Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 336/4828/17 Головуючий в 1 інст. Суркова В.П.
Провадження №33/778/772/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2017 року місто Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі судді Дадашевої С.В.,

за участю ОСОБА_2,

розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за апеляційною скаргою останнього на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 03 жовтня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працевлаштованого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400 гривень, без оплатного вилучення транспортного засобу, зі стягненням судового збору.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 22 серпня 2017 року о 09 годині 55 хвилин керував автомобілем НОМЕР_1, по вул.Чарівній, 159 в м.Запоріжжя з явними ознаками наркотичного спяніння (почервоніння очей, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає даній обстановці). Від проходження медичного огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить вищевказану постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження в справі закрити, у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування своїх вимог вказує на невірні висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, оскільки він у стані наркотичного спяніння не перебував, що підтверджується висновком лікаря ЗОКНД №4041 від 22 серпня 2017 року, а раніше пройти вказаний огляд не зміг, оскільки поспішав на роботу.

Вислухавши ОСОБА_2, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №081643 від 22 серпня 2017 року, згідно з яким, ОСОБА_2 розяснені його права та обовязки, передбачені ст.63 Конституції України і ст.268 КУпАП, що він засвідчив своїм особистим підписом, та у власноруч зроблених поясненнях зазначив, що відмовляється від проходження огляду на стан спяніння у закладі охорони здоровя (а.с.1); а також направленням на огляд водія ОСОБА_2 до КУ «ЗОНД» ЗОР з метою виявлення стану спяніння від 22 серпня 2017 року (а.с.3); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які підтвердили наявність у ОСОБА_2 ознак наркотичного спяніння та факт його відмови від проходження огляду на стан наркотичного спяніння в закладі охорони здоровя (а.с.4-5).

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі зясував обставини справи, є безпідставними, оскільки у судовому засіданні суд дослідив всі наявні у справі докази, надав їм належну оцінку та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на висновок лікаря КУ «ЗОНД» щодо результатів медичного його огляду з метою виявлення стану спяніння №4041 від 22 серпня 2017 року, який ним долучений до апеляційної скарги, та в якому зазначено про те, що на момент огляду у ОСОБА_2 ознак спяніння не виявлено, апеляційний суд також визнає безпідставним, оскільки вказаний висновок лікаря не спростовує доказів того, що ОСОБА_2 у присутності працівників поліції та свідків відмовився від проходження огляду на стан спяніння, адже це є самостійним складом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, зазначений огляд проведений без додержання вимог ст.266 КУпАП, згідно з якою, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоровя не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоровя та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_2, правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують, в тому числі і доводи апелянта про те, що він поспішав на роботу, тому відмовився від проходження вказаного огляду при зупинці транспортного засобу.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 03 жовтня 2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1