Справа № 502/630/17
ПОСТАНОВА

18 травня 2017 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області Тюмін О.Г., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, директора ТОВ «Казацький лан», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3

ВСТАНОВИВ:

31 березня 2017 року під час перевірки ТОВ «Казацький лан»головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю ОСОБА_2 встановлено, що директором підприємства ОСОБА_1порушено законодавство про працю, оплату праці відносно найманих працівників за період з 01.01.2015 року по 28.03.2017 року, а саме:

- згідно ч. 3 ст. 24 КЗпП України, в редакції Закону України від 28.12.2014 року №77, яка діє з 01.01.2015 року, працівник не може бути допущений до роботи без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В товаристві є повідомлення до територіального органу Державної фіскальної служби про прийняття на роботу ОСОБА_3 на посаду головного бухгалтера з 06.04.2016 року (наказ від 06.04.2016 року №6), але повідомлення направлено до Ізмаїльської обєднаної державної податкової інспекції Одеської області відносно ОСОБА_3 в день прийняття на роботу 06.04.2016 року, що підтверджується повідомленням квитанцією №2 від 06.06.2016 року;

- перевіркою табелів обліку використання робочого часу за період з січня 2016 року по 31.12.2016 року в табелях не відображені фактично відпрацьовані години. Працівники ОСОБА_4, ОСОБА_5 працюють 7 днів на тиждень, через тиждень, в табелях обліку використання робочого часу відображають 5 робочих днів, субота, неділя вихідний день, чим порушено вимоги ч. 2 ст. 30 Закону України «Про оплату праці»;

- в порушення вимог ч. 1 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» щодо виплати заробітної плати працівникам регулярно в робочі дні, але не рідше двох разів на місяць, через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата заробітної плати. Так, працівникам товариства виплата заробітної плати у лютому 2017 році виплачена один раз в місяць, що підтверджується видатковим касовими ордерами від 28.02.2017 року №11, 12, 13 (за лютий 2017 року);

- в товаристві має місце порушення вимог ч. 4 ст. 115 КЗпП та ст. 21 Закону України «Про відпустки» щодо виплати заробітної плати за весь час щорічної відпустки не пізніше як за три дні до її початку. Так, наказами від 05.02.2016 року №1, 2, 3, 4 працівникам ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 надано щорічні відпустки 05.02.2016 року, проте виплату за весь час відпустки здійснено від 08.02.2016 року, що підтверджується видатковими касовими ордерами від 08.02.2016 року № 10, 11, 12;

- на підставі книги нарахування заробітної плати за 2016 рік встановлено: всім працівникам у липні 2016 року зроблено донарахування індексації за період з вересня 2015 року по січень 2016 року, але без урахування компенсації працівникам, які втратили частину заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати (оскільки донарахування індексації є частиною заробітної плати), що призвело до порушення вимог ст. 34 Закону України «Про оплату праці».

Тим самим, своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП.

ОСОБА_1, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, до суду не зявився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв.

Факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 та його провина повністю доказана та підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом серії 15-18-010/0186 від 31.03.2017 року про адміністративне правопорушення - про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 41 ч.1 КУпАП;

- актом перевірки 15-18-010/0323 за період 22.03.2017 року 31.03.2017 року;

- повідомленням про прийняття працівника на роботу;

- наказом № 6 від 06.04.2016 року про прийняття на роботу ОСОБА_7 з 06.04.2016 року;

- наказом № 2 від 13.01.2017 року про надання відпустки ОСОБА_6 з 20.01.2017 року;

- наказом № 1 від 13.01.2017 року про надання відпустки ОСОБА_1 з 20.01.2017 року;

- видатковим ордером від 08.02.2016 року щодо виплати зарплати та відпускних за лютий 2016 року ОСОБА_6;

- видатковим ордером від 08.02.2016 року щодо виплати зарплати та відпускних за лютий 2016 року ОСОБА_4;

- видатковим ордером від 08.02.2016 року щодо виплати зарплати та відпускних за лютий 2016 року ОСОБА_8;

- видатковими касовими ордерами від 28.02.2017 року про виплату зарплати за лютий 2017 року ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4;

- табелем обліку використання робочого часу;

- розрахунково-платіжною відомістю №НЗП-000008 за липень 2016 року;

- розрахунково-платіжною відомістю №НЗП-000001 за січень 2017 року.

Вивчивши матеріали справи, суддя вважає вину ОСОБА_1 повністю доведеною, кваліфікацію його дій за ст. 41 ч.1 КУпАП порушення вимог законодавства про працю - вірною.

Обставин що помякшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП судом не виявлено.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий сбір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Беручі до уваги ступень суспільної небезпеки правопорушення, ставлення правопорушниці до скоєного, суддя вважає за необхідне застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Керуючись ст.ст. 41 ч. 1, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1,у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1судовий сбір у розмірі 320,00 грн.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі через Кілійський районний суд Одеської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова може бути предявлена до виконання протягом 3 місяців з дня її винесення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_9