АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/364/17 Справа № 695/1079/17 Головуючий по 1 інстанції Середа Л. В.
Категорія:ст. 124 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Іваненко І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2017 р. м. Черкаси

Суддя Апеляційного суду Черкаської області Іваненко І. В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 25 квітня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 340,00 грн.; стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 320,00 грн.,

в с т а н о в и в :

Постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 25 квітня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним за ст. 124 КУпАП, а саме у тому, що він 30.03.2017 року о 13 год. 10 хв. в м. Золотоноша по вул. Рєпіна, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості, в результаті чого здійснив наїзд на паркан домоволодіння по вулиці Невського, 34 в м. Золотоноша, внаслідок чого було пошкоджено паркан та завдано матеріальних збитків, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_3 П подав апеляційну скаргу з клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, в яких просить поновити строк на оскарження постанови Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 25 квітня 2017 року, скасувати її, визнавши не чинною, та закрити провадження у справі.

Указує, що не був присутнім під час оголошення резолютивної частини оскаржуваної постанови. Копію постанови отримав 30.04.2017 р.

По суті апеляційних вимог вказує, що місцевий суд не дав йому можливості надати пояснення, зокрема, про те, що матеріали справи оформлені на підставі заяви ОСОБА_4, який не є потерпілим. ОСОБА_4 08.06.2009 р. подарував домоволодіння АДРЕСА_2 ОСОБА_5, а остання право власності на даний будинок також передала іншій особі. Тому ухвалювати постанову чи розглядати справу у суду не було підстав, у зв'язку з тим, що ОСОБА_4 не являється власником домоволодіння і його права ніяк не порушено.

Також вказує, що питання організації руху в тупику, де відбулись події, не організовані згідно ПДР та ДБН. В генплані м. Золотоноша питання землекористування не врегульовано, оскільки його взагалі на плані немає. Тупик показаний на схемі згідно п. 3.22 ДБН повинен мати розміри 12 м на 12 м, а з урахуванням вимог вказаних в табл. 7.1 до квадрата 12x12 має додаватись тротуар по 1,5 м з кожної сторони. Тобто відстань від паркану до паркану має бути не 11 метрів, а 15 метрів. Цього достатньо для запобігання ДТП у випадках, коли зламалась машина.

Крім того, місцевим судом було проігноровано його усне клопотання про направлення до Золотоніської міської ради окремої ухвали суду щодо порушень Золотоніською міською радою правил ДБН та неврегульваності землекористування.

У судовому засіданні ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав з мотивів, які в ній наведені. Просив скасувати оскаржувану постанову і закрити провадження у справі. Вказав, що не вважає указану вище подію дорожньо-транспортною пригодою, вважаючи її непорозумінням. Тому поліцію не викликав. Указав, що справа проти нього могла бути розпочата лише за заявою власника домоволодіння, чий паркан був пошкоджений, але таку заяву подала особа, яка не має законного права власності на це домоволодіння. Крім цього, якби територія, де трапилися події, була організована органами місцевого самоврядування відповідно до вимог ДБН, цих би подій не сталося.

Заслухавши пояснення обвинуваченого, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не обґрунтоване відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Вважаю, що постанова суду першої інстанції ухвалена відповідно до вимог КУпАП, є законною, справедливою і обґрунтованою. Суд першої інстанції цілком вірно дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_3 є порушення вимог ПДР України, які утворюють склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та призначив стягнення відповідно до санкції цієї статті.

Згідно п. 12.1. Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п. 1.10 ПДР дорожньо-транспортна пригода - це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Таким чином, зазначена вище подія однозначно є ДТП. Після ДТП водій сам був зобов'язаний зупинити автомобіль й викликати поліцію.

Джерело походження інформації про подію до органів поліції не має вирішального значення, оскільки ці відносини є публічно-правовими.

Й порушення будь-яких норм ДБН при організації простору у межах населеного пункту жодним чином не знімає з водія відповідальність за спричинену ДТП.

Керуючись ст. 245, 247, 280, 289 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 25 квітня 2017 року щодо ОСОБА_3 залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Іваненко