Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/147/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Панасюк І. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2017 року. Суддя Апеляційного суду Кіровоградської області Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 13.04.2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с. Долинівка, Гайворонського району, Кіровоградської області, українець, громадянин України, не працюючий, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності не притягувався, паспорт серії ЕВ № 126365 виданий 14.03.2006 року Гайворонським РВ УМВС України в Кіровоградській області,

визнаний винуватим в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення і застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 ( десять тисяч двісті) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 320 грн.

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно постанови судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 13.04.2017 року, 17 березня 2017 року о 00 год. 20 хв. в с. Тополі по вул. Комуністичній, ОСОБА_3, керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння - 1,39‰, що підтверджується результатом проведення тесту на стан алкогольного сп'яніння № 6810 приладом «Драгер», чим порушив п. 2.9 (а) ПДР, за що передбачена відповідальність ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з судовим рішенням ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 13.04.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що постанова районного суду ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, при цьому суд не повно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Апелянт зазначає, що суд невірно дав оцінку даним правовідносинам, при складанні адміністративного протоколу, він свою вину в скоєнні адміністративного правопорушення не визнавав, оскільки інспектором Паламарчуком був порушений порядок огляду на стан сп'яніння, з результатами тесту він був не згоден, однак інспектор в порушення існуючого порядку не запропонував йому пройти медичне освідування в закладах охорони здоров'я.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 також вказує, що крім протоколу про адміністративне правопорушення, матеріали справи містять письмові пояснення громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_5, згідно яких він знаходився в стані алкогольного сп'яніння та відмовився від підпису. Вважає, що зазначені пояснення свідків викликають сумніви та не можуть бути належним доказом, оскільки долучені пояснення заповнені у вигляді шаблону друкованим засобом, тому не можуть бути оцінені як допустимі докази скоєння ним адміністративного правопорушення.

Крім того, звертає увагу суду на те, що в протоколі відсутні його пояснення або відмітка про відмову у дачі пояснень, та свідків при яких йому пропонувалося підписати протокол та отримати свій примірник, чим інспектор вимоги ст.254 КУпАП не виконав.

За таких обставин він був позбавлений права на захист та не мав можливості надати докази та пояснення щодо своєї невинуватості, протокол складено за його відсутності, чим порушено порядок складання адміністративного протоколу.

В судове засідання Апеляційного суду Кіровоградської області ОСОБА_3 не з'явився, був належним чином повідомлений та подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. За вказаних обставин вважаю за можливе проводити розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З'ясувавши обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, зваживши доводи апеляції, а також перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, а так само за відмову осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп'яніння.

Відповідно до вимог п.2.9 а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п. 1, 3 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 6 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби) ; лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно ст.266 ч.2,3 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Пунктом 6 Розділу II Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року встановлено, що огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Із аналізу наведених вимог законодавчих актів слід зробити висновок, що огляд на визначення перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані алкогольного сп'яніння має бути проведеним поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, виключно у присутності двох свідків, і тільки у разі відмови особи від проходження такого огляду або незгоди із результатами такого огляду, лікарем закладу охорони здоров'я.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Дослідивши матеріали справи апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, щодо наявності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, який в суді першої інстанції факт адміністративного правопорушення, вчинений ним, визнав.

Крім того, доводи ОСОБА_3, викладені в апеляційній скарзі спростовуються:

- протоколом серії АП2 №541168, згідно якого 17 березня 2017 року о 00 год. 20 хв. в с. Тополі по вул. Комуністичній, ОСОБА_3, керував автомобілем НОМЕР_2, в стані алкогольного сп'яніння, та результатом проведеного огляду на стан сп'яніння у зв'язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з ротової порожнини; хитка хода(а.с. 2);

- результатом тесту, проведеного за допомогою приладу Drager Aikotest 6810 (тест №1356) з результатом 1,39‰ (а.с. 1).

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , згідно яких, 17 березня 2017 року о 00 год. 25 хв. В с. Тополі по вулиці Комуністичній вони були запрошені в якості свідків під час пропонування та проведення тесту на ступінь сп'яніння приладом Drager Alcotest 6810 водієві транспортного засобу марки DAEWOO н/з НОМЕР_3 ОСОБА_3 пройшовши даний тест, результат склав 1.39‰. Відносно даного водія працівниками Гайворонського ВДАІ було складено адміністративний протокол за вчиненя ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 130 КупАП (а.п.3,4). Підписами вказаних свідків засвідчено відмову ОСОБА_3 від підписання протоколу про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, проаналізувавши матеріали справи про адміністративне правопорушення і доводи апеляційної скарги в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що за обставин, встановлених судом першої інстанції, 17.03.2017 року під час керування транспортним засобом, ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП і це підтверджено доказами зібраними і долученими до матеріалів справи.

ОСОБА_3 в апеляційній скарзі заперечував факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, проте, при перевірці вказаних доводів апеляційної скарги в апеляційній інстанції, не знайшли свого підтвердження.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за зазначених у постанові обставин, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених судом доказах.

Перевіркою матеріалів адміністративної справи встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, а під час провадження по справі дотримано вимог ст. 245 КУпАП. Упередженого ставлення суду першої інстанції до ОСОБА_3 не встановлено.

Правильність висновку суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується викладеними вище матеріалами справи.

Більше того, ОСОБА_3 не оскаржував дії працівників поліції щодо неправомірності складеного протоколу та згідно матеріалів справи не звертався до них з заявою про надання направлення до закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду на стан сп'яніння водіїв.

Доводи апеляції про невиконання працівниками поліції, порядку визначення стану алкогольного сп'яніння є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Таким чином, доводи апелянта щодо порушення працівниками поліції вимог Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, є необґрунтованими.

Інші доводи викладені в апеляційній скарзі, під час розгляду справи в апеляційній інстанції є необґрунтованим та такими , що не підтверджуються належними та об'єктивними доказами, і не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Виходячи з сукупності вищенаведених доказів, зібраних по справі, перевіривши їх при розгляді даної справи, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок судді про доведеність вини ОСОБА_3 та правильним рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Правопорушнику ОСОБА_3 за порушення вимог ст.130 ч.1 КУпАП призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Адміністративне стягнення накладено у межах передбаченого ст.38 КУпАП трьохмісячного строку.

У відповідності до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП районний суд всебічно і об'єктивно з'ясував усі обставини даної справи і, врахувавши дослідженні по справі докази, правильно дійшов висновку, що в діях ОСОБА_3 є склад правопорушення, передбачений ст.130 ч.1 КУпАП.

Будь-які дані про те, що суд допустив процесуальні порушення під час розгляду справи, або дані, які б вказували на неповноту чи не об'єктивність розгляду справи щодо ОСОБА_3 - в матеріалах справи відсутні.

Викладене свідчить, що судом першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно досліджено всі обставини справи, а тому підстав для скасування постанови не вбачає.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновків, що в задоволені апеляційної скарги ОСОБА_3 належить відмовити, а постанову судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 13.04.2017 року, залишити без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 13.04.2017 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: Підпис:

Згідно з оригіналом.

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області Л.Я.Ткаченко