ОСОБА_4 факт, що зазначена постанова суду першої інстанції до прийняття рішення судом апеляційної інстанції не набрала законної сили не дає підстави для закриття провадження по справі на підставі п.7. ч.1 ст. 247 КУпАП.

Інші доводи, наведені ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, не спростовують сукупність доказів його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У відповідності до вимог ч.8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

-7-

Таким чином, за результатами апеляційного розгляду підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 про скасування судового рішення та закриття провадження в справі - відсутні.

При прийнятті рішення враховуються положення нормативно-правових актів про те, що сторони провадження в справах про адміністративні правопорушення є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 03.02.2017 щодо нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: