Справа № 308/8483/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2017 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., за участю особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1, розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення поліцейського СРПП №3 Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшли адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №059030 від 10.08.2017 року, складеного поліцейським СРПП №3 Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_2, 10 серпня 2017 року о 16 год. 00 хв. водій ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ-Форза, н.з. ВС 0993 АТ, в с.Оноківці по вул.Головній, біля будинку №53, з ознаками алкогольного спяніння: нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан спяніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків. Вказано, що своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України та кваліфіковано його дії як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, заперечив факт керування транспортними засобом та просив провадження по справі закрити у звязку з відсутність складу адміністративного правопорушення. Пояснив, що його автомобіль був припаркований біля відділу поліції, він дійсно мав намір перепаркувати авто. Разом з тим, йому фактично не надали такої можливості, оскільки одразу як підійшов до автомобіля, на нього почали складати протокол про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що суд повинен своєчасно, повно, всебічно та обєктивно зясовувати обставини справи. Для правильного вирішення справи необхідно, щоб були дотримані вимоги щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачені ст.256 КУпАП.

У відповідності до вимог ст.256 КУпАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягується до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. Особа, яка вчинила правопорушення, має право подати пояснення та зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підпису. Власноручно викладені цією особою пояснення та зауваження додаються до протоколу, про що до нього вноситься відповідний запис із зазначенням кількості аркушів, на яких подано такі пояснення та/або зауваження. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дати пояснення і підписати протокол у ньому робиться запис про це. При складанні протоколу порушникові роз'яснюються його права і обв'язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП передбачені розділом IX. Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395.

Так, п. 3 розділу ІХ Інструкції передбачено, що направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп'яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103 (зі змінами). Огляд на стан алкогольного сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства. П.6 Інструкції передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103.

Згідно п.п. 6, 7, 8 Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров'я і відповідають установленим МОЗ вимогам. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №059030 від 10.08.2017 року, складеному поліцейським СРПП №3 Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_2 зазначено, що 10 серпня 2017 року о 16 год. 00 хв. водій ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ-Форза, н.з. ВС 0993 АТ, в с.Оноківці по вул.Головній, біля будинку №53, з ознаками алкогольного спяніння: нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан спяніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків.

ОСОБА_1, як при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, так і в судовому засіданні заперечив факт керування ним транспортним засобом, факт перебування в стані алкогольного спяніння не заперечував.

Слід зазначити, що по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП щодо відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, мають бути доведені не лише такі обставини, як відмова особи від проходження огляду, а й наявність підстав для такого огляду, тобто, має бути доведеним факт наявності ознак спяніння, оскільки лише при таких ознаках у поліцейського виникають підстави для проведення огляду.

Згідно п.2 та п.3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затв. Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 року №1452/735 огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Відомості щодо наявності таких свідків вносяться у сам протокол про адміністративне правопорушення, а їх покази повинні бути зафіксовані у відповідних письмових поясненнях, з метою подальшого використання у відповідності до ст. 251 КУпАП, як докази в адміністративній справі.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, показали, що дійсно 10.08.2017 року близько 16 год. вони були запрошені поліцейськими при складанні протоколу відносно водія ОСОБА_1, який зі слів поліцейського керував автомобілем в с.Оноківці по вул.Головній, неподалік буд.№53, з ознаками алкогольного спяніння. Проте, свідки зазначили, що не бачили чи керував ОСОБА_1 транспортним засобом, чи було йому запропоновано пройти медичний огляд на стан спяніння з використанням спеціального засобу «Драгер» або в медичному закладі їм не відомо. Їм було запропоновано підписати протокол про адміністративне правопорушення, при цьому будь яких пояснень на місці його складання вони не надавали.

Працівник поліції, яким складено протокол відносно ОСОБА_1 викликався до суду, однак у судове засіданні не зявився.

За таких умов, суть вчиненого правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП є сумнівною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Частиною 1 ст. 254 КУпАП передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол. За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю ( ст. 252 КУпАП).

Встановлені у суді обставини не підтверджують правильність викладених у протоколі даних про обставини правопорушення та дотримання інспектором встановленого порядку складання протоколу та правил і порядку огляду водія на стан сп'яніння.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Для визнання адміністративного правопорушення таким, що містить ознаки події правопорушення, діяльність особи має бути такою, що може розцінюватись як правопорушення передбачене тією чи іншою статтею.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

За вище зазначених обставин, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу і події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 284, 287 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_5