Провадження № 3/761/6290/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2017 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Циктіч Віталій Михайлович, за участі секретаря Філь В.В., захисників особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та Івасюк І.Ю., розглянувши справу, у якій

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, керівник політичної партії «Комуністична партія України», який зареєстрований та проживає за адресою - АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1,

обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 21215 КУпАП,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшов складений головним спеціалістом відділу методологічної роботи Департаменту з питань запобігання політичної корупції Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) Яремишиним В.Є. протокол від 28.07.2017 № 60-23/169 про адміністративне правопорушення за ст. 21215 КУпАП щодо керівника політичної партії «Комуністична партія України» ОСОБА_3

Відповідно до вказаного протоколу ОСОБА_3, як перший секретар ЦК політичної партії «Комуністична партія України» (далі - Партія) подав до НАЗК звіт з інформацією про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру щодо місцевих організацій Партії за 1 квартал 2017 року, аналізом якого встановлено, що у звітний період на рахунок Партії надійшли внески грошовими коштами на суму 246 044, 08 грн., у т.ч. на рахунки Партії - 204 100, 0 грн., з яких від фізичних осіб - 134 100, 0 грн., від юридичних осіб - 70 000, 0 грн.

Згідно з доданих до звіту документів Партією отримувались добровільні внески готівковими грошовими коштами через касу на загальну суму 111 940, 87 грн., з яких 41 940, 87 грн. використані для погашення заборгованості з заробітної плати, 70 000, 0 грн. зараховані на банківський рахунок Партії як внесок від юридичних осіб.

За висновком особи, яка склала протокол, вищезазначене є порушенням ч. 8 ст. 14 Закону, відповідно до якої грошові внески на користь політичної партії здійснюються через банківські установи, тобто зазначені дії проведені всупереч встановленого порядку отримання внеску на підтримку політичної партії, що утворює склад адміністративного проступку за ст. 21215 КУпАП.

Гр. ОСОБА_3, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до суду не прибув, про наявність поважних причин неявки суд не повідомив.

Захисники гр. ОСОБА_3 - адвокати Готин О.М., Івасюк І.Ю. просили суд повернути протокол до НАЗК для доопрацювання з огляду на те, що протокол складений не уповноваженою особою, оскільки згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України «Про запобігання корупції» правом складання протоколів наділені лише особи, у яких зазначені функції передбачені розподілом обов'язків.

Однак матеріали справи не містять документів на підтвердження того, що спеціаліст відділу НАЗК Яремишин В.Є. за своїм розподілом обов'язків наділений повноваженнями щодо складання протоколів про адмінправопорушення.

Захисники також зазначили, що гр. ОСОБА_3 не був присутній під час складання протоколу, тобто протокол складений без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що суперечить положенням Глави 19 КУпАП.

Крім того, протокол щодо ОСОБА_3 не містить посилань на норми закону, у порушенні якого обвинувачується зазначена особа; враховуючи, що санкція ст. 21215 КУпАП передбачає безальтернативну конфіскацію суми внеску на підтримку партії, отриманої з порушенням закону, у протоколі ця сума має бути конкретно зазначена, однак, як вважають захисники, ця вимога не дотримана.

Наведене, на думку адвокатів Готина О.М. та Івасюк І.Ю., вимагає від суду повернення матеріалів тому органу, який склав протокол, для їх дооформлення у відповідності з положеннями чинного законодавства.

Суддя, заслухавши захисників особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи - протокол про адміністративне правопорушення від 28.07.2017 № 60-23/169, долучені до нього документи, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст. 278 КУпАП на орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, покладений обов'язок під час підготовки справи до розгляду серед іншого вирішити питання, чи правильно складений протокол та матеріали справи, чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до відповідальності, захисників.

Виконуючи зазначені положення, суддя приймає до уваги, що стаття 256 КУпАП, у якій викладені вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення, покладає на особу, яка склала протокол, обов'язок зазначити з-поміж іншого суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка серед іншого посягає на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Таким чином, протиправним є діяння, яке не відповідає вимогам чинного законодавства.

Зазначення суті правопорушення полягає у наявності у відповідному протоколі викладення фактичних обставин вчинення певною особою адміністративного проступку, змісту її дій або бездіяльності, їх наслідків.

Суддя погоджується з доводами сторони захисту, представники якої, посилаючись на Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини, зазначили, що обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення у силу суворості санкцій за своєю суттю є кримінальними, а адміністративні покарання фактично носять кримінальний характер з усіма гарантіями, передбаченими ст. 6 Конвенції (п. 55 рішення ЄСПЛ «Гурепка проти України», п. 21 рішення ЄСПЛ «Надточій проти України»).

Отже, висунуте особі обвинувачення має бути викладене у формі, що дає можливість зрозуміти його характер і причини притягнення до відповідальності.

Однак, зазначені вимоги особою, яка склала протокол, виконані не у повному обсязі.

Зокрема, протокол не містить даних про те, порушення якого саме закону або іншого нормативно-правового акту допущено гр. ОСОБА_3, посилання у протоколі лише на ст. 14 Закону без зазначення його назви, не дозволяє вказаній особі захищатися від висунутого проти неї обвинувачення.

Крім того, відповідно до рішення ЄСПЛ від 20.09.2016 у справі «Карелін проти Росії» є порушенням ч.1 ст. 6 Конвенції перебирання судом на себе функції обвинувачення з одночасним усуненням певних розбіжностей та неточностей протоколу. Тобто, виходячи з принципу рівності сторін і вимог змагального процесу, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи.

До недоліків також слід віднести відсутність у протоколі однозначної, чіткої та категоричної вказівки на суму коштів, які отримані Партією з порушенням законодавства. Враховуючи, що такі кошти за рішенням суду підлягають конфіскації, незазначення їх розміру фактично покладає на суд не притаманну йому функцію здійснення обвинувачення через необхідність самостійного встановлення відповідних сум.

У силу положень Глави 19 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення складається у присутності особи, яка притягується до такого виду відповідальності.

Проте, матеріали справи свідчать, що гр. ОСОБА_3 не був належним чином повідомлений про необхідність прибуття до НАЗК для ознайомлення з протоколом.

Так, листами від 21.07.2017 гр. ОСОБА_3 запрошувався до НАЗК, однак відомостей про отримання цих повідомлень справа не містить. Отже, усупереч вимогам ст. 256 КУпАП особа, щодо якої складений протокол, безпідставно позбавлена можливості надати свої пояснення та заперечення викладених у протоколі обвинувачень.

Суддя також звертає увагу, що згідно з положеннями ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Таким чином, необхідною умовою для запобігання спорів про підсудність є точне встановлення місця, де відбулося відповідне правопорушення.

Виходячи з диспозиції інкримінованої ОСОБА_3 статті 21215 КУпАП, склад адмінпроступку утворюють дії, пов'язані з порушенням встановленого законом порядку надання або отримання внеску на підтримку політичної партії.

У контексті обставин цієї справи протизаконні дії полягають у прийнятті до каси Партії готівкових грошових коштів, що могло відбутися виключно у місці розташування каси або перебування особи, яка виконує обов'язки касира.

Однак, направлені до суду матеріали не дають можливості однозначно встановити, де мали місце вказані дії.

Враховуючи положення ст. 11 Закону України «Про політичні партії в Україні» та ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» місцем розташування юридичної особи, у т.ч. політичної партії є адреса, зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Оскільки через специфіку операцій з готівковими грошовими коштами встановлення точного місця їх проведення не завжди є можливим, саме адресу, вказану у Єдиному державному реєстрі, слід вважати місцем вчинення правопорушення.

Згідно з вимогами ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, чи належить до його компетенції розгляд справи, чи правильно складений протокол та інші матеріали справи, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Отже, суддя на підставі наданих матеріалів має встановити зазначені чинники.

Водночас, вказані вище недоліки не дозволяють зазначені у протоколі обставини покласти в основу рішення у справі та встановити вину особи у вчиненні інкримінованого їй правопорушення, а відтак матеріали підлягають поверненню для їх належного оформлення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 256, 278, 280, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Матеріали про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 21215 КУпАП повернути до Національного агентства з питань запобігання корупції для доопрацювання.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Циктіч