АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №662/1260/17 Головуючий в І інстанції: Решетов В.В.
Провадження №33/791/465/17 Доповідач: Радченко С.В.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2017 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області ОСОБА_1, за участі: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Новотроїцького районного суду Херсонської області від 16 серпня 2017 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Новотроїцького районного суду Херсонської області від 16 серпня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на дохід держави судовий збір у розмірі 320,00 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 17 липня 2017 року, о 01 год. 50 хв., керував автомобілем КАМАЗ 55102, державний номер 9614ХОН по вулиці Миру, в смт. Сиваське Новотроїцького району Херсонської області, у стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан спяніння проводився за допомогою алкотестеру «Драгер» 6810 №1070. Ступінь сп'яніння ОСОБА_2 відповідно до показань приладу «Драгер» становить 2,20 %, що підтверджує перебування останнього у стані алкогольного сп'яніння, чим він порушив вимоги пункту 2.9. «а» «Правил дорожнього руху» (далі Правила) та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову судді місцевого суду скасувати, та закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності на підставі ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, однобічне та неповне з'ясування судом обставин справи.

Апелянт посилався на порушення судом норм процесуального права, оскільки судом не було розяснено його права, передбачені ст.268 КУпАП, зокрема на право подавати докази, користуватися правовою допомогою. Відсутність захисника призвела до того, що він був змушений визнати свою вину у скоєнні правопорушення, сподіваючись на поблажливість до нього зі сторони суду. Насправді 17 липня 2017 року, керуючи автомобілем КАМАЗ, він не перебував у стані алкогольного спяніння та взагалі не вживав алкогольних напоїв в зазначений день.

Крім того, зазначав про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону, у зв'язку із відсутністю у ньому зазначення ознак алкогольного спяніння та даних про відсторонення його від управління транспортним засобом.

Також посилався на те, що поняті, які зазначені в протоколі в якості свідків, в судове засідання не викликалися і не допитувалися в порядку ст.272 КУпАП, а тому суд не міг віднести їх показання до доказів в розумінні ст.251 КУпАП.

Крім того, зазначав, що огляд на стан алкогольного спяніння з використанням спеціального технічного засобу був проведений із порушенням відповідної Інструкції, яка передбачає складання акту огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів. Такий акт відносно нього не складався, а наявний в матеріалах справи талон-квитанція не містить достатньої інформації для однозначного висновку про те, чи виявлено стан алкогольного спяніння, і тому він сам по собі не може бути доказом в розумінні ст.251 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2, який просив задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: даними протоколу по адміністративне правопорушення від 17 липня 2017 року, у відповідності до якого, 17 липня 2017 року, о 17 год. 10 хв., ОСОБА_2 керував автомобілем КАМАЗ 55102, державний номер 9614ХОН по вулиці Миру, в смт. Сиваське Новотроїцького району Херсонської області, у стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан алкогольного спяніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» 6810 №1070 у присутності двох свідків, результат якого становить 2,20 проміле; письмовими поясненнями свідків-понятих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 17 липня 2017 року з яких вбачається, що у присутності вказаних осіб 17 липня 2017 року о 17 год. 05 хв. ОСОБА_2 пройшов огляд для визначення стану сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», результат тесту якого становив 2,20 проміле (а.с.1,2,3,4). Під час складання протоколу водій відмовився давати будь-які пояснення, підписувати протокол та отримувати його копію.

Згідно довідок від 18 липня 2017 року старшого інспектора з дорожнього нагляду сектору превенції Новотроїцького ВП Генічеського ВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_2 протягом календарного року до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП не притягався, згідно бази даних «НАІС» посвідчення водія отримував, посвідчення водія у нього не вилучалось (а.с.5,6).

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв'язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Дослідженими матеріалами спростовуються доводи апелянта про відсутність у матеріалах справи доказів його винуватості у вчинені адміністративних правопорушень.

Посилання апелянта на відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення зазначення ознак алкогольного спяніння та даних про відсторонення водія від управління транспортним засобом, не свідчать про невідповідність зазначеного протоколу вимогам ст. 256 КУпАП, та не є підставою для визнання його неналежним та недопустимим доказом.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч.1ст. 130 КУпАП складений з дотриманням вимог, передбачених ст.256 КУпАП, та містить в собі всі необхідні відомості, а тому суддя місцевого суду обґрунтовано визнав відомості, що у ньому зазначені, як докази у справі про адміністративні правопорушення.

Крім того, ст. 256 КУпАП не передбачено вимогу зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення ознак алкогольного спяніння та даних про відсторонення водія від управління транспортним засобом.

Посилання апелянта на те, що результат огляду на стан алкогольного спяніння, який було зафіксовано в талоні квитанції, не може бути належним доказом у справі, оскільки відсутній акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, складання якого передбачено «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі Інструкція), не може прийматися до уваги.

Так, відповідно до п.4 Розділу І Інструкції, огляд на стан спяніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Пунктом 10 Розділу І Інструкції передбачено, що Результати огляду на стан спяніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану спяніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану спяніння. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 зауважень чи заперечень до складеного протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП відмовився висловлювати. Про наявність заперечень щодо відсутності акту огляду на стан сп'яніння, порядку огляду та результатів огляду на стан сп'яніння ОСОБА_2 також не зазначав (а.с.2).

Під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, визнавав (а.с.9).

Доводи апелянта про те, що поняті, які зазначені в протоколі, не викликалися в якості свідків в судове засідання для надання особистих пояснень в порядку ст.272 КУпАП, і тому їх свідчення не можна вважати доказами в розумінні ст.251 КУпАП, не спростовують висновків судді місцевого суду про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду справи був допитаний свідок ОСОБА_4, який підтвердив свої показання, дані в якості понятого при складені протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5 Він не був присутнім безпосередньо під час продуття трубки алкотестера, але бачив його результат і ніяких заперечень щодо цих результатів ОСОБА_5 не виказував.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, суддя місцевого суду дійшов висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення на підставі аналізу усіх наявних по справі доказів у їх сукупності, та пояснень ОСОБА_2, наданих ним особисто у судовому засіданні, яким надав відповідну оцінку, а тому доводи апелянта про те, що він не перебував у стані алкогольного сп'яніння, а свою вину визнав сподіваючись на поблажливе ставлення зі сторони суду та у звязку з юридичною необізнаністю, є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Інші доводи апеляційної скарги висновків судді місцевого суду не спростовують.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_2 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Новотроїцького районного суду Херсонської області від 16 серпня 2017 року відносно ОСОБА_2 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Радченко