Номер провадження: 33/785/461/17
Номер справи місцевого суду: 520/1963/17
Головуючий у першій інстанції Чаплицький В. В.
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі: головуючого судді Копіци О.В., особи яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши його апеляційну скаргу на постанову Київського районного суду м. Одеси від 20.02.2017 року відносно:

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Одесі, громадянина України, тимчасово не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції, ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права на керування транспортними засобами строком на 1 рік, а також стягнуто судовий збір у розмірі 320,00 грн.

Відповідно до постанови суду, 04.02.2017 р. о 13 год. 15 хв. ОСОБА_2 керував автомобілем «BMW 316і» держ. знак НОМЕР_1, по вул. Люстдорфська дорога, 55 в м. Одесі в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності свідків, який показав 1,16% проміле.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначив, що оскаржувана постанова прийнята з неналежним з'ясуванням обставин справи, з порушенням норм процесуального та матеріального права, з огляду на наступне:

- висновки суду 1-ої інстанції, викладені в постанові суперечать фактичним обставинам, оскільки, в постанові зазначено, що він визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення та погодився зі всіма обставинами справи, що не відповідає дійсності, оскільки на підтвердження своїх доводів він заявляв клопотання про виклик свідків, які зазначені в матеріалах справи, але суд його не задовольнив та швидко закінчив розгляд справи;

- поза увагою суду 1-ої інстанції залишилось те, що в матеріалах справи наявна лише копія, а не оригінал роздруківки з приладу «Драгер», тобто документи про виявлення у нього стану сп'яніння є підробленими;

- постанову суду він отримав лише 28.02.2017 року, яка, на його думку, була винесена з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки суд 1-ої інстанції підійшов до розгляду справи формально.

За таких обставин, ОСОБА_2 просив скасувати оскаржувану постанову суду, провадження по справі закрити.

Окрім того, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, в якому ОСОБА_2 зазначив, що в судовому засіданні 20.02.2017 року йому не було оголошено текст постанови та її копію він отримав лише 28.02.2017 року, тому просить поновити йому строк на апеляційне оскарження.

Апеляційним судом розгляд апеляційної скарги ОСОБА_2 призначався на 23.03.2017 року, 14.04.2017 року, 19.05.2017 року.

В судове засідання апеляційного суду від 23.03.2017 року ОСОБА_2 з'явився, просив апеляційну скаргу задовольнити.

В судові засідання суду апеляційної інстанції, призначені на 14.04.2017 року, 19.05.2017 року ОСОБА_2 не з'явився, причини не явки суду не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений в телефонному режимі на телефонний номер, зазначений в апеляційній скарзі. Будь-яких клопотань від ОСОБА_2 про відкладання розгляду справи не надійшло.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Право доступу до суду апеляційної інстанції для оскарження рішення суду є невід'ємною частиною права на справедливий судовий розгляд з метою перевірки законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що дії ОСОБА_2 по неодноразовому не з'явленню до суду свідчить про зловживання наданими йому процесуальними правами та на затягування розгляду справи.

Більш того, відповідно до ч.4 ст. 294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

З огляду на вищевикладене, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_2 на підставі доводів, викладених в ній, а також доказів, які містяться в матеріалах справи.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, суд вважає, що клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності .... протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Частина 3 зазначеної ст. також передбачає, що копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

ОСОБА_2 був присутнім в суді 1-ої інстанції при розгляді справи 20.02.2017 року, та апеляційну скаргу подав до канцелярії суду 02.03.2017 року, тобто в передбачений законом 10-денний строк, у зв'язку з чим клопотання про поновлення йому процесуального троку заявлено ним передчасно, оскільки такий строк фактично пропущений не був.

Висновок суду 1-ої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, при зазначених у постанові обставинах, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №171742 від 04.02.2017 р., в якому ОСОБА_2 підтвердив факт погодження з правопорушенням (а.с. 3);

- поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 04.02.2017 р. (а.с.6-7), згідно з якими, в їх присутності ОСОБА_2 проходив алко-тест «Drager» на стан сп'яніння, в результаті якого було виявлено 1,16 % проміле, підтвердженням чого є акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використання спеціальних технічних засобів (а.с.5) та роздруківка з вищевказаного приладу (а.с.4).

Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи наявна лише копія, а не оригінал роздруківки з приладу «Драгер», тобто документи про виявлення у нього стану сп'яніння є підробленими, оскільки в матеріалах справи міститься оригінал протоколу, в межах якого, з урахуванням пояснень учасників процесу суд розглядає вказані матеріали, в якому зазначені відомості про результат проведення тесту за допомогою приладу «Драгер», який показав 1,16 % проміле.

Також вказаний вище протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. ст. 254, 256 КпАП України, при ознайомленні та підписанні якого ОСОБА_2зауважень на дії працівників патрульної поліції при його складанні не мав (а.с.3).

Окрім того, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_2був присутнім при розгляді справи в суді 1-ої інстанції, обставини вчинення ним правопорушення судом 1-ої інстанції встановлені об'єктивно та перевірені під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що він заявляв клопотання про виклик свідків, які зазначені в матеріалах справи, яке залишилось без задоволення, є голослівними, оскільки таке клопотання відсутнє в матеріалах справи, більш того в суді апеляційної інстанції апелянт не наполягав на виклику будь-яких свідків.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння....; 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння....

Таким чином, одним із способів вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, тому для кваліфікації дій за вказаною частиною статті достатньою находження особи в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується переліченими вище доказами.

При цьому, апеляційний суд також враховує те, що умисні дії ОСОБА_2 були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки - автомобіля, тому вважає, що суд 1-ої інстанції правильно прийшов до висновку про необхідність накладення на нього стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оцінивши викладені вище обставини в їх сукупності, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що судом 1-ої інстанції докази досліджені належним чином та їм надана вірна оцінка, тому немає підстав для скасування або зміни постанови суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 268, 285, 294 КУпАП, апеляційний суд -

постановив:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Одеси від 20.02.2017 року - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 20.02.2017 року про накладення на ОСОБА_2 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області О.В. Копіца