29.11.2017 227/3720/17
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2017 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Здоровиця О.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Криворіжжя Добропільського району Донецької області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, старшого навідника військової частини НОМЕР_1 , яка розташована в АДРЕСА_2 ,
у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:
16.11.2017 року о 20-00 годині військовослужбовець ОСОБА_2 військової частини НОМЕР_1 , яка розташована в АДРЕСА_2 , перебував в нетверезому стані на території військової частини в умовах особливого періоду.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що він є військовослужбовцем за контрактом, служба проходить у військовій частині НОМЕР_1 , яка розташована в с.Вірівка Добропільського району Донецької області. ОСОБА_2 зазначив, що він дійсно 16.11.2017 року випив алкогольні напої та перебував на території військової частини у нетверезому стані. Свою вину у скоєному правопорушенні визнав в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2 , приходжу до висновку, що в його діях є склад правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до ст..1 ЗУ «Про оборону України»(далі ЗУN 1932-XII), оборона України - це система політичних, економічних, соціальних, воєнних, наукових, науково-технічних, інформаційних, правових, організаційних, інших заходів держави щодо підготовки до збройного захисту та її захист у разі збройної агресії або збройного конфлікту.

Збройна агресія, відповідно до вказаного закону це застосування іншою державою або групою держав збройної сили проти України. Збройною агресією проти України вважається будь-яка з таких дій:

вторгнення або напад збройних сил іншої держави або групи держав на територію України, а також окупація або анексія частини території України;

блокада портів, узбережжя або повітряного простору, порушення комунікацій України збройними силами іншої держави або групи держав;

напад збройних сил іншої держави або групи держав на військові сухопутні, морські чи повітряні сили або цивільні морські чи повітряні флоти України;

засилання іншою державою або від її імені озброєних груп регулярних або нерегулярних сил, що вчиняють акти застосування збройної сили проти України, які мають настільки серйозний характер, що це рівнозначно переліченим в абзацах п`ятому - сьомому цієї статті діям, у тому числі значна участь третьої держави у таких діях;

дії іншої держави (держав), яка дозволяє, щоб її територія, яку вона надала в розпорядження третьої держави, використовувалася цією третьою державою (державами) для вчинення дій, зазначених в абзацах п`ятому - восьмому цієї статті;

застосування підрозділів збройних сил іншої держави або групи держав, які перебувають на території України відповідно до укладених з Україною міжнародних договорів, проти третьої держави або групи держав, інше порушення умов, передбачених такими договорами, або продовження перебування цих підрозділів на території України після припинення дії зазначених договорів.

Поняття особливого періоду, згідно вищевказаного закону визначається, як період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ЗУ «Про боротьбу з тероризмом», антитерористична операція це комплекс скоординованих спеціальних заходів, спрямованих на попередження, запобігання та припинення терористичної діяльності, звільнення заручників, забезпечення безпеки населення, знешкодження терористів, мінімізацію наслідків терористичної діяльності. Район проведення антитерористичної операції це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція.

Антитерористична операція проводиться лише за наявності реальної загрози життю і безпеці громадян, інтересам суспільства або держави у разі, якщо усунення цієї загрози іншими способами є неможливим.

Рішення щодо проведення антитерористичної операції приймається залежно від ступеня суспільної небезпеки терористичного акту керівником Антитерористичного центру при Службі безпеки України за письмовим дозволом Голови Служби безпеки України або керівником координаційної групи відповідного регіонального органу Служби безпеки України за письмовим дозволом керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, погодженим з Головою Служби безпеки України. Про рішення щодо проведення антитерористичної операції негайно інформується Президент України.

За рішенням керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України до широкомасштабних, складних антитерористичних операцій у районі їх проведення залучаються та використовуються сили та засоби (особовий склад та спеціалісти окремих підрозділів, військових частин, зброя, бойова техніка, спеціальні і транспортні засоби, засоби зв`язку, інші матеріально-технічні засоби) Служби безпеки України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції, Національної гвардії України, Збройних Сил України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері захисту державного кордону, та органів охорони державного кордону, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, Управління державної охорони України.

Указом Президента України N 405/2014 від 14 квітня 2014 року введене в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України".

Стаття 10 Закону України "Про боротьбу з тероризмом" передбачає, що антитерористична операція проводиться лише за наявності реальної загрози життю і безпеці громадян, інтересам суспільства або держави у разі, якщо усунення цієї загрози іншими способами є неможливим.

Відповідно до Наказу Антитерористичного центру при СБУ від 7 жовтня 2014 року N 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення», Донецька і Луганська області, визначені як райони де провадиться антитерористична операція з 07 квітня 2014 року.

Стаття 18 Закону України "Про боротьбу з тероризмом» передбачає, що антитерористична операція вважається завершеною, якщо терористичний акт припинено та ліквідовано загрозу життю і здоров`ю заручників та інших людей, які знаходилися в районі її проведення. Рішення про припинення антитерористичної операції приймається керівником оперативного штабу з управління цією операцією.

Таким чином вбачається, що компетентними органами державної влади України визнано факт існування в державі загрози суверенітету і територіальній цілісності України, загрози життю та здоров`ю людей на території Донецької та Луганської областей, для подолання яких на цій території триває проведення антитерористичної операції, тобто на території Донецької області діє особливий період.

Крім того слід зазначити, що ч.9 ст.23 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», передбачає строки військової служби в особливий період (крім проведення мобілізації та введення воєнного стану) для військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та строк контракту яких закінчився, військова служба може бути продовжена за новими контрактами на строки, визначені частиною четвертою цієї статті, крім випадків, визначених абзацом другим частини третьої цієї статті.

Тобто, зі змісту вказаної норми вбачається, що особливий період може існувати також і в інших випадках ніж ті, що визначені в понятті особливого періоду, зазначеного в ЗУ «Про оборону України» та ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Враховуючи наведене, дії ОСОБА_2 вчинені останнім в умовах особливого періоду.

Крім того, вина ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП підтверджується:

протоколом №АП054 про військове адміністративне правопорушення від 16.11.2017 року;

письмовими поясненнями ОСОБА_2 , які ним були підтвердженні в судовому засіданні;
довідкою КЗОЗ «Добропільська лікарня інтенсивного лікування» від 16.11.2017 року, з якої вбачається, що за результатами медичного огляду 16.11.2017 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
При визначенні виду і розміру стягнення, суд, враховуючи характер скоєного правопорушення, наслідки правопорушення, що настали, особу правопорушника, ступінь його вини, вважає необхідним застосувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Правопорушник від сплати судового збору звільняється, так як відповідно до ст.5 ч.1 п.12 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Керуючись ст. ст. 221, ч.3 ст.172-20, КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИВ:
Притягнути ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Криворіжжя Добропільського району Донецької області, РНОКПП НОМЕР_2 , до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 172-20 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 215 (двохсот п`ятнадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3655,00 грн. (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять гривень 00 коп.).

Штраф повинен бути сплачений на р/рахунок 0226, ОКПО 37755456, МФО 834016, код платежу 21081100, одержувач платежу ГУ ДКСУ в Донецькій області.

У разі несплати правопорушником штрафу не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, постанова про накладання штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя

Добропільського міськрайонного суду О.В. Здоровиця