Справа № 168/155/17 Провадження №33/773/420/17 Суддя в 1 інстанції: Хаврона О. Й.
Категорія: ч.1 ст.130 КпАП УкраїниДоповідач: Гапончук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2017 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

судді - Гапончука В.В.,

з участю

особи, яка притягується до відповідальності, - ОСОБА_1,

захисника - ОСОБА_7.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу особи, що притягається до відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Старовижівського районного суду Волинської області від 18 квітня 2017 року про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Стара Гута Старовижівського району Волинської області, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, громадянина України, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, непрацюючого, несудимого, до адміністративної відповідальності не притягався, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 26.02.2017 р. близько 16.30 год. на автодорозі с. Стара Гута - Любохини Старовижівського району Волинської області ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 21051 д.н.з. НОМЕР_1 і відмовився на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою ОСОБА_1 в апеляційній скарзі вважає постанову необґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню в зв'язку з неповнотою проведення судового розгляду, порушення його права на захист, порушення принципів верховенства права, законності, рівності всіх учасників судового процесу перед судом, невмотивованості рішення, ухвалення його на припущеннях та неправильності застосування норм права. Просить постанову скасувати за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав..

Висновок суду про вчинення ОСОБА_1 зазначеного у постанові суду адміністративного правопорушення підтверджується перевіреними і дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав відповідну юридичну оцінку, а саме:

- поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які вказали, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння (а.с.5);

- показаннями працівників поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які вказали, що ОСОБА_1 спочатку погодився проїхати в медичний заклад для проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, однак від'їхавши недалеко від місця зупинки водій сказав, що не хоче їхати в лікарню та запропонував скласти протокол на місці. Також вказали, що сам водій запропонував взяти свідками його товаришів, що і було зроблено. Після того свідкам було зачитано протокол, який, разом з бланками пояснень останні підписали. Крім того вказали, що ОСОБА_1 власноручно писав пояснення за допомогою працівника поліції ОСОБА_6;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 992841 від 26.02.2017 року (а.с.3) та поясненнями доданими до протоколу в яких особисто ОСОБА_1 вказано, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, оскільки напередодні вживав алкоголь (а.с. 4);

Інші твердження апеляційної скарги не заслуговують на увагу так як були дослідженні і перевірені судом і з обґрунтуванням спростовані з наведенням в постанові відповідних мотивів.

З огляду на вищенаведене та оцінивши всі матеріали справи в сукупності, приходжу до висновку, про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України, а тому дії останнього вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Відповідно до ст. 33 КпАП України, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1, відповідає вимогам ст.23, 33 КпАП України.

Суддею прийняте законне та обґрунтоване рішення. Порушень вимог чинного законодавства при розгляді справи, які тягнули б за собою скасування постанови, не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КпАП України апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Старовижівського районного суду Волинської області від 18 квітня 2017 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя