АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 645/438/17 Суддя 1-ї інстанції: Сілантьєва Е.Є.
Провадження № 33/790/398/17
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.04.2017 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, за участю особи, у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07.03.2017 року у відношенні ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07.03.2017 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що 28.01.2017 року близько 02:30 ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 по вул.. Танкопія 41-а у м. Харкові в стані алкогольного спяніння, в присутності двох свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 пройшов огляд на стан спяніння у встановленому законом порядку за допомогою приладу Drager Alkotester, серія АКНК-0045. Вказаними діями водій ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07.03.2017 року скасувати, а провадження по справі закрити у звязку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Зазначає, що оскаржувана постанова та викладені в ній обставини не відповідають дійсності, та вказує, що дійсно перебував у стані алкогольного спяніння і знаходився у салоні автомобіля, але не керував ним. Не заперечував пройти огляду на стан спяніння та задля того щоб працівники поліції не забрали автомобіль на штраф-майданчик у протколі про адміністративне правопорушення визнав свою вину.

Також посилається на те, що суд при вивченні матеріалів справи поверхнево вивчив наявні докази та не викликав в судове засідання свідків.

Заслухавши апелянта, який наполягав на задоволенні його вимог, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Апеляційний суд не вбачає підстав вважати вимоги вказаної правової норми не дотриманими суддею суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтвердив обставини, викладені ним в апеляційній скарзі, повідомив що має пятнадцяти річний стаж керування транспортними засобами, йому відомо про те, яка відповідальність передбачена за ст. 130 КУпАП, а також про необхідність проходження огляду лише у випадку особистого керування автомобілем, але на запитання головуючого не зміг мотивовано пояснити чому він власноруч написав в протоколі про адміністративне правопорушення, що визнає вину, та причину погодження пройти ним тест на алкотестері, враховуючи його пояснення, що він ніби то не керував автомобілем. Пояснення останнього, що він погодився на це тому, що хотів спати апеляційний суд відкидає, як необґрунтовані.

Вину ОСОБА_2 у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП було встановлено суддею суду першої інстанції яка підтверджується наявними в матеріалах справи протоколом від 28.01.2017 року серії БР №249398, актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, чековою роздруківкою технічного засобу Drager alkotester 6820 результат якого склав 1.78 проміле, поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5, які засвідчили проведення огляду ОСОБА_2 за допомогою технічного засобу з метою виявлення стану алкогольного спяніння, поясненнями ОСОБА_6, який власноруч виклав пояснення, та вказав, що сів до автомобіля під керуванням ОСОБА_2Г,. та під час керування автомобіля останнім, машину занесло, в результаті чого він вдарився головою, після залишив автомобіль та забравши від нього ключі, викликав патрульну поліцію; поясненями ОСОБА_7, який зобовязався не передавати керування транспортним засобом ВАЗ 11193, державний номер НОМЕР_2 до повного протверезіння ОСОБА_2

Апеляційний суд не знаходить підстав вважати вказані докази недопустимими та неналежними, та не вбачає приводу вважати необґрунтованим висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07.03.2017 року у відношенні ОСОБА_2 - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_1