Справа № 359/9525/16-п Головуючий у І інстанції Мельник О.О.
Провадження № 33/780/263/17 Доповідач у 2 інстанції Данілов
Категорія 441 20.04.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 квітня 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Данілов О.М., за участю:

представника митниці: ОСОБА_1;

особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2017 року, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, місце роботи: менеджер по оформленню авіаційних перевезень ТОВ «ОСОБА_3 Карго» (01054, м. Київ, Шевченківський р-н., вул. Дмитрівська, буд. 1, кв. (офіс) 312, ); зареєстрований за адресою: Україна, АДРЕСА_1;

визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товару в сумі 22 288,47 грн., з конфіскацією товару безпосередніх предметів порушення митних правил у вигляді 17 (сімнадцяти) ікон,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Апеляційного суду Київської області перебуває справа про порушення митних правил відносно громадянина України ОСОБА_2 за ознаками ч. 1 ст. 483 МК України.

Під час розгляду апеляційної скарги, апелянт заявив клопотання про проведення мистецтвознавчої експертизи щодо встановлення культурної цінності та визначення вартості ікон, вилучених відповідно до протоколу про порушення митних правил 0576/125000016/16 від 12 вересня 2016 року. Обгрунтовуючи тим, що дані висновку від 07 листопада 2016 року, який проведено фахівцем контролю за переміщенням культурних цінностей ОСОБА_4 містить розмиту та не точну вартість предметів наданих на експертизу. Також вказана вартість предметів зазначена в іноземній валюті, що є неприпустимим. Проведений перерахунок вартості предметів головним державним інспектором відділу провадження є не належним та допустимим доказом у вказаному провадженні. Крім того вказаний висновок не мстить в собі усіх реквізитів необхідних для його автентичності, а саме: підпису керівника; відтиску печатки, організації, яка здійснила проведення експертного дослідження; даних про фахівця, який здійснював зазначене дослідження; відсутність фотознімків досліджуваних ікон.

Заслухавши учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 515 Митного кодексу України, особа, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил, і яка не згідна з висновком експертизи, проведеної експертами спеціалізованого митного органу, має право на проведення за її рахунок, незалежної експертизи.

Однак в матеріалах справи наявний висновок експерта про проведення візуальної мистецтвознавчої експертизи (а.с. 109-117).

Що стосується доводів ОСОБА_2, висловлених безпосередньо в клопотанні про необ`єктивність експерта в наданні відповідей на поставлені запитання, то вказане твердження є його суб`єктивною оцінкою. Оцінювати висновки експерта можливо при прийнятті рішення про порушення митних правил.

Виходячи з вищевикладеного у відповідності до матеріалів справи апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_2 задоволенню не підлягає. Будь-яких підстав вважати проведену візуальну мистецтвознавчу експертизу неповною та необґрунтованою в суду немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_2 про призначення повторної мистецтвознавчої експертизи відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя