Справа №: 398/2287/17
провадження №: 3/398/583/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

"20" листопада 2017 р. суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Орловський В.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (попередне пірзвище ОСОБА_2), ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працює, проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, за ст. 124 КУпАП,

встановив:

4 травня 2017 року поліцейський Кагарлицького ВП ОСОБА_3 склав протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого 4 травня 2017 року о 16 годині 05 хвилин на автодорозі Київ-Знамянка 86 км. + 250 м ОСОБА_1, керуючи автомобілем Volkswagen Passat державний номерний знак ВАЗ 3071 АХ не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з авто НОМЕР_1, який рухався попереду. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, вказаними діямиРуминський С.Ю. порушив вимоги п. 12. 1, п. 13.1 Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, потім уточнив, що визнає лише те, що не дотримався вимог п.12.3 Правил дорожнього руху, як про це вказано у висновку експерта. Він пояснив, що рухаючись по правій смузі (біля узбіччя) за швидкістю 50-60 км почув удар з правого боку автомобіля і побачив як на його смугу, випередивши його, виїжджає автомобіль білого кольору. Виїхавши водій білого автомобіля рукою поправив своє дзеркало. ОСОБА_1 подивився, що сталось з його автомобілем і почув різкі гальма автомобіля попереду. Так як на дорозі були ремонтні роботи рух транспорту був не інтенсивний, перед зіткненням перед ОСОБА_1 транспортного засобу не було. Тому, коли автомобіль білого кольору виїхавши перед ОСОБА_1 різко загальмував він не встиг зреагувати. На питання навіщо він так зробив (йому рухатись далі нічого не заважало) він розвів руками і додав треба було зберігати дистанцію. Заперечать на висновок експерта від ОСОБА_1 не надійшло.

Фактичні обставини ДТП суд встановив на підставі таких доказів: схеми місця ДТП, яка містить підписи обох водіїв, картки первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону, письмових пояснень ОСОБА_2, письмових пояснень ОСОБА_4, висновку судової інженерно-транспортної (автотехнічної) експертизи від 10 жовтня 2017 року № 214/17-27, протоколу про адміністративне правопорушення від 04.05.2017 р.

Зокрема, відповідно до зазначеного висновку експертизи експерт дійшов таких висновків:

У даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля Volkswagen Passat ОСОБА_1, що мали бути спрямовані на забезпечення безпеки та на можливість уникнення ДТП регламентувались вимогами п. 12.3 ПДР України.

В даній дорожній ситуації належні дії водія автомобіля Opel Askon, ОСОБА_4С, що мали бути спрямовані на забезпечення безпеки та на можливість уникнення ДТП регламентувались вимогами пп. 2.3 (б), 10.1, 13.1, 13.3, 14.1 та 14.2 (г) ПДР України.

Водій автомобіля Volkswagen Passat ОСОБА_1, своєчасно виконавши вимоги п. 12.3 ПДР, а саме застосувавши міри до екстреного гальмування з моменту виникнення небезпеки, мав у своєму розпорядженні технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем Opel Askon.

На підставі проведеного аналізу дій водія автомобіля Volkswagen Passat ОСОБА_1 слід заключити про невідповідність його дій вимогам п. 12.3 ПДР щодо визначення моменту виникнення небезпеки для подальшого руху та своєчасного застосування відповідних дій (що регламентовані п. 12.3 ПДР).

На підставі проведеного аналізу дій водія автомобіля Opel Askona, ОСОБА_4 слід заключити про невідповідність його дій вимогам пп. 10.1, 13.1, 13.3, 14.1 та 14.2 ПДР щодо вибору безпечного інтервалу та безпечної дистанції при обгоні (випередженні) автомобіля Volkswagen Passat.

6, 7. Результати проведеного дослідження щодо технічної можливості у водіїв (учасників ДТП) уникнути зіткнення, означають, що в причинному звязку з фактом зіткнення транспортних засобів знаходяться невідповідні дії обох водіїв (водія автомобіля Opel Askona ОСОБА_4 та водія автомобіля Volkswagen Passat ОСОБА_1Ю.).

Отже, на підставі зазначених доказів суд установив, що ОСОБА_1 не порушив вимоги п. п.12.1, 13.1 ПДР України, як про це зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення. Досліджені судом докази спростовують факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, суть якого викладена у протоколі, а саме того, що ОСОБА_1 не обрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення. Натомість суд вважає доведеним, що дії ОСОБА_1 даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля Volkswagen Passat ОСОБА_1, що мали бути спрямовані на забезпечення безпеки та на можливість уникнення ДТП регламентувались вимогами п. 12.3 ПДР України.

Відповідно до п.12.3 ПДР України У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

Таким чином, водій ОСОБА_1 не вчинив порушення п. п.12.1, 13.1 ПДР України. Наявність у діях ОСОБА_1 іншого порушення ПДР, а саме того, що він, виявивши небезпеку для руху, яка походила від небезпечних дій другого водія-учасника ДТП та порушенні ним правил обгону та інших вимог ПДР, про які зазначено у висновку експерта, не спростовує іисновку суду про те, що правопорушення, зміст якого викладено у протоколі, ОСОБА_1 не вчиняв.

Аналізуючи наявність у суду повноважень коригування викладену у протоколі про адмністративне правопорушення фабулу правопорушення, суд вважає необхідним застосувати практику Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв'язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв'язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що за обставин, коли факт вчинення порушення ОСОБА_1, суть якого зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення, у судовому засіданні не підтвердився, суд не уповноважений скоригувати викладені у протоколі обставини або перекваліфікувати дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, навіть якщо у справі є відомості про вчинення нею порушення інших вимог ПДР, ніж ті, які були поставлені в вину особі при складенні протоколу. Така перекваліфікація порушила б право ОСОБА_1 на захист, принцип змагальності сторін і безсторонності суду. Тому суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до п.1 ч.1 ст.247, ч.1 п.3 ст. 284 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, ст. 6, 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п.1 ст.247 , ч.1 п.3 ст.284 , ст. 294 КпАП України, суд

постановив:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за п.1 ч.1 ст.247 КУпАП України у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Орловський В.В.