Справа№464/1003/17
пр.№ 3/464/440/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2017 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Мичка Б.Р., за участі захисника ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративне правопорушення:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1,

проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

не працює,

за ст.124, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 117707 від 3 лютого 2017 року вбачається, що ОСОБА_2 3 лютого 2017 року о 00 год. 23 хв. на вул.Демнянська, 24 у м.Львові, керуючи автомобілем марки «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_2, при русі заднім ходом не впевнився у безпечності та скоїв наїзд на припаркований автомобіль марки «Опель», н.з. SI 43263, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.10.9 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 117716 від 3 лютого 2017 року ОСОБА_2 3 лютого 2017 року о 00 год. 23 хв. на вул.Демнянська, 24 у м.Львові керував автомобілем марки «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_2, з ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів) та від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Оскільки до суду надійшли дві справи про вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та такі розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), їх розгляд є взаємоповязаний, то відповідно до ст.36 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя обєднує справи № 464/1003/17 та № 464/1004/17 в одне провадження та присвоює № 464/1003/17.

При розгляді справи у суді ОСОБА_2 свою вину у вчиненому заперечив та пояснив, що не керував транспортним засобом 3 лютого 2017 року о 00 год. 23 хв., за кермом знаходився водій ОСОБА_3 Просить провадження у справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративних правопорушень.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Тобто адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об'єктивну сторону, об'єкт, суб'єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб'єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

За ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом.

Диспозиція ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

У матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували перебування ОСОБА_2 3 лютого 2017 року о 00 год. 23 хв. за кермом транспортного засобу, як про це зазначено у протоколах про адміністративні правопорушення. Вказане також узгоджується із даними у суді показаннями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які знаходилися у салоні автомобіля марки «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_2, будучи попереджені про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань за ст.384 Кримінального кодексу України, підтвердили, що саме ОСОБА_3 керував автомобілем, а не ОСОБА_2; підстав недовіряти показанням даних свідків не встановлено. Щодо показань свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6, інспекторів патрульної поліції, та ОСОБА_7 і ОСОБА_8, понятих, то такі не були очевидцями події. Потерпілий ОСОБА_9 у суді не підтвердив, що саме ОСОБА_2 знаходився за кермом транспортного засобу під час дорожньо-транспортної пригоди. Крім цього, з відеозапису події також не вбачається, що ОСОБА_2 був водієм транспортного засобу у зазначений у протоколах час.

Протоколи про адміністративні правопорушення, за відсутності інших доказів, не можуть бути єдиною підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки субєктами інкримінованих ОСОБА_2 правопорушень є водій транспортного засобу, то за таких обставин, суд приходить до висновку, що його вина у вчиненні правопорушень за ст.124, ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення не доведена жодними доказами, а тому відсутній склад інкримінованих правопорушень.

Згідно із п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином на підставі викладеного, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 слід закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі ст. 124, ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.62 Конституції України та керуючись ст.ст. 9, 36, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.251, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст.124, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Б.Р. Мичка