Справа № 732/1447/17 Головуючий у 1 інстанції Березовський О. Д.
Провадження № 33/795/476/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2017 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі:

судді апеляційного суду Шахової О.Г., за участю захисника - адвоката Слєпченка С.А., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Слєпченка С.А., в інтересах ОСОБА_2 на постанову Городнянського районного суду Чернігівської області від 29 вересня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з нього на користь держави судовий збір в розмірі 320 грн. 00 коп.

Як встановив суд, 04 липня 2017 року, близько 18 години 35 хвилин, ОСОБА_2 в м. Городня по вулиці Чернігівській, керував мотоциклом «Юпітер-3», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, адвокат Слєпченко С.А. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що суд, в порушення вимог ст. 268 КУпАП, розглянув справу за відсутності його підзахисного, чим позбавив можливості реалізувати права останнього, що є порушенням прав на захист. Висновки суду 1 інстанції про належну обізнаність ОСОБА_2 про дату та час судового засідання є необґрунтованими, на думку апелянта, в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які підтверджують факт повідомлення ОСОБА_2 про дату та час проведення судового засідання. Як вбачається з судового рішення, суд обмежився лише дослідженням доказів, які наявні в справі, та не викликав інспекторів поліції і інших свідків, зокрема тих, що вказані в протоколі, а також лікаря, що проводив освідування, та свідка ОСОБА_3 Крім того, ОСОБА_2 оскаржив до суду постанову про накладення адміністративного стягнення від 04.07.2017 року за керування транспортним засобом без посвідчення водія, але відповіді про стан розгляду даної справи не отримав. На думку апелянта, висновки суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення не підтверджується ні матеріалами справи, ні матеріалами відеозйомки.

Оскарживши постанову суду поза строком подання апеляційної скарги, адвокат порушив питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки строк на апеляційне оскарження пропустив з поважних причин, так як постанову суду отримав пізніше.

Заслухавши апелянта, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши її доводи, суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження апелянту підлягає поновленню, оскільки причина його пропуску є поважною, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник - адвокат Слєпченко С.А. підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати постанову суду та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, в зв'язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Окрім іншого пояснив, що на даний час ОСОБА_2 знаходиться в м. Вінниця, приїхати не зміг, так як зайнятий на важливій роботі, результатами розгляду адміністративних проваджень цікавиться через мережу Інтернет. Ним було подано позов про оскарження постанови про накладення стягнення та оскарження факту керування транспортним засобом 04 липня 2017 року. Від явки в судове засідання до суду 1 інстанції він не ухилявся, але судовий розгляд відбувся за відсутності останнього, чим було порушено право на захист та Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод.

ОСОБА_2 в судове засідання апеляційного суду не з'явився, оскільки перебуває за межами Чернігівської області, прохання про відкладення розгляду справи не заявив, його інтереси в суді апеляційної інстанції представляє адвокат Слєпченко С.А.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за зазначених у постанові обставин ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах і є законним та обґрунтованим.

Відповідно протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 2) ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.07.2017 року ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного сп'яніння (а.с. 4).

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність, окрім іншого, настає у разі керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, що знижують увагу та швидкість реакції.

За таких обставин, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Твердження апелянта про те, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення та він не керував транспортним засобом, а матеріали справи не містять докази його винуватості, апеляційний суд розцінює як захисну версію з метою уникнення відповідальності за вчинене, оскільки дане твердження не знайшло свого підтвердження як в суді 1 інстанції, так і в апеляційному суді та спростовується вище вказаними доказами.

З апеляційної скарги та пояснення захисника в апеляційному суді, вбачається, що як ОСОБА_2, так і захисник мають сумнів щодо того, чи саме ОСОБА_2 був за кермом даного мотоцикла, однак, останній в судові засідання не з'являвся, суд 1 та апеляційної інстанції позбавлені можливості перевірити їх зазначені доводи і виносячи рішення, виходив з тих доказів, які мається в матеріалах справи і досліджені судами.

Посилання апелянта на недотримання судом вимог ст. 268 КУпАП, не врахування позиції Європейського суду з прав людини щодо розгляду справи за відсутності особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення і таким чином порушення прав на захист, апеляційний суд вважає безпідставним, оскільки судом 1 інстанції були створені всі передумови для реалізації його прав, відстоювання позиції і наведення її перед судом, ОСОБА_2 не був обмежений в наданні доказів і їх представленні, чим він мав можливість скористатись безперешкодно і безпосерендньо. Судові повідомлення направлялись на адресу, яку він зазначив в протоколі про адміністративне правопорушення, та можливим місцем знаходження. Судом 1 інстанції були вжиті всі заходи для встановлення місця перебування ОСОБА_2, зокрема, шляхом листування з відповідними установами та повернення матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо останнього до Городнянського ВП Менського ВП ГУНП України в Чернігівській області для належного оформлення місця його перебування.

Крім того, можливість скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, йому була надана і апеляційним судом. Він належним чином був повідомлений про дату та місце розгляду апеляційної скарги, про що не заперечував і захисник, однак в судове засідання апеляційного суду особисто не з'явився, а його права та інтереси захищав адвокат Слєпченко С.А. Тому, апеляційний суд, при винесенні рішення, виходив з комплексу тієї доказової бази, яка малася в матеріалах даної адміністративної справи і враховуючи рішення Європейського суду з прав людини у справі «Жук проти України» про своєчасність повідомлення правопорушника про дату розгляду справи, на яке рішення і посилався апелянт в своїй апеляційній скарзі. Подія сталася 04.07.2017 року, справа надійшла до суду 07.07.2017 року (а.с.1), шість разів відкладався розгляд справи, в зв'язку з неявкою правопорушника, хоча повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи і розглянута тільки 29.09.2017 року, знову ж таки, з належним повідомленням ОСОБА_2.

Тому, з огляду на вищевикладене, суд, не порушуючи право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на захист, у відповідності до ст.268 КУпАП, яка не передбачає обов'язкову присутність даної особи при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, розглянув дану справу з винесенням законного рішення.

Судовий розгляд даної адміністративної справи судом першої інстанції відбувся з додержанням вказаних норм законодавства, всебічно, повно і об'єктивно, як того і вимагають норми статей 245, 280, 283 КУпАП.

Адміністративне стягнення ОСОБА_2 накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

За таких обставин, постанова суду відповідає вимогам закону, а тому скасуванню чи зміні не підлягає.

Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити адвокату Слєпченку С.А., в інтересах ОСОБА_2, строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу адвоката Слєпченка С.А., в інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Городнянського районного суду Чернігівської області від 29 вересня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. Г. Шахова