Каланчацький районний суд Херсонської області
_____________________________________________________________________________
Справа №: 657/1671/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2017 року Каланчацький районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Скригун В. В.

при секретарі Березницькій Т.І.

за участю прокурора Катеринчук О.М.

захисника ОСОБА_1

розглянувши матеріали, які надійшли від Національної поліції Департаменту захисту економіки Управління захисту економіки в Херсонській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_3, на час складання протоколу працюючого в.о. директора РСЦ МВС України в АР Крим та м. Севастополі,

-за ст. 172-7 ч. 1, 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про вчинення адміністративного правопорушення повязаного з корупцією, 07.11.2015 року наказом МВС України № 2437 о/с «По особовому складу», ОСОБА_2 призначено радником директора Головного сервісного центру та покладено виконання обовязків директора Регіонального сервісного центру МВС України в АР Крим та м. Севастополі на підставі заяви ОСОБА_2 від 07.11.2015 року та подання Головного сервісного центру МВС від 07.11.2015 року. 18.12.2015 року наказом ГСЦ МВС № 10 о/с «По особовому складу» ОСОБА_2 призначено радником директора Головного сервісного центру МВС, присвоївши йому 11 ранг державного службовця. Цього ж дня (07.11.2015 року) ОСОБА_2 складено присягу державного службовця. Крім того, ОСОБА_2 відповідно до 07.11.2015 року наказом МВС України № 2437 о/с, наказу МВС України від 07.11.205 року № 1426, яким затверджено Положення про РСЦ в АР Крим та м. Севастополі, користувався усіма правами і обовязками директора, тобто здійснював організаційно розпорядчі та адміністративно господарські функції, керувався у своїй діяльності Положенням Регіонального сервісного центру МВС в АР Крим та м. Севастополі, яке не обмежує його повноважень, як виконувача обовязків директора у порівнянні з повноваженнями директора.

ОСОБА_2 будучи субєктом відповідальності за Законом України «Про запобігання корупції», перебуваючи на посаді виконувача обовязків директора РСЦ в АР Крим та м. Севастополі, 26.01.2016 року та 26.02.2016 року не повідомив ні в усній, ні в письмовій формі безпосереднього керівника (Головний сервісний центр МВС в особі директора ОСОБА_3А) про наявність у нього реального конфлікту інтересів, тобто між його приватним (майновим) інтересом та службовими повноваженнями, що впливає на обєктивність та неупередженість прийняття рішень, або вчинення чи не вчинення під час виконання повноважень, зумовленим у тому числі сімейними стосунками та спрямованим на отримання додаткових матеріальних благ для своєї близької особи, дружини ОСОБА_4, службовими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення під час виконання зазначених повноважень, при розгляді питання про преміювання у січні та лютому 2016 року своєї дружини ОСОБА_4 Таким чином, у ОСОБА_2 виник приватний (майновий) інтерес, спрямований на отримання додаткових матеріальних благ для своєї дружини, ОСОБА_4 у вигляді премії, тобто отримання нею виплат, які згідно з чинним законодавством не є обовязковою.

Згідно з інформацією Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 18.04.2017 року № 1857/03.1-26, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, є подружжям (шлюб № 15 від 08.06.1996 року).

Дії ОСОБА_2 особою, що склала протокол кваліфіковано за ст. 172-7 ч. 1 КУпАП неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів;

Також згідно протоколу, діючи в умовах реального конфлікту інтересів та в межах своїх повноважень, 26.01.2016 року та 26.02.2016 року в.о. директора РСЦ в АР Крим та м. Севастополі ОСОБА_2 видано та підписано наказ № 09-о/с «Про виплату премії працівникам РСЦ в АР Крим та м. Севастополі», згідно з яким ним премійовано за відпрацьований період січня 2016 року та лютого 2016 року свою дружину, провідного спеціаліста сектору кадрового забезпечення та завязків з громадськістю ОСОБА_4, нараховано та в подальшому виплачено премію в січні у розмірі 6118 грн., а в лютому в розмірі 6717 грн. Згідно із проведеним аналізом списку працівників РСЦ до наказу від 26.01.2016 року № 09-о/с, розрахунково платіжної відомості № 0115-3 «За січень 2016 року», встановлено, що нарахована та виплачена премія ОСОБА_4 у розмірі 6118 грн. є найбільшою серед усіх працівників РСЦ в АР Крим та м. Севастополь. Та проведеним аналізом списку заохочених працівників РСЦ до наказу від 26.02.2-16 року № 18-о/с, розрахунково-платіжної відомості № 0115-4 за лютий 2016 року встановлено, що нарахована та виплачена премія ОСОБА_4 в розмірі 6717 грн. є найбільшою серед премійованих працівників РСЦ в АР Крим та м. Севастополі.

Такі дії особою, що склала протокол кваліфіковано за ст. 172-7 ч. 2 КУпАП вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

ОСОБА_2 в судовому засіданні свою вину не визнав та пояснив, що ОСОБА_4 є його дружиною, з кінця 2015 року працює провідним спеціалістом сектору персоналу та завязків з громадськістю РСЦ в АР Крим та м. Севастополі. Про можливість виникнення конфлікту інтересів повідомляв усно ОСОБА_3, який виконував обовязки директора Головного сервісного центру МВС та письмово в квітні 2016 року. 21.06.2016 року ним було підписано наказ про преміювання працівників РСЦ в АР Крим та м. Севастополі, в тому числі і ОСОБА_4 Крім того пояснив, що згідно перевірки Відділу запобігання корупції Управління запобігання корупції та проведення люстрації, яка була проведена у вересні 2016 року в ході перевірки спільної роботи його особисто та його дружини конфлікту інтересів не виявлено. Крім того пояснив, що звертався до НАЗК щодо розяснень з приводу вказаного вище питання, однак останні порушень з його боку не виявили. Також зазначив, що на даний час його звільнено з посади в.о. директора РСЦ МВС України в АР Крим та м. Севастополі за власним бажанням.

Захисником ОСОБА_2 подано до суду клопотання, згідно якого останній просить скасувати протокол про адміністративне правопорушення від 28.07.2017 року так як він складений після закінчення, на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, строків, передбачених ст. 38 КУпАП та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення в звязку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги мотивує тим, що 24.03.2017 року було здійснено працівниками УЗЕ обшук в РСЦ МВС в ході якого було вилучено документи фінансово-господарської звітності, в тому числі щодо призначення на посади ОСОБА_2 та ОСОБА_4 та щодо їх преміювання. Вищезазначений обшук та вилучення документів проводилося в рамках кримінального провадження від 12.03.2016 року, яке було закрито 30.05.2017 року. Тобто вбачається порушення працівниками УЗЕ вимоги ст. 38 КУпАП, якою встановлено, що у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження. Тобто, кінцевий термін накладення адміністративного стягнення настав 30 червня 2017 року, враховуючи, що працівники УЗЕ володіли з 24.03.2017 року необхідними даними про факт і обставини прийняття даного рішення, достатніми для того, щоб встановити наявність чи відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 172-7 КУпАП.

Крім того зазначив, що керівництво ГСЦ МВС неодноразово письмово повідомлялося про спільну роботу вищезазначених близьких осіб в РСЦ МВС. Будь-яких зауважень чи розяснень від ГСЦ МВС не надходило. При цьому, спільна робота ОСОБА_2 та ОСОБА_4, в тому числі під час визначення розміру щомісячного преміювання не передбачало прямого підпорядкування ОСОБА_4 перед в.о. директора ОСОБА_2 При цьому на підставі письмових повідомлень від ОСОБА_2 про спільну роботу близьких осіб, МВС було направлено уповноважених працівників для перевірки можливих порушень антикорупційного законодавства в РСЦ МВС. За результатами перевірки були надані рекомендації про переведення ОСОБА_4 до іншого структурного підрозділу в РСЦ МВС.

Також пояснив, що під час прийняття рішення про преміювання всіх працівників РСЦ МВС ОСОБА_2 не міг порушити право ОСОБА_4 на отримання заробітної плати, не надавши премії, яка є складовою заробітної плати та не порушивши таким чином законодавство з оплати праці.

Заслухавши особу відносно якого складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією та його захисника-адвоката ОСОБА_1 які підтримали вимоги про закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_2, прокурора, яка просила визнати винним ОСОБА_2 та призначити покарання за ст. 172-7 ч. 1, 2, дослідивши матеріали справи у сукупності з доводами учасників процесу, приходжу до наступного.

Згідно із ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою, про вчинення діяння (діянь), яке (які) містять ознаки адміністративного правопорушення є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення і вимагає конкретного обвинувачення.

В межах зазначених у протоколі обставин інкримінованого особі порушення і повинен провадитися їх судовий розгляд.

За змістом ст. 9 КУпАП протиправне діяння, вчинене певною особою, визнається адміністративним правопорушенням лише в тому випадку, якщо має місце вина цієї особи, що є невід'ємною ознакою суб'єктивної сторони будь - якого адміністративного правопорушення.

Виходячи з конструкції адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, суб'єктивна сторона цього правопорушення характеризується наявністю в особи вини у формі прямого або непрямого умислу.

При цьому, за змістом ст. 10 КУпАП наявність умислу є необхідною у всіх випадках, коли особа притягається до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, що може бути зроблено тільки навмисно. Вина у формі прямого умислу полягає в усвідомленні особою протиправного характеру вчиненої дії або бездіяльності, тобто їх незаконності, передбаченні її шкідливих наслідків, а непрямий умисел, передбачає, що особа свідомого допускає настання цих наслідків.

Поряд з цим, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_2 під час виконання обовязків директора РСЦ в АР Крим та м. Севастополі адміністративних правопорушень, пов'язаних із корупцією, як і відсутні будь-які докази, які б свідчили про умисність або корисливий мотив діяння або бездіяльності ОСОБА_2 при виконанні його обов'язків.

У розумінні Закону України від 14.10.2014 року №1700-VII «Про запобігання корупції» (далі - Закон) приватний інтерес це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв'язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

У протоколі про вчинення адміністративного правопорушення зазначено, що ОСОБА_2 не повідомив ні в усній ні в письмовій формі безпосереднього керівника - в.о. директора Головного сервісного центру МВС України ОСОБА_3 Однак, згідно пояснень самого ОСОБА_2, в усній формі останній повідомив про наявність реального конфлікту безпосереднього, на той момент, керівника та в письмовій формі 26.04.2016 року.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що згідно доповідної записки начальника Управління запобігання корупції та проведення люстрації МВС України, яка адресована заступнику міністра ОСОБА_5 та довідки від 12.09.2016 про перевірку питань щодо спільної роботи близьких осіб, які працюють в РСЦ та ТСЦ, розташованих на території Херсонської області у ході перевірки питань спільної роботи ОСОБА_2 та ОСОБА_4 реального конфлікту інтересів не виявлено. Також ОСОБА_2 звертався до Національного агентства з питань запобігання корупції з метою повідомлення щодо його спільної роботи з дружиною ОСОБА_4 30.12.2016 року було отримана відповідь НАЗК в якій зазначено про необхідність вжиття заходів які РСЦ МВС вже були виконанні на момент звернення до НАЗК.

Про данні факти безпосередньому керівнику ОСОБА_3 було відомо, оскільки відповідні повідомлення ОСОБА_2 надходили, однак будь-яких дій безпосереднім керівником згідно ст.ст. ст. 28, 29 Закону України «Про запобігання корупції» не вчинялося.

За таких обставин, вважаю за можливе зробити висновок про те, що ОСОБА_2 фактично повідомив про наявність конфлікту інтересів, що свідчить про відсутність прямого або непрямого умислу, що вимагає ст. 172-7 КУпАП.

З цього об'єктивно витікає, що дії ОСОБА_2 не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, оскільки він вже повідомив про конфлікт інтересів, а тому в його діях був відсутній умисел на скоєння цього адміністративного правопорушення.

Також згідно ч. 6 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» якщо особа отримала підтвердження про відсутність конфлікту інтересів, вона звільняється від відповідальності, якщо в діях щодо яких вона зверталася за розясненнями пізніше було виявлено конфлікт інтересів.

Крім того, згідно пояснень ОСОБА_6, який є оперуповноваженим УЗЕ в Херсонській області ДЗЕ Національної поліції України, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 від 28.07.2017 складав він. По даній справі він збирав всі докази та матеріали. Під час обшуку 24.03.2017 року в приміщенні РСЦ МВС в АР Крим та м. Севастополі було вилучено документи, чи вилучався наказ про преміювання ОСОБА_4 він не памятає, коли стало відомо про вказане в протоколі порушення він не памятає. Інші перевірки відносно конфлікту інтересів ОСОБА_2, зокрема довідку від 12.09.2016 року про перевірку питань щодо спільної роботи близьких осіб, які працюють в РСЦ він до уваги не приймав.

Згідно пояснень ОСОБА_7 який є начальником сектору протидії корупції УЗЕ в Херсонській області ДЗЕ Національної поліції України, він склав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 на підставі матеріалів які були в нього і які передав йому ОСОБА_6, а заме запити та відповіді, які долучені до матеріалів справи. ОСОБА_6 сам не склав протокол так як пішов у відпустку. Особисто він перевірку не робив, керувався лише тим, що йому передав колега. Військовою прокуратурою їм було передано матеріали відносно ОСОБА_2 вказані документи було вилучено під час обшуку в приміщенні РСЦ МВС в АР Крим та м. Севастополі. Більше йому нічого не відомо.

В звязку з викладеним суд вважає, що в судовому засіданні прокурор не навів переконливих доказів на підтвердження обставин, що викладені в протоколі про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення повязаного з корупцією, а тому відсутні підстави визнавати винним ОСОБА_2 скоєнні адміністративних правопорушень, як зазначено у протоколі, передбачених ч.ч.1. 2 ст. 172-7 КУпАП.

З огляду на вищевикладене суд вважає, що справа підлягає закриттю провадженням.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КупАП , Законом України «Про запобігання корупції»,

п о с т а н о в и л а:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 ч. 1, ч. 2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в 10 - ти денний термін з дня її винесення до Апеляційного суду Херсонської області, шляхом подачі апеляційної скарги, через Каланчацький районний суд Херсонської області особою, щодо якої дану постанову винесено, законним представником за дорученням, захисником.

Суддя Каланчацького

районного суду ОСОБА_8

Строк пред'явлення постанови до виконання "____"__________200__р.

Постанова набирає чинності "_____"_______________200_р.