ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/730/17
Провадження № 3/210/301/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

25 квітня 2017 року суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_2, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Головного управління держпраці у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, який займає посаду директора ТДВ «Криворізький завод «Універсал», проживає за адресою: м. Кривий Ріг, мкрн.. ГірницькийАДРЕСА_1,

за ст. 41 ч. 1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Головним державним інспектором Тарабанько С. Л. складено протокол № 22/4.7-6 про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП відносно ОСОБА_3, в якому зазначено, що останній вчинив адміністративне правопорушення, виявлене 06.02.2017 р. за адресою: 50005, м. Кривий Ріг, Металургійний р-н, вул.. Домобудівельна, 8, ТДВ «Криворізький завод «Універсал», будучи директором даного підприємства - посадовою особою, відповідальною за додержання вимог законодавства про працю, допустив порушення вимог ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Так, ч. 1 ст. 115 КЗпПУ «Виплата заробітної плати проводиться не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата», а саме: виплата заробітної плати ОСОБА_4 за вересень 2015р. 4039,05 грн. та за жовтень 2015р. - 1720,32грн. - проведена 27.01.2017 року, за серпень 2016р. - 2155,35 грн. проведена 17.01.2017 року, за вересень 2016р. 2175,66 грн. проведена 27.01.2017 р.

Також перевіркою встановлено, що трудова книжка отримана ОСОБА_4 в день звільнення, але остаточний розрахунок був проведений з порушенням вимог ч. 1 ст. 116 КЗпПУ «...при звільненні працівника виплата всіх сум. що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення.», а саме: ОСОБА_4 звільнилась з 13.10.2016 р. (наказ про припинення трудового договору № 300 к від 13.10.2016) за ст.. 38 КЗпПУ (власне бажання). Відповідно до наданих пояснень та документів встановлено, що сума нарахованої заробітної плати, розрахункових коштів та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушення строків її виплати становили 15000,43 грн., які були перераховані на банківську картку ОСОБА_4 двома платежами 17.01.2017 р. в сумі 2155,35 грн. та 27.01.2017 р. в сумі 12845,08 грн.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 117 КЗпПУ, у разі невиплати в день звільнення всіх коштів працівнику виплачується середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Встановлено, що виплата середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку не проводиться, чим порушено вимоги вищезазначеної правової норми.

В судове засідання ОСОБА_3 не зявився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив.

Європейський суд з прав людини, у своїх рішеннях, наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об'єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, суд вбачає у діях правопорушника ОСОБА_3 ознаки складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Так, вина правопорушника ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 22/4.7-6, складеним головним державним інспектором Тарабанько С. Л., актом перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування №31/4.7-6 ТДВ «Криворізький завод «Універсал».

Вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення складений повноважною особою і повністю відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Враховуючи встановлені судом обставини в їх сукупності, суд, у відповідності до положень ст.. 251 та ст.. 252 КУпАП, вбачає в діях ОСОБА_3 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, обставини, що помякшують і обтяжують його відповідальність, тому вирішуючи питання про призначення адміністративного стягнення, вважає за необхідне визначити покарання в межах санкції установленої даною статтею, та призначити йому покарання у вигляді штрафу на користь держави.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у вигляді накладення штрафу на користь держави у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

У відповідності до ст.40-1 КУпАП, п.5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно, з ОСОБА_3 слід стягнути судовий збір в розмірі 320,00 грн. на користь держави.

На підставі викладеного та з урахуванням обставин справи, ст.. 129 Конституції України, ст. 30 ЗУ "Про оплату праці", ст.ст.. 7, 9, 33, 34, 40-1, 41, 251, 252, 256, 283, 284 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст. 41 ч. 1 КУпАП і призначити йому покарання у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (пятсот десять) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 користь держави (Державної судової адміністрації України, , місце знаходження вул.. Липська, 18/5, м. Київ, 01601) судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) грн.. 00 коп.(Банківські реквізити для зарахування судового збору: отримувач коштів ГУК у м. Києві, м. Київ, 22030106; код за ; банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача 820019; рахунок отримувача 0001; код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова судді у справах про адміністративні правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора, за винятком постанов про застосування стягнення передбаченого статтею 32 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративні правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути винесено протест прокурора протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга, протест прокурора подаються до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: Н. А. Літвіненко