П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2017 року м. Волноваха

Волноваського районний суд Донецької області у складі

головуючого судді Мохова Є.І.,

при секретарі судового засідання Бридні О.Л.,

за участю прокурора Ганзуля М.Р.

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянув матеріали, які надійшли, з Управління захисту економіки в Донецькій області ДЗЕ НП України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, 12 березня 1972року народження, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_1, секретаря Ольгинської селищної ради Волноваського району, Донецької області, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 а смт. Ольгинка Волноваського району, Донецької області,

про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 172-7 КУпАП, за частиною 2 статті 172-7 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

13 липня 2017 року від начальника Управління захисту економіки в Донецькій області ДЗЕ НП України надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 172-7 КУпАП та за частиною 2 статті 172-7 КУпАП.

Згідно з протоколом № 272 від 29 червня 2017року про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_1 обрано секретарем Ольгинської селищної ради VI скликання, відповідно до рішення селищної ради № VI/18-212 від 16.12.2011 року, і згідно до пп. «б» п.1 ч.1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції», вона є субєктом відповідальності за вчинення правопорушення повязаного з корупцією. Разом з тим, ОСОБА_1, порушуючи вимоги ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції», будучи секретарем Ольгинської селищної ради VI скликання, згідно пп. «б» п.1 ч.1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції» субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, 13.01.2016року приблизно о 14 годині 00 хвилин на 62 сесії Ольгинської селищної ради, перебуваючи в приміщенні Ольгинської селищної ради, публічно не повідомила про наявний реальний конфлікт інтересів колегіальний орган, в якому працює сесію сільської ради при вирішенні питання про присвоєння чергового рангу посадової особи місцевого самоврядування секретарю селищної ради ОСОБА_1, а саме собі, порушуючи вимоги ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції», усвідомлюючи про наявну суперечність між приватними інтересами та її службовими повноваженнями, не повідомила про наявний реальний конфлікт інтересів колегіальний орган, в якому працює Ольгінську селищну раду, тим самим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-7 КУпАП, а також відповідно до протоколу № 273 від 29 червня 2017року ОСОБА_1 13.01.2016року приблизно о 14 годині 00 хвилин, перебуваючи в приміщенні Ольгинської селищної ради, вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів проголосувала «за» шляхом підняття руки при вирішенні питання про присвоєння чергового рангу посадової особи місцевого самоврядування секретарю селищної ради ОСОБА_1, а саме собі, таким чином ОСОБА_1, порушуючи вимоги ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції», усвідомлюючи про наявну суперечність між приватними інтересами та її службовими повноваженнями, вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, тим самим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою провину не визнала та пояснив суду, що є секретарем Ольгінської селищної ради, рішення приймалось колегіально, тому відсутній реальний конфлікт інтересів.

Прокурор підтримав протоколи, просив визнати ОСОБА_1 винною у скоєнні правопорушень, передбачених частиною 1 статті 172-7 КУпАП та частиною 2 статті 172-7 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення, передбачене санкцією статті.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, суд вважає за необхідне провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-7 КУпАП та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП закрити, у звязку з відсутністю в діях останньої складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 КУпАП та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно із частиною 1 статті 172-7 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне корупційне правопорушення настає у разі неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересі, а частина 2 статті 172-7 КУпАП передбачає відповідальність за адміністративне корупційне правопорушення у разі вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до частини 3 статті 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення повязаного з корупцією може бути накладено протягом трьох місяців з дня виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Відповідно до ч.4 ст.277 КУпАП строк розгляду адміністративних справ про адміністративні корупційні правопорушення зупиняється судом у разі якщо особа, щодо якої складено протокол про адміністративне корупційне правопорушення, умисно ухиляється від явки до суду або з поважних причин не може туди з'явитися (хвороба, перебування у відрядженні чи на лікуванні, у відпустці тощо).

Днем виявлення адміністративного правопорушення, в тому числі, пов'язаного з корупцією, слід вважати день отримання компетентними органами інформації, з якої вбачається наявність в діянні особи ознак адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається що фактичним моментом виявлення вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, слід вважати дату зібрання всіх матеріалів перевірки та складання адміністративних протоколів, тобто 29.06.2017року.

Рішенням Ольгинської селищної ради № VI/1-1 від 10.11.2010року ОСОБА_1 було обрано депутатом VI скликання.

Згідно рішення Ольгинської селищної ради № VI/18-212 від 16.12.2011 року ОСОБА_1 було обрано секретарем Ольгинської селищної ради.

Відповідно до підпункту «б», пункту першого частини першої статті третьої Закону України «Про запобігання корупції» є субєктом відповідальним за корупційні правопорушення.

Згідно протоколу засідання Ольгинської селищної ради Волноваського району Донецької області 62 позачергової сесії селищної ради VI скликання від 13 січня 2016 року, депутатами було прийнято рішення № VI/62-568 про присвоєння секретарю Ольгинської селищної ради ОСОБА_1 черговий 9 ранг посадової особи місцевого самоврядування в межах 5 категорії посад з 20 січня 2016року.

Беручи до уваги диспозиції ст. 172-7 КУпАП та п. 2 примітки до цієї статті, можна констатувати, що порушення вимог стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів можуть полягати:

- у неповідомленні особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів - наявної суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень (ч. 1 ст. 172-7 КУпАП);

Згідно листа ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, повязані з корупцією зазначено, що аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч. 1 ст. 1 Закону, з урахуванням висновку науково-правової експертизи ОСОБА_2 науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім. В. М. Корецького НАН України від 29 квітня 2016 року № 126/50-е, виконаного на замовлення адвоката ОСОБА_2, щодо законодавства про боротьбу з корупцією дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на обєктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати обєктивний вираз, а також часовий взаємозвязок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому.

Тобто відмінність між цими поняттями полягає в тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що, по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на обєктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи невчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обовязкової сукупності таких юридичних фактів, як:

- наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений;

- наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення. Так, депутати місцевих рад, які, крім конституційних гарантій, закріплених у ст. 38 Конституції України, з огляду на проведений аналіз ч. 1 ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ч. 1 ст. 8, ч. 1 ст. 19 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», користуються ухвальним голосом з усіх питань, що розглядаються на засіданнях рад та їх органів, до складу яких вони входять. Тобто до інтересів представницьких повноважень відноситься голосування на сесіях міської ради, обирання та обрання до органів відповідної ради.

- наявність повноважень на прийняття рішення.

- наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на обєктивність або неупередженість рішення. Беручи до уваги визначення поняття «реальний конфлікт інтересів», згідно з яким він можливий при прийнятті рішення, а також роль окремої особи при прийнятті рішення колегіальним органом, можна констатувати, що голосування окремою особою само по собі не може створювати безпосередній причинно-наслідковий звязок між її діями та юридичними наслідками у формі прийнятого рішення колегіальним органом. Те саме стосується й осіб, які здійснюють представницькі повноваження. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» утворення виконавчого комітету ради, визначення його чисельності, затвердження персонального складу, внесення змін до складу виконавчого комітету та його розпуск є виключною компетенцією сільських, селищних, міських рад, тобто виборного колегіального органу, який наділений правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення. Те саме випливає з положень ст. 43 Закону України «Про місцеве самоврядування», які регламентують питання, що вирішуються районними і обласними радами виключно на їх пленарних засіданнях, тобто колегіальним органом. Іншими словами, у разі, якщо, наприклад, депутат місцевої ради, який виконує свої повноваження у складі такого колегіального органу голосує, він одноособово не приймає такого рішення, таке рішення приймається колегіальним органом більшістю голосів. Відтак відсутній прямий і безпосередній причино - наслідковий звязок між голосуванням та прийняттям рішення. Голосування депутата є його обовязком, тобто участь у такому голосуванні є здійсненням депутатом його представницьких повноважень.

Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає.

З урахуванням викладеного в діях ОСОБА_1 відсутній реальній конфлікт інтересів, рішення на сесії приймалось колегіально, воно не суперечить представницьким повноваженням секретаря селищної ради ОСОБА_1, голосування не вплинуло на обєктивність та неупередженість прийнятого рішення колегіальним органом, тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 КУпАП та ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Таким чином, провадження у справі закрити на підстав п.1 ч.1 ст.247 КУпАП і звязку з відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.172-7 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-7 КУпАП закрити, у звязку з відсутністю в діях останньої складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в Апеляційний суд Донецької області через Волноваський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Є.І. Мохов