АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/358/17 Справа № 397/402/17 Головуючий по 1 інстанції Побережна Н. П.
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Іваненко І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2017 р. м. Черкаси

Суддя Апеляційного суду Черкаської області Іваненко І. В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3, адвоката Білоглазенко Г. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Шполянського районного суду Черкаської області від 28 квітня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Іванівка Новоархангельського району Кіровоградської області, мешкає за адресою АДРЕСА_1, не працює, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік; стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 320 грн., -

в с т а н о в и в :

Згідно з постановою Шполянського районного суду Черкаської області від 28 квітня 2017 року ОСОБА_3 24.02.2017 р. о 09 год. 00 хв., по а/д 244 км Київ - Знам'янка, керував автомобілем НОМЕР_2, з явними ознаками наркотичного сп'яніння (тремтіння рук, млява мова, неадекватна поведінка), від проходження медичного огляду на визначення наркотичного сп'яніння в присутності двох свідків відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України. Своїми діями ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Шполянського районного суду Черкаської області від 28 квітня 2017 року та закрити провадження у справі. Також просить викликати та допитати в якості свідка ОСОБА_5 (АДРЕСА_2).

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню в зв'язку з суттєвими порушеннями норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права та відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. Суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, формально підійшов до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване та надто суворе застосування стягнення як вид покарання за адміністративне правопорушення, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою.

Також, зазначає апелянт, судом першої інстанції під час розгляду справи не було дотримано вимог ст. 268 КУпАП, а саме: не надано йому можливості витребувати та долучити до матеріалів справи акту освідування від 24.02.2017 р. та не допитано заявленого свідка ОСОБА_5

У судовому засідання ОСОБА_3 та його захисник апеляційну скаргу підтримали з мотивів, які в ній наведені. Просив скасувати оскаржувану постанову і ухвалити нову, якою закрити провадження в справі у зв'язку з відсутністю події інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Підтвердив, що дійсно відмовився від проходження огляду, оскільки був втомлений і поспішав. Не розумів всіх наслідків такої відмови.

Суд дослідив подану обвинуваченим довідку № 451 від 08 травня 2017 року з Полянської ЦРЛ, де зазначено, що 24 лютого 2017 року ОСОБА_3 проходив освідування на стан сп'яніння у наркологічному кабінеті. Ознак сп'яніння не виявлено.

За клопотанням обвинуваченого суд допитав свідка ОСОБА_5, який показав, що вони поверталися на різних автомобілях до м. Шпола з м. Кривий Ріг, де він придбав собі автомобіль. Оскільки ОСОБА_3 на своєму автомобілі мав технічну можливість рухатися швидше, він його випередив. Коли вони в чергове зв'язалися телефоном, він повідомив, що його зупинили працівники поліції за те, що не був пристебнутий ременем безпеки, а потім звинуватили у перебуванні за кермом в стані наркотичного сп'яніння. Тому у нього забрали водійське посвідчення і склали протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, копію якого йому не вручили. Як колишній працівник міліції, він одразу сказав ОСОБА_3, що треба негайно самостійно пройти освідування з метою здобуття доказів, що він не перебуває у такому стані. Вони поїхали до лікарні, де таке освідування було пройдене.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність встановлена в тому числі й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Таким чином, факт указаної вище відмови утворює самостійний склад правопорушення щодо його об'єктивної сторони.

Оскільки сам факт відмови підтверджується письмовими поясненнями обвинуваченого й не заперечується ним у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції не має обґрунтованих підстав для задоволення апеляційної скарги. Незнання особою юридичних наслідків указаної вище відмови не може бути підставою для уникнення відповідальності, передбаченої чинним законом. Стягнення, яке призначене обвинуваченому, також відповідає змісту санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є необхідним і достатнім.

Тому, керуючись ст. 247, 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Шполянського районного суду Черкаської області від 28 квітня 2017 року відносно ОСОБА_3 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Іваненко