№359/3397/17
пров.№3/359/1927/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2017 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Гончаров О.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління Патрульної поліції у м.Бориспіль ДПП по відношенню до ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1

притягується до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

25.04.2017 року о 21 годині 21 хвилин за адресою : Бориспіль-7, ДПМА «Бориспіль» гр. ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Форд» з державним номером 12624 КК, здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 «зупинку заборонено», не неодноразову законну вимогу поліцейського ОСОБА_2 пред»явити посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу відмовився, чим вчинив злісну непокору законній вимозі працівника поліції. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст..185 КпАП України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину у злісній непокорі законній вимоги поліцейських не визнав і пояснив, дійсно в той день і час керував автомобілем «Форд» з державним номером 12624 КК, в ДПМА «Бориспіль» здійснив зупинку, щоб забрати пасажирів які вийшли з терміналу. В подальшому був зупинений працівниками поліції, та пред»явив для перегляду, на їхню вимогу всі необхідні документи, тому поліцейській не мали право складати на нього протокол.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол від 25.04.2017 року про адміністративне правопорушення (а.с.2); письмові пояснення ОСОБА_1 (а.с.4), копію протоколу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП (а.с.5), письмові пояснення інспекторів поліції ОСОБА_2 (а.с.10), ОСОБА_3 (а.с.11), висновок перевірки (а.с.12-13), дані відеозапису з боді-камер поліцейських (а.с.14), дані відеозапису, який був наданий ОСОБА_1 під час судового розгляду справи, приходжу до наступного висновку.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Відповідно до приписів положення ст. 280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний зокрема з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до виписаних у ст.ст.254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

В межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, і повинен провадитися їх, у тому числі, і судовий розгляд.

З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Диспозицією ст.185 КУпАП України передбачено адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків.

Пленум Верховного Суду України у другому абзаці п.7 постанови №8 від 26 червня 1992 року (з послідуючими змінами) "Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров'я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів", роз'яснив, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов'язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку, або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок. Адміністративна відповідальність за названою статтею настає також при відсутності застосування фізичної сили з боку винної особи.

В ході судового розгляду справи, а саме під час перегляду відеозапису з бодікамер поліцейських, які фіксували обставини події, що відбувались 25.04.2017 року в районі ДПМА «Бориспіль» та учасником яких є ОСОБА_1, достовірно встановлено, що останній неодноразово відмовлявся від виконання наполегливих законним вимог поліцейських, повторених ними, щодо надання ним посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, як особою, яка вчинила інше адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Відеозапис, який був наданий ОСОБА_1 в ході судового розгляду справи в жодному разі не спростовує обставин встановлених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, у справі про адміністративне правопорушення є достатньо достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Оцінивши зібрані у справі докази, вважаю, що дії правопорушника за ст. 185 КУпАП кваліфіковані вірно, оскільки ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законному розпорядженню та вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов'язків.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП України, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, що помякшують правопорушення не встановлено.

Обставини, що обтяжують правопорушення не встановлено.

При обранні виду та розміру стягнення судом враховано характер скоєного правопорушення, особу винного, помякшуючі та обтяжуючі обставини, у звязку з чим суд вважає за доцільне застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" слід стягнути з правопорушника, на якого накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі 320,00 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 23, 33, 40-1, ст. 185 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.185 КУпАП та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп. в дохід держави (Одержувач: Бориспільське УДКСУ Київської області, Код ЗКПО: 38007070, Банк одержувача: ГУ ДКСУ у Київській обл., МФО: 821018, КБК: 21081100, р/р: 0004).

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1 на користь державного бюджету України Отримувач коштів: Бориспільське управління Державної казначейської служби України Київської області, код отримувача (код ЄДРПОУ): 38007070, Банк отримувача: ГУ ДКСУ у Київській області, код отримувача (МФО): 821018, рахунок отримувача: 0004, код класифікації доходів бюджету: 22030001, призначення платежу: судовий збір, Бориспільського міськрайонного суду) судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд на протязі десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження та підлягає предявленню до виконання на протязі трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Суддя О.М.Гончаров

Постанова набрала чинності «____»________2017 року.