Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/105/17
Провадження № 3/506/106/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2017 року смт Окни

Суддя Красноокнянського районного суду Бурдинюк О.С., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу прикордонної служби «Чорна» Подільського прикордонного загону Південного регіонального управління ДПС України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, працюючого приватним підприємцем,

- за ч.1 ст.185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

26.04.2017 року до суду, надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 185-10 КУпАП.

Згідно п.2 ч.1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з наданих матеріалів, Відділом прикордонної служби «Чорна» Подільського прикордонного загону ДПС України скеровано до суду два протоколи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 185-10 КУпАП, а саме: протокол серії ПдРУ № 098613 від 25.02.2017 року та протокол серії ПдРУ № 024632 від 24.04.2017 року. Разом з тим, обставини правопорушення зазначені у даних протоколах є едентичними, а саме зазначено, що 25.02.2017 року о 18 год. 25 хв. на відстані 300 м від ЛДКУ на околиці с. Федосіївка Окнянського району Одеської області в районі інформаційного знака 5/109 «Увага! Державний кордон України. Прохід заборонено», вчинив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця Державної прикордонної служби України, під час виконання службових обовязків, а саме на неодноразову законну вимогу молодшого сержанта Андрусенка предявити документи, що посвідчують особу, після чого намагався втекти, чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 185-10 КУпАП. Таким чином, за одне і те саме правопорушення складені два протоколи, що взагалі є недопустимим.

За загальним правилом відповідно до статті 254 КУпАПфіксація адміністративного правопорушення починається зі складення протоколу про його вчинення уповноваженою на те посадовою особою. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Чинним законодавством не передбачено право посадової особи складати повторні протоколи про адміністративне правопорушення, яке вже зафіксовано іншим процесуальним документом.

Крім того, відповідно до ст.255 КУпАП протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.185-10 КУпАП, мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Державної прикордонної служби України.

В той же час, у матеріалах справи відсутні дані про те, що особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, мала на це право, що вона на момент вчинення неправомірних дій виконувала службові обовязки, повязані з охороною державного кордону.

Крім того, частина 1 ст.185-10 КУпАП передбачає відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обовязків, повязаних з охороною державного кордону.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 185-10 КупАП полягає у вчиненні такого діяння: відкритої відмови виконати законне розпорядження чи вимогу військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних з охороною державного кордону, а так само іншого умисного їх невиконання зазначених розпоряджень та вимог. Розпорядження та вимоги осіб, які зазначені у диспозиції статті, мають бути законними, тобто походити від правомочних осіб та знаходитися у межах їхньої компетенції.

Суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

У матеріалах справи немає належних письмових доказів того, що працівники прикордонної служби знаходилися під час виконання службових обовязків і їх дії по затриманню ОСОБА_1 були законними.

Слід також звернути увагу, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов'язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця, у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок (абзац другий пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 червня 1992 року N8 "Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров'я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів").

Слово "непокора" означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги.

Аналізуючи законодавство України щодо підстав юридичної відповідальності за певні діяння, Конституційний Суд України дійшов висновку, що законодавець не ототожнив діяння, які проявляються у формі непокори та злісної непокори.

За правовою позицією Конституційного Суду України затримання у будь-якому випадку не може бути визнане обґрунтованим, якщо діяння, які інкримінуються затриманому, на час їх вчинення не могли розцінюватися або не визнавалися законом як правопорушення (абзац дев'ятий підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 29 червня 2010 року N 17-рп/2010).

Разом з тим, матеріали надані суду мають суттєві протиріччя щодо обставин правопорушення, а саме: як вбачається з протоколів про адміністративні правопорушення підставою для їх складання слугував факт відмови ОСОБА_1 надати документ, який посвідчує особу 25.02.2017 року о 18 годині 25 хвилин, разом з тим, у протоколі про адміністративне затримання від 25.02.2017 року зазначено, що на момент затримання ОСОБА_1 25.02.2017 року о 18 годині 25 хвилин документ, що посвідчую особу відсутній, окрім того, міститься також заява ОСОБА_2 на імя начальника ВПС «Чорна», згідно якої дана особа надала паспорт на імя ОСОБА_1 у відділ прикордонної служби о 21 годині 30 хвилин.

Окрім того, відповідно до ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Крім цього, відповідно до ч.2 ст.277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.185-10 КУпАП розглядаються протягом доби.

Але всупереч вимогам закону, не забезпечено своєчасний і правильний розгляд справи, оскільки до суду правопорушник не доставлений. В матеріалах справи також відсутні данні про своєчасне сповіщення ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи. Крім того, заяв від ОСОБА_1 про розгляд справи у його відсутність до суду також не надходило.

Окрім того, не встановлені в повному обсязі дані про особу правопорушника, а саме: не додано довідку з відомостями, чи притягувалася особа протягом року до адміністративної відповідальності, що впливає на кваліфікацію дій порушника.

Враховуючи вищевикладене, протокол підлягає поверненню, для належного оформлення.

Керуючись ст. 256, п. 2 ч.1 ст. 278 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч.1 ст.185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повернути до ВПС «Чорна» Подільського прикордонного загону Південного регіонального управління ДПС України, для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_3