АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 643/4570/17 Головуючий 1-ї інстанції
Провадження № 33/790/834/17 Скотар А.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2017 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справи Цілюрик В.П., за участю особи, у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 УКпАП ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Московського районного суду м. Харкова від 18.05.2017 року у відношенні ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Московського районного суду м. Харкова від 18.05.2017 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою : АДРЕСА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Як встановлено судом, 24.03.2017 близько 01:20 ОСОБА_3 керував транспортним засобом «Mitsubishi Lancer», державний номер НОМЕР_1, в районі буд. 111 по пр. Московському в м. Харкові з явними ознаками алкогольного сп'яніння, що було засвідчено оглядом на стан алкогольного сп'яніння, в присутності двох свідків, із застосуванням спеціального приладу «Alkotest Drager 6820», відповідно до тесту якого стан сп'яніння ОСОБА_3 склав 0,99 проміле, своїми діями ОСОБА_3 порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху (ПДР) України.

Не погодившись з таким рішенням адвокат ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в які просить скасувати постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 18.05.2017 року та провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Також просить поновити строк на апеляційне оскарження обґрунтовуючи його тим, що ОСОБА_3 не приймав участі у судовому засідання та на теперішній час не отримав копії оскаржуваної постанови, та про існування такого рішення стало відомо лише 09.06.2017 року з Єдиного держаного реєстру судових рішень та в той же день уклав договір з адвокатом, який лише 12.06.2017 року ознайомився з матеріалами справи , у зв'язку з чим не мав можливості оскаржити постанову від 18.05.2017 року у десятиденний строк.

В апеляційній скарзі вказує, що ОСОБА_3 керуючи автомобілем «Mitsubishi Lancer», державний номер НОМЕР_1, залишив його біля будинку 111 по пр.. Московському у м. Харкові, та пішов навідати сторожа і разом з ним випив пива, та коли повернувся до машини за речами до нього підійшли працівники поліції повідомили, що у нього не працює ліхтар заднього правого габариту. Під час розмови вони запідозрили перебування ОСОБА_3 у стані алкогольного сп'яніння та запропонували йому пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою «Драгер», а тому в цей час ОСОБА_3 не керував транспортним засобом на час звернення до нього працівників патрульної поліції.

Вказує, що також з відеозапису нагрудних камер не видно факту керування транспортним засобом, а видно, що автомобіль припарковано та двигун вимкнуто.

Вважає, що відповідно до вимог ст. 251 КУпАП рапорт інспектора поліції Колеснікова О.П. не може бути належним та допустимим доказом.

Вказує, що матеріали справи не містять доказів керування транспортним засобом з порушеннями ПДР України, ОСОБА_3 був не згоден з результатами тестування та йому в порушення ст. 266 КУпАП не було запропоновано пройти огляд у закладі охорони здоров'я.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3, який підтримав вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки повідомлені причини пропуску такого строку є поважними, та задовольнити частково апеляційну скаргу виходячи з наступного.

Відповідно до змісту наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудних камер поліцейських встановлено, що відображення подій починається о 01:19 год. 24.03.2017 року, і в цей момент ОСОБА_3 перебуває біля задньої пасажирської двері автомобіля «Mitsubishi Lancer», державний номер НОМЕР_1, при цьому двигун автомобіля не працює, ОСОБА_3 заперечує проти вимог працівників поліції, а в салоні автомобіля перебуває ще одна особа.

В судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_6, який повідомив, що це він їхав разом з ОСОБА_3, останній алкогольні напої не вживав, та повідомив ОСОБА_6, що йому треба заїхати до свого товариша, можливо там він буде вживати алкогольні напої, і в такому разі далі поведе автомобіль ОСОБА_6 Письмові пояснення вказаного свідка в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії БР266832 від 24.03.2017 року, водій ОСОБА_3 керував при вищевказаних обставинах транспортним засобом по пр. Московському,111, а відповідно до змісту рапорту інспектора поліції Колеснікова О.П. (а.с. 7), автомобіль під керуванням ОСОБА_3 було зупинено поблизу будинку 115 по пр.. Московському у дворовій території, і перебування там автомобіля суттєво перешкоджало проїзду транспортним засобам.

Разом з тим, відповідно до переглянутого апеляційним судом відеозапису встановлено, що автомобіль «Mitsubishi Lancer», державний номер НОМЕР_1 перебуває поруч проїзної частини дороги, поблизу будинків немає.

Для усунення наявних в справі суперечностей апеляційним судом неодноразово здійснювались заходи щодо виклику в судове засідання працівників патрульної поліції, які складали матеріал відносно ОСОБА_3, однак в судове засідання не з'явились, а листом Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції повідомлено, що відеозапису вказаних подій, який би починався до 01:19 24.03.2017 року не існує.

Таким чином, приймаючи рішення про скасування постанови від 18.05.2017 року, апеляційний суд відмічає, що місце зупинки згідно протоколу серії БР266832 не відповідає даним, викладеним інспектором поліції у рапорті, а відеозапис, як доказ керування ОСОБА_3 транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, не містить відображення факту керування ОСОБА_3 транспортним засобом, або перебування ним за кермом, та не підтверджується іншими доказами в матеріалах справи, тому апеляційний суд вважає, що прийнята постанова від 18.05.2017 року є передчасною, та матеріали справи підлягають поверненню до Управління патрульної поліції у м. Харкові для їх належного оформлення згідно вимог КУпАП.

При цьому апеляційний суд керується положеннями п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року зі змінами, внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19.12.2008 року, де зазначено -

«Визнати правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року зі змінами від 19.12.2008 року, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на подачу апеляційної скарги на постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 18.05.2017 року у відношенні ОСОБА_3 задовольнити, вказаний строк поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково, вказану вище постанову скасувати, а матеріали справи направити до УПП у м. Харкові для належного оформлення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Харківської області В.П.Цілюрик