АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3 - адвоката Ткача В.Д., потерпілого ОСОБА_5, розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_3 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 листопада 2016 року про визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 листопада 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та стягнено штраф у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Згідно з постановою судді ОСОБА_3 16 серпня 2016 року о 12 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Михайлівській, 2, керуючи автомобілем «Ауді» д/н НОМЕР_1, під час руху не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Шкода», д/н НОМЕР_2, що призвело до пошкодження двох транспортних засобів.

В діях ОСОБА_3 вбачаються ознаки порушення п. 13.1, 13.3 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 листопада 2016 року скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт заперечує висновки, викладені у постанові судді щодо обставин ДТП, вважаючи їх такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, та вказує на необґрунтовані, на його думку, пояснення водія автомобіля «Шкода» ОСОБА_5 про обставини ДТП, які були покладені в основу судового рішення.

В апеляції зазначено, що суд першої інстанції не прийняв до уваги схеми ДТП, з якої убачається, що ОСОБА_5 виїхав на смугу попутного напрямку на 1,3 м, а зіткнення автомобілів сталося на смузі руху, у якій рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_3

Поза увагою суду залишились потертості лівої сторони переднього бампера автомобіля ОСОБА_5 та потертості задньої частини автомобіля ОСОБА_3

Ставлячи під сумнів пояснення ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_3 виїхав на зустрічну смугу руху для об'їзду автомобіля «Ауді», апелянт вказує, що він не міг виїхати на зустрічну смугу руху, бо вона була зайнята транспортом, який рухався. Про те, що автомобіль під керуванням ОСОБА_3 не виїжджав на зустрічну смугу руху, свідчать фото, які є в матеріалах справи.

Апелянт звертає увагу на те, що пояснення від свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не відбирались в момент складання протоколу про адміністративне правопорушення, та не підписані особою, яка відбирала пояснення. Сам протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 складено у строк більш двох місяців після ДТП.

У виникненні ДТП апелянт вважає винним водія ОСОБА_5, який знехтував вимогами ПДР України, не був уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, порушив п. 10.3 ПДР та при переулаштуванні не пропустив автомобіль, який рухався у попутному напрямку, що призвело до зіткнення та пошкодження транспортних засобів.

В доповненні до апеляційної скарги апелянт зазначає, що протокол на ОСОБА_3 складений з порушенням місячного строку, встановленого для складання протоколу Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом Міністра внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015, а тому цей протокол не може бути підставою притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності. Окрім того протокол складено на підставі висновку щодо розгляду заяви ОСОБА_5, затвердженого 23 вересня 2016 року, складання якого не передбачено нормативними документами, у якому обставини ДТП описуються як встановлені 16 жовтня 2016 року, а ДТП за участю ОСОБА_3 сталося 16 серпня 2016 року.

Заслухавши доповідь судді, поясненнязахисника ОСОБА_4, який підтримав апеляційну скаргу, потерпілого ОСОБА_5, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Висновок, викладений у постанові судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 листопада 2016 року про винність ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП, при обставинах, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наведеними у постанові доказами: поясненнями водія автомобіля «Шкода», д/н НОМЕР_2 ОСОБА_5, свідка ОСОБА_6, даними схеми ДТП із зазначеними ушкодженнями автомобілів, фотографіями з місця ДТП.

Так, водій автомобіля «Шкода» ОСОБА_5 пояснив, що він рухався по вул. Михайлівській в м. Києві у праві смузі руху. У зв'язку з тим, що у даній смузі були припарковані автомобілі, він змушений був, об'їжджаючи автомобілі, зміститися лівіше та зупинився, щоб надати можливість автомобілям лівої смуги руху проїхати. У цей час водій автомобіля «Ауді» також здійснював маневр переулаштування, із виїздом на смугу зустрічного руху, однак, побачивши, що назустріч йому рухається транспорт, ухиляючись від зіткнення, повернувся на свою смугу руху, при цьому здійснив зіткнення з автомобілем «Шкода».

Пояснення водія автомобіля «Шкода» ОСОБА_5 підтверджуються поясненнями свідка ОСОБА_6, даними схеми ДТП із зазначеними ушкодженнями автомобілів та фотографіями з місця ДТП.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що автомобіль «Ауді» не міг виїхати на зустрічну смугу руху, оскільки вона була зайнята транспортом, який рухався, не підтверджується жодним доказом у справі, отже, таке посилання є безпідставним.

Доводи апеляційної скарги про те, що наявними у справі фотографіями з місця ДТП спростовуються пояснення ОСОБА_5 про те, що автомобіль «Ауді» виїжджав на зустрічну смугу руху є безпідставними, оскільки на фотографіях зафіксовано розташування автомобілів після зіткнення, а з пояснень водія автомобіля «Шкода» ОСОБА_5 убачається, що зіткнення автомобілів сталося після того, як автомобіль «Ауді» повернувся на свою смугу руху.

З таких же підстав суддя апеляційного суду не приймає до уваги доводи апеляції щодо неврахування суддею районного суду даних схеми ДТП та характеру ушкоджень, виявлених на автомобілях. Навпаки характер виявлених на автомобілях ушкоджень, на думку судді апеляційного суду, підтверджують пояснення водія автомобіля «Шкода» ОСОБА_5 про механізм ДТП.

Отже, наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_3 у порушенні вимог п. 13.1, 13.3 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Суддя апеляційного суду вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про порушення вимог процесуального закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 в частині порушення строків складання протоколу та відбирання пояснень у свідка ОСОБА_6

Так, нормами чинного Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: главою 19 «Протокол про адміністративне правопорушення», не встановлено строків для складання протоколу та підготовки матеріалів, які до нього долучаються, зокрема, відібрання пояснень у свідків.

Посилання в апеляції на строк, встановлений для складання протоколу про адміністративне правопорушення Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, є неспроможним, оскільки Інструкція є підзаконним нормативним актом, який врегульовує питання роботи працівників поліції при оформленні матеріалів про адміністративні правопорушення. Порушення встановлених в Інструкції строків може, за певних умов, бути підставою для притягнення працівників поліції до дисциплінарної відповідальності, проте порушення вказаних строків не може впливати на підстави для притягнення особи, яка порушила вимоги ПДР України, до адміністративної відповідальності.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є вчинення особою адміністративного правопорушення, щодо якого складається протокол про адміністративне правопорушення, який має відповідати вимогам ст. 256 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 відповідає вимогам ст. 256 КупАП, а тому у даному випадку немає порушень вимог процесуального закону, які б унеможливлювати притягнення особи до кримінальної відповідальності.

За таких обставин постанова судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 листопада 2016 року щодо ОСОБА_3 є законною і обґрунтованою, підстав для її зміни чи скасування немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И Л А:

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 листопада 2016 року про визнання винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва В.В. Ковальська

Справа №33/796/1747/2016 Категорія: ст. 124 КУпАП

Головуючий у першій інстанції Трубніков А.В.

Доповідач Ковальська В.В.