Справа № 738/572/17 Головуючий у 1 інстанції Слісар А.В.
Провадження № 33/795/254/2017
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2017 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області під головуванням судді Заболотного В.М., з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Менського районного суду Чернігівської області від

23 травня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1, не одружений, працює завідуючим фермою ТОВ «Мена Авангард»,

- притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 320 грн.

Місцевим судом встановлено, що 22 березня 2017 року, о 22.15 год., в селі Семенівка, Менського району, Чернігівської області, по вул. Перемоги, ОСОБА_1 керував автомобілем «Geely», д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, неадекватна поведінка; від проходження медичного огляду на місці зупинки за допомогою алкотестеру «Драгер» та огляду на стан сп'яніння у закладі охорони здоров'я відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, посилаючись на неповне з'ясування судом фактичних обставин справи. Зазначив, що не керував транспортним засобом, а їхав у якості пасажира на передньому пасажирському місці. Вказав, що працівники поліції, не маючи на те підстав, наполягали на проведенні його огляду на стан сп'яніння та незаконно склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення. Крім того, зазначив, що йому не були роз'яснені його процесуальні права, а також не була вручена копія протоколу про адміністративне правопорушення.

Дослідивши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених вище підстав, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп'яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І та п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також у присутності двох свідків.

Пунктом 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" передбачено, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №277883, ОСОБА_1 22 березня 2017 року, о 22 год. 15 хв., в с. Семенівка, Менського району, Чернігівської області, по вул. Перемоги, керував автомобілем «Geely», д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, неадекватна поведінка; від проходження медичного огляду на місці зупинки за допомогою алкотестеру «Драгер» та огляду на стан сп'яніння у закладі охорони здоров'я відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України (а.с.1).

Згідно вищевказаного протоколу, в присутності свідків ОСОБА_1 відмовився від підпису, надання пояснень у протоколі та отримання його копії.

За таких підстав, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, та є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Факт відмови ОСОБА_1 від огляду на виявлення стану алкогольного сп'яніння, підтверджується показами свідка ОСОБА_2, допитаного у місцевому суді, згідно яких 22.03.2017 року, водій ОСОБА_1, за його присутності, відмовився продувати прилад «Драгер» та їхати до лікарні для визначення стану алкогольного сп'яніння (а.с.21).

Крім того, допитаний у судовому засіданні місцевого суду поліцейський Полторацький І.В. підтвердив обставини, викладені у протоколі, зазначивши, що після зупинки автомобіля ОСОБА_1, останній помінявся місцями з пасажиром цього ж автомобіля ОСОБА_4 (а.с.20).

Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю доведена, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, а постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

З огляду на зазначене, слід визнати, що доводи ОСОБА_1, викладені в апеляційній скарзі з приводу відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, є необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання уникнути встановленої законом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ст.130 ч.1 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності. При цьому місцевим судом було враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Менського районного суду Чернігівської області від

23 травня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Заболотний