Справа № 355/201/17 Головуючий у І інстанції Коваленко К. В.
Провадження № 33/780/451/17 Доповідач у 2 інстанції Гриненко
Категорія 138 19.05.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 травня 2017 року суддя Апеляційного суду Київської області Гриненко О.І., розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 на постанову Баришівського районного суду Київської області від 12 квітня 2017 року, винесену відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

- про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Баришівського районного суду Київської області від 12 квітня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень зі стягненням судового збору.

Згідно із постановою суду, ОСОБА_1 27 січня 2017 року о 01 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем «DAF 95 XF380», реєстраційний номер НОМЕР_1, з напівпричепом BURG, реєстраційний номер НОМЕР_2, на автодорозі Харків-Київ, в темну пору доби, не врахував дорожню обстановку, погодні умови, не обрав безпечної швидкості, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «DAF 95 XF480», реєстраційний номер НОМЕР_3, з напівпричепом STOKOTA, реєстраційний номер НОМЕР_4, який внаслідок технічної несправності стояв на полосі руху в попутному напрямку.

Не погоджуючись з судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову Баришівського районного суду Київської області від 12 квітня 2017 року, в якій, просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - закрити. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, ОСОБА_1 посилається на те, що зазначена постанова суду винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, внаслідок формального розгляду справи, без всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх фактичних обставин справи, не дослідження та не надання оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам. На думку апелянта, висновки суду першої інстанції не відповідають ні закону, ні фактичним обставинам справи. Зокрема, апелянт зазначає про те, що всупереч висновкам, викладеним у постанові Баришівського районного суду Київської області від 12 квітня 2017 року, дорожньо-транспортна пригода, що сталася 27 січня 2017 року на автодорозі Харків-Київ, є результатом невиконання відповідних приписів Правил дорожнього руху України водієм транспортного засобу, з яким відбулося зіткнення його автомобіля. При цьому, ОСОБА_1 вказує на те, що автомобіль «DAF 95 XF480», реєстраційний номер НОМЕР_3, в момент дорожньо-транспортної пригоди частково стояв на узбіччі, а частково на смузі його руху без будь-якого позначення стоянки, без включених аварійних вогнів, та без встановлення знаку аварійної стоянки, а тому він об`єктивно не був спроможний завчасно виявити вказану перешкоду. Апелянт стверджує про те, що суд першої інстанції зазначені обставини не врахував та прийняв помилкове рішення.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, суд першої інстанції при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та при накладенні на нього адміністративного стягнення, вимог зазначеної норми закону в повній мірі не дотримався, що призвело до прийняття помилкового рішення.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, суд першої інстанції, обґрунтовуючи вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, послався на те, що ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом в темну пору доби, не врахував дорожньої обстановки, погодніх умов, не обрав безпечної швидкості, внаслідок чого відбулося зіткнення з транспортним засобом, який внаслідок технічної несправності стояв на смузі руху в попутному напрямку. Тобто, суд першої інстанції встановив невідповідність дій водія ОСОБА_1 приписам, зазначеним в п.12.1 Правил дорожнього руху.

Між тим, згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 188766 від 27 січня 2017 року, складеного поліцейським Березанського відділу поліції ГУ НП в Київській області, дорожньо-транспортна пригода, що мала місце 27 січня 2017 року о 01 годині 00 хвилин на автодорозі Харків-Київ сталася внаслідок того, що водій ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом, був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не обрав безпечний інтервал, тим самим порушив пункти 2.3 «б», 13.1 Правил дорожнього руху, в результаті чого стався дотичний контакт із іншим транспортним засобом, який знаходився біля правого краю проїзної частини в нерухомому стані, що призвело до пошкоджень транспортних засобів.

Таким чином, суд першої інстанції встановив фактичні обставини адміністративного правопорушення, відносно яких адміністративний протокол відносно ОСОБА_1 взагалі не складався.

За таких обставин, постанова Баришівського районного суду Київської області від 12 квітня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, не може вважатися законною та обґрунтованою і підлягає безумовному скасуванню.

За результатами апеляційного розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, фактичні обставини правопорушення, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №188766 від 27 січня 2017 року, не знайшли свого підтвердження. Будь-яких доказів порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху матеріали справи не містять. В своїх численних поясненнях ОСОБА_1 зазначає, що під час керування транспортним засобом він постійно слідкував за дорожньою обстановкою, траєкторії руху не змінював, від керування не відволікався, рухався в межах дозволеної швидкості з урахуванням погодних умов та нічної пори доби. ОСОБА_1 в поясненнях зазначав про те, що вимушений був змінити траєкторію руху лише в результаті раптово виниклої перешкоди, а саме автомобіля «DAF 95 XF480», який стояв на смузі його руху без аварійних вогнів та виставлених знаків про аварійну зупинку. Також, про відсутність на вказаному автомобілі аварійних вогнів та виставлених знаків про аварійну зупинку, крім самого ОСОБА_1, пояснював допитаний судом першої інстанції в якості свідка працівник поліції ОСОБА_2, який складав протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_1

Згідно схеми дорожньо-транспортної пригоди, доданої до протоколу про адміністративне правопорушення, та яку не оспорювали учасники ДТП, будь-які об'єктивні докази про наявність на місці зіткнення транспортних засобів знаку аварійної зупинки чи попереджувальних конусів або їх уламків відсутні, та на схемі не зафіксовані, що повністю спростовує пояснення водія ОСОБА_3 про встановлення таких знаків та їх пошкодження іншими транспортними засобами ввечері 26 січня 2017 року ще до дорожньо-транспортної події, що сталася 27 січня 2017 року о 01 годині ночі.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин, суд вважає, що саме невиконання водієм автомобіля «DAF 95 XF480», реєстраційний номер НОМЕР_3, ОСОБА_3 відповідних приписів Правил дорожнього руху, що регулюють дії водія в разі аварійної зупинки транспортного засобу, знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, що сталася 27 січня 2017 року на автодорозі Харків-Київ між вказаним транспортним засобом та автомобілем «DAF 95 XF380», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1, а відтак приходить до висновку щодо відсутності вини апелянта в даній дорожньо-транспортній пригоді.

Що стосується зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №188766 від 27 січня 2017 року невиконання водієм ОСОБА_1 вимог п.13.1 Правил дорожнього руху, як підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, то вказане твердження не заслуговує на увагу, так як п.13.1 Правил дорожнього руху встановлює припис водіям дотримуватися під час руху безпечної дистанції та інтервалу, а зіткнення транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 відбулося з автомобілем, який перебував у статичному положенні.

За таких обставин вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 є обґрунтованою, а тому постанова Баришівського районного суду Київської області від 12 квітня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження по справі відносно ОСОБА_1 повинно бути закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити. Постанову Баришівського районного суду Київської області від 12 квітня 2017 року, якою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень - скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Гриненко