АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/2663/17 Номер провадження 33/786/611/17Головуючий у 1-й інстанції Антонов А. В. Доповідач ап. інст. Рябішин А. О.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Полтавської області Рябішин А.О., з секретарем судового засідання Журою Н.Л., Григоровою М.В., з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його представника - адвоката Бурбак Людмили Василівни, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 22 травня 2017 року ,-

в с т а н о в и в:

Постановою судді Київського районного суду м. Полтави від 22 травня 2017 року:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ст. 122-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 320 гривень.

Згідно з постановою, 22 квітня 2017 року о 10 год. 24 хв. ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ-21093 д.н.з. НОМЕР_1 по вул. М. Бірюзова в м. Полтава з явними ознаками наркотичного сп'яніння та, в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився від проходження медичного огляду на встановлення стану сп'яніння в присутності свідків.

Крім того, цього ж дня о 10 год. 25 хв. ОСОБА_2, керуючи зазначеним вище автомобілем по вул. М. Бірюзова в м. Полтава, в порушення п.п. 2.4, 8.9 Правил дорожнього руху України, не виконав законної вимоги працівника поліції про зупинку, яка подавалася за допомогою проблискового маячка синього та червоного кольору, звукового сигналу та гучномовця.

Не погодившись з даним рішення судді місцевого суду ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати постанову з прийняттям нової про закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляції вказує, що рішення винесено з грубим порушенням норм матеріального і процесуального права та не погоджується з визнанням його винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ст.122-2 КУпАП. При цьому зазначає, що транспортний засіб під його керуванням було зупинено з порушенням вимог, передбачених ч. 1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію». Стверджує про те, що не перебував у стані наркотичного сп'яніння, що підтверджується наявним в матеріалах справи відеозаписом. Звертає увагу на те, що свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не були допитані суддею місцевого суду, а надані ними під час складання протоколу про адміністративне правопорушення пояснення не містять даних про відповідність зазначених у протоколі обставин дійсності. Крім того, зазначає, що в порушення ст. 268 КУпАП справа була розглянута суддею місцевого суду без його участі.

Заслухавши апелянта та в його інтересах адвоката Бурбак Л.В. , які підтримали доводи апеляції та просили її задовольнити, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків , приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав:

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є : своєчасне , всебічне , повне і об»єктивне з»ясування обставин кожної справи , вирішення її в точній відповідності з законом , забезпечення виконання винесеної постанови , а також виявлення причин та умов , що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень , запобігання правопорушенням , виховання громадян у дусі додержання законів , зміцнення законності.

Вказані вимоги закону суддею місцевого суду виконані в повному обсязі .

Так, визнаючи ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП , суддя суду першої інстанції правильно послався на дані , що містяться в протоколах про вчинення адміністративного правопорушення за ст.ст.122-2 , 130 ч.1 КУпАП , показання свідків , матеріали відеофіксації правопорушення . Зокрема вказані свідки в своїх поясненнях підтверджували факт відмови правопорушника від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп»яніння , а матеріали фіксації правопорушення достатньо повно висвітлюють перебіг подій, із яких вбачається , що особа свідомо відмовилась від проходження огляду.

Вказані докази є досить вагомими у питанні доведення винуватості ОСОБА_2 та узгоджуються між собою.

Доводи апеляції особи , яка притягується до адміністративної відповідальності є непереконливими.

Так, за нормативним визначенням ст. 130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, ознаками об»єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є зокрема відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Вказана кваліфікуюча ознака є самостійною , яка утворює склад адміністративного правопорушення і той факт , що особа можливо не перебувала в стані алкогольного або наркотичного сп»яніння не виключає кваліфікації за ст.130 ч.1 КУпАП.

У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями статті 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку ( 1103-2008-п ), визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N1103 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» передбачено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп'яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС, при цьому огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров'я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків, а результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану спяніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан спяніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення вразі встановлення стану спяніння. Підтвердження стану сп'яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, відповідно до цих нормативних актів оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного , наркотичного сп'яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно з Розділом1 п.2. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735,зазначено , що огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

У п. 3 Розділу 1 Інструкції вказано , що ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п. 7 Розділу 11 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя).

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, вважається недійсним (ч.5 цієї статті).

Перевіряючи доводи апеляції особи , яка притягується до адміністративної відповідальності та зазначене рішення судді місцевого суду , апеляційною інстанцією було повторно досліджено відеозапис фіксації правопорушення та підтверджено висновок судді суду першої інстанції про факт керування особою , яка притягується до адміністративної відповідальності з ознаками наркотичного сп»яніння та відмови останньої від проходження медичного огляду , про яку вона заявила в присутності свідків. Повторно було допитано за клопотанням сторони захисту свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , які підтвердили факт відмови особи від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп»яніння , докладно пояснили обставини фіксації правопорушення. За результатами апеляційного розгляду вважаю , що оскільки у представників патрульної поліції , виникли об»єктивні підозри щодо перебування особи саме у стані наркотичного сп»яніння , його огляд на місці події був вкрай ускладнений і тому правильно було запропоновано пройти його в медичному закладі.

Та обставина , що ОСОБА_2 можливо і не перебував у стані наркотичного сп»яніння , але виходячи із обставин затримання особи , складання при цьому протоколу в тому числі і за ст.122-2 КУпАП , коли у інспектора поліції обгрунтовано виникла підозра щодо цього , не виключає відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП.

Посилання апелянта на порушення законодавства у зв»язку із розглядом справи за його відсутності , суперечать вимогам законодавства .

Положеннями статті 268 КУпАП передбачено перелік статей КУпАП справи за якими розглядаються за обов»язкової участі правопорушника і стаття 130 КУпАП до цього переліку не входить . Обов»язок суду при розгляді справ про адмінправопорушення за ст.130 КУпАП полягає у належному повідомленні особи про день та час слухання справи. В даному випадку суддя суду першої інстанції дотримався зазначених положень закону , перевірив відсутність поважних причин неявки особи в судове засідання і розглянув справу за його відсутності.

Крім того, вважаю за необхідне звернути увагу , що апеляційним судом були поновлені права особи на участь у судовому розгляді і апеляційне провадження здійснене за його присутності. В ході апеляційного розгляду були задоволені всі клопотання апелянта щодо допиту свідків , дослідження відеофіксації правопорушення , тобто було дотримано принцип повного та об»єктивного дослідження всіх обставин справи.

Сам по собі факт розгляду адміністративної справи без участі особи , яка притягується до адміністративної відповідальності , не є підставою для скасування судового рішення.

Таким чином, приходжу до висновку , що суддя суду першої інстанції , правильно встановивши фактичні обставини по справі та обгрунтувавши їх належними і допустимими доказами , постановив законне та обгрунтоване судове рішення.

Порушень законодавства про адміністративні правопорушення , суддею суду першої інстанції , які ставили б під сумнів його висновки , в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Зважаючи на вищевикладене, не вбачаю підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 293, 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а постанову судді Київського районного суду м. Полтава від 22 травня 2017 року щодо нього - без змін.

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області А.О. Рябішин