А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

07.06.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Гошовського Г.М. за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, захисника - адвоката Дурдинця В.В., потерпілого ОСОБА_3, представника потерпілого - адвоката ОСОБА_4 розглянув адміністративну справу № 33/777/338/2017, в якій ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець і мешканець АДРЕСА_1, притягнутий до відповідальності як такий, що вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП і підданий адміністративному стягненню в вигляді штрафу в сумі 340 грн..

Постановою судді Мукачівського міськрайонного суду від 15.03.2017 ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 10.01.2017 о 17:40 на вул. Центральній в с. Страбичево Мукачівського району, керуючи автомобілем «Mercedes-Benz» НОМЕР_1 (державний реєстраційний номер Польщі), на порушення вимог п.10.1 Правил дорожнього руху, перед початком руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоду іншим учасникам руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Geely» НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді, скасувати її, а справу закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення. Стверджує, що копію постанови отримав поштою 23.03.2017. Вважає, що суд неправильно відкинув пояснення його та свідка ОСОБА_5 про обставини дорожньо-транспортної пригоди, які, на його думку, підтверджуються даними, відображеними на фотознімках місця події, і хибно врахував пояснення потерпілого ОСОБА_3, свідка ОСОБА_6, а також свідка ОСОБА_7, які суперечать, на його думку, складеній цим свідком схемі місця дорожньо-транспортної пригоди.

Апеляційний суд заслухав пояснення ОСОБА_1, захисника - адвоката Дурдинця В.В., які підтримали апеляційні вимоги, потерпілого ОСОБА_3, його представника - адвоката Поповича В.І., які заперечили проти апеляційних вимог, вважають вину ОСОБА_1 в правопорушенні доведеною, а постанову судді - законною і обґрунтованою, допитав потерпілого ОСОБА_3, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, провів судові дебати, перевірив матеріали справи, доводи сторін і знаходить, що клопотання і апеляційна скарга підлягають до задоволення з таких підстав.

Згідно з приписами ст. 285 КпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Разом з тим, відповідно до ст. 289 КпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, може бути подано протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження подано ОСОБА_1 разом з апеляційною скаргою 29.03.2017 (а.с.48-50).

У справі наявний супровідний лист судді Мукачівського міськрайонного суду з якого вбачається, що копія його постанови від 15.03.2017 була надіслана на адресу місця проживання ОСОБА_1 20.03.2017 (а.с.45). В рекомендованому повідомленні про його вручення датою вручення вказано 23.03.2017, що збігається з викладеним у клопотанні (а.с.47).

Формулювання ст. 289 та ч.2 ст. 294 КпАП щодо строку, відведеного на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, припускають неоднозначне тлумачення прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Апеляційний суд віддає перевагу тому тлумаченню, яке є найбільш сприятливим для вказаної особи, тобто передбаченому у ст. 289 КпАП.

Тому відповідальність за пропуск строку на апеляційне оскарження постанови судді від 15.03.2017, за умови його обчислення з дня її винесення, як це передбачено у ч.2 ст. 294 КпАП, на ОСОБА_1 покладена бути не може.

Отже, строк на апеляційне оскарження постанови підлягає поновленню.

Згідно зі статтями 245, 252 КпАП завданнями провадження в справі про адміністративне правопорушення і обов'язком органу, який її розглядає, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці вимоги закону в справі не додержані.

Відповідно до ч.7 ст. 294 КпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги і не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Та обставина, що зіткнення автомобілів «Mercedes-Benz» НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1. і «Geely» НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 сталось навпроти будинку № 299 по вул. Центральній в с. Страбичево Мукачівського району о 17:40 10.01.2017 в апеляційній скарзі не заперечується і учасниками події не оспорюється.

Відповідно до п.10.1 Правил дорожнього руху перед початком руху, будь-якою зміною його напрямку водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Разом з тим, згідно з п.1.4 Правил дорожнього руху кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 № 528392 від 10.01.2017 (а.с.1) протиправне діяння ОСОБА_1 полягало в тому, що він 10.01.2017 о 17:40 по вул. Центральній, 299 в с. Страбичево Мукачівського району, керуючи автомобілем «Mercedes-Benz» НОМЕР_1, на порушення вимог п.10.1 Правил дорожнього руху, перед початком руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоду іншим учасникам руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Geely» НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 (а.с.1).

ОСОБА_1 з таким викладом суті адміністративного правопорушення не погодився, про що зазначив у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.1) і з приводу обставин, за яких сталось зіткнення, інспектору поліції пояснив, що з місця зупинки автомобіля «Mercedes-Benz» НОМЕР_1 на правому узбіччі біля будинку № 296 розпочав маневр розвороту, виїхав на смугу руху зустрічного транспорту, далі на заїзд до двору господарства № 299, де зупинився, і в цей час відчув удар у передні ліві дверцята (а.с.3).

Таких пояснень про обставини зіткнення транспортних засобів ОСОБА_1 дотримався і під час розгляду справи судами першої і апеляційної інстанції, уточнивши, що перед початком руху він включив покажчик лівого повороту і бачив за значній відстані світло фар автомобіля, який наближався в попутному напрямку.

Показання ОСОБА_3 повністю підтвердив пасажир його автомобіля - свідок ОСОБА_5.

Потерпілий ОСОБА_3 інспектору поліції пояснив, що проїжджаючи своїм автомобілем «Geely» НОМЕР_2 на швидкості 50 км/год повз будинок № 295 по вул. Центральній, побачив праворуч на узбіччі два припарковані автомобілі: «Ауді» і «Мерседес». Коли його автомобіль був на відстані приблизно двадцяти метрів від них, водій автомобіля «Мерседес» «різко рушив з місця та різко здійснив маневр ліворуч на зустрічну смугу руху». Щоб уникнути зіткнення, він «також здійснив маневр ліворуч», однак уникнути зіткнення не вдалося (а.с.4).

Під час розгляду справи судом першої інстанції потерпілий ОСОБА_3 виклав обставини події інакше. Зокрема, він пояснив, що частина припаркованого автомобіля «Ауді» знаходилась на проїзній частині, тому цей автомобіль перешкоджав його руху; що з цієї причини він включив покажчик лівого повороту і виїхав на смугу зустрічного руху; що в той момент, коли він майже зрівнявся з автомобілем «Ауді», попереду нього з правого узбіччя різко виїхав автомобіль «Мерседес», який прямо перед ним розпочав маневр розвороту. Відстань між автомобілями була незначна і він не встиг навіть загальмувати. Зіткнення сталось на проїзній частині дороги: автомобіль «Geely» передньою частиною потрапив у передні ліві дверцята автомобіля «Mercedes-Benz».

Такі показання потерпілого ОСОБА_3 підтвердив у судовому засіданні пасажир його автомобіля - свідок ОСОБА_6.

Під час апеляційного розгляду справи потерпілий ОСОБА_3 і свідок ОСОБА_6 цих показань, в цілому, не змінили, але стверджували, що автомобіль «Geely» перед зіткненням гальмував.

Суд першої інстанції відкинув показання ОСОБА_1 і свідка ОСОБА_5 на тій підставі, що вони суперечать таким доказам, як протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 528392 від 10.01.2017, схема місця дорожньо-транспортної пригоди, фототаблиці, додані до протоколу, рапорт чергового Мукачівського районного відділення поліції від 10.01.2017 та показання свідка ОСОБА_7.

Зі змісту рапорту чергового Мукачівського районного відділення поліції від 10.01.2017 (а.с.7) вбачається, що він складений на підставі телефонного повідомлення оператора «102» про те, що останній, в свою чергу, о 18:15 отримав повідомлення від аноніма про зіткнення транспортних засобів біля будинку № 299 по вул. Центральній в с. Страбичево, куди направлено два наряди патрульної служби. Оскільки цей рапорт містить тільки непрямі і приблизні відомості загального характеру про час і місце зіткнення двох транспортних засобів, доказової цінності для встановлення фактичних обставин досліджуваної події він не має.

Що стосується протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.1), схеми місця дорожньо-транспортної пригоди (а.с.2) і показань свідка ОСОБА_7, то докази, які в них містяться, походять з одного джерела: протокол і схема складені інспектором СРПП Мукачівського районного відділення поліції ОСОБА_7, якого суд першої інстанції допитав у якості свідка.

І цими доказами вина ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні не доведена.

З показань свідка ОСОБА_7, як вони викладені у постанові судді, пряме відношення до обставин зіткнення транспортних засобів має тільки його твердження про те, що воно сталось на проїзній частині дороги. Однак це твердження не узгоджується з даними ним же складеної схеми місця ДТП, на якій місце зіткнення відображено на узбіччі перед заїздом до двору господарства № 299 по вул. Центральній (а.с.2, умовне позначення 3).

Показання водіїв ОСОБА_1, ОСОБА_3 і пасажирів ОСОБА_5, ОСОБА_6 збігаються в тому, що автомобіль «Geely» НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 рухався проїзною частиною прямо, перед зіткненням прийняв ліворуч і аж до контакту з передніми лівими дверцятами автомобіля «Mercedes-Benz» НОМЕР_1 рухався прямо, без перешкод і навіть, як стверджував водій ОСОБА_3 в судовому засіданні, без гальмування. Після зіткнення обидва автомобіля просунулись на кілька метрів і опинились у кюветі поза межами заїзду до двору господарства № 299.

В цій частині їх показання підтверджуються описом пошкоджень транспортних засобів на звороті схеми місця ДТП, з характеру яких видно, що вони контактували один раз (а.с.2), і даними приєднаних до справи фототаблиць №№ 1-5, наданих суду першої інстанції захисником - адвокатом Біловаром Б.Ю. (а.с.36-40).

Виходячи з цих обставин можна припустити, що місце зіткнення транспортних засобів знаходиться прямо позаду них на прямій лінії, яка поєднує місце контакту транспортних засобів і слід колеса автомобіля «Geely» на узбіччі (а.с.2 позиція 6) (тобто уздовж якої рухався цей автомобіль перед самим зіткненням, в момент зіткнення і після нього аж до зупинки), тобто в місці, де зафіксовано уламки бамперу автомобіля «Geely». Це місце знаходиться на межі узбіччя і заїзду у двір господарства № 299, з чим також не узгоджується ні позначення місця зіткнення на схемі (а.с.2, позиція 3) ні інші докази, якими обґрунтував постанову від 15.03.2017 суд першої інстанції.

Відповідно до пунктів 12.1 - 12.3 Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним (п.12.1). У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги (п.12.2). У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди (п.12.3).

З якою швидкістю рухався автомобіль «Geely» НОМЕР_2 і на якій відстані від місця зіткнення він знаходився в момент виникнення небезпеки для руху водія ОСОБА_3; протягом якого часу рухався в полі зору останнього автомобіль «Mercedes-Benz» НОМЕР_1, чи мав об'єктивну можливість водій ОСОБА_1 безпечно виконати розворот ліворуч за умови додержання водієм ОСОБА_3 пунктів 12.1, 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху, в справі не встановлено.

Питання про те, чи не порушив Правил дорожнього руху водій автомобіля «Geely» НОМЕР_2 ОСОБА_3, чи немає в його діях складу правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, чи не стала дорожньо-транспортна пригода наслідком сукупної вини обох водіїв, уповноваженим органом не розглядалося.

Інших доказів у справі немає.

На підставі викладеного Апеляційний суд приходить до переконання, що пояснення ОСОБА_1 про обставини події не спростоване, тому відкинуто бути не може, а його врахування виключає встановлення факту адміністративного правопорушення про яке йдеться в даному протоколі.

Керуючись п.1 ст. 247, ст. 294 КпАП, Апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

клопотання задовольнити, строк на апеляційне оскарження постанови судді Мукачівського міськрайонного суду від 15.03.2017 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП, поновити.

Апеляційну скаргу задовольнити, постанову судді Мукачівського міськрайонного суду від 15.03.2017 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП, скасувати, провадження в справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.М. Гошовський