Справа № 474/947/17
Провадження № 3/474/326/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

08.12.17 року смт. Врадіївка

Суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області Сокол Ф.Г., за участю особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1, потерпілого ОСОБА_2, розглянувши матеріали, які надійшли від сектору реагування патрульної поліції № 2 Врадіївського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, гр. України, непрацюючого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

встановив:

24.11.2017р. по Врадіївського районного суду Миколаївської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 018912 від 21.11.2017р., згідно якого 21.11.2017р., близько 09 год. 35 хв., водій ОСОБА_1 по вул. Суворова, смт. Врадіївка, керуючи мотоциклом FADA без д/н, перед поворотом ліворуч, завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїжджій частині дороги, не врахувавши безпечність інших учасників дорожнього руху, почав виконувати маневр повороту ліворуч, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1 під керуванням гр. ОСОБА_2, який почав виконувати маневр обгону. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 10.1., 10.4. Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1, якому роз'яснені судом положення ст. 268 КУпАП, вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, при обставинах вказаних у протоколі не визнав повністю та пояснив, що у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди винен ОСОБА_2 Так, ОСОБА_1 зазначив, що здійснюючи поворот ліворуч він завчасно за 30 м включив покажчик лівого повороту, оскільки за вказані 30 м бачив автомобіль під керуванням ОСОБА_3, який рухався по заду нього. Однак, під час виконання повороту ліворуч, він почув звук гальмування після чого відбулося зіткнення транспортних засобів. ОСОБА_1 зазначив, що свідків вказаної події не було.

ОСОБА_1 також зазначив, що права передбачені ст. 268 КУпАП йому зрозумілі, ознайомлюватися з матеріалами справи, залучати до участі у справі захисника, перекладача, надавати докази він не бажає.

Потерпілий ОСОБА_2, якому роз'яснені судом положення ст. 269 КУпАП, в судовому засіданні пояснив, що у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди винен водій мотоциклу FADA ОСОБА_1 Так, ОСОБА_2 зазначив, що здійснюючи обгін мотоциклу FADA під керуванням ОСОБА_1, він включив покажчик лівого повороту та збільшив швидкість свого автомобіля, в цей час ОСОБА_1 спрямував мопед до правого узбіччя дороги, однак коли транспортні засоби порівнялися між собою ОСОБА_1 різко почав повертати ліворуч, при чому не включив покажчик лівого повороту, в зв'язку з чим і відбулося зіткнення транспортних засобів. ОСОБА_2 також пояснив, що після здійснення ОСОБА_1 повороту ліворуч, він взяв лівіше та почав гальмувати та удар прийшовся на центральну та задню частини правої сторони автомобіля. ОСОБА_2 зазначив, що свідків вказаної події не було.

ОСОБА_3 також зазначив, що права передбачені ст. 269 КУпАП йому зрозумілі, ознайомлюватися з матеріалами справи, залучати до участі у справі представника, перекладача, надавати докази він не бажає.

Відповідно до п.п. 10.1. та 10.4. Правил дорожнього руху, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в'їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, склад якого полягає у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, за яке передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно та об'єктивно з'ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Відповідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, тощо.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

До матеріалів протоколу надано схему місця дорожньо-транспортної пригоди від 21.11.2017р. з фототаблицею, в якій зафіксовані механічні пошкодження: на автомобілі марки ВАЗ-11183 пошкоджено переднє праве бокове дзеркало, задні праві двері, заднє праве крило, задній правий поріг; на мопеді марки FADA пошкоджено щиток приладів, лако-фарбове покриття лівої передньої сторони, є незначні тріщини пластмаси, висновки щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння № 47 та № 48 від 21.11.2017р., згідно яких у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ознак алкогольного сп'яніння не виявлено.

З пояснень учасників ДТП, протоколу про адміністративне правопорушення, схеми місця ДТП та наявних у справі фотоматеріалів не можливо встановити, хто з учасників дорожнього руху порушив Правила дорожнього руху, що мало наслідком вчинення ДТП.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010р. № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може гуртуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 1 ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини визначено, що українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Бочаров проти України (остаточне рішення від 17.06.2011р.), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10.02.1995р., у справі Алене де Рібермон проти Франції Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов'язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

На підставі вищевикладеного вважаю, що фактичні обставини справи не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості повинні тлумачитися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що має суттєве значення для вирішення справи по суті, та унеможливлює винесення постанови про визнання правопорушника винним.

В судовому засіданні особа, відносно якої складено протокол вказаних в останньому подій не підтвердила та її пояснення різняться з поясненнями потерпілої особи, факти зафіксовані в схемі дорожньо-транспортної пригоди не свідчать про безумовне вчинення адміністративного правопорушення за обставин зафіксованих в протоколі, встановити свідків цієї події в силу об'єктивних обставин неможливо, до справи надані матеріали з яких неможливо поза розумним сумнівом встановити особу вину в дорожньо-транспортній пригоді.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі належить закрити, якщо судом встановлено, що в діях особи у відношенні якої, складено протокол про адміністративні правопорушення, відсутні склад і подія адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, за відсутності інших об'єктивних джерел фактичних даних про обставини, що підлягають доказуванню в цій справі, дані, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть бути покладені в основу судового рішення, а відтак вказане є підставою для закриття провадження по справі.

Керуючись ст.ст. 124, 221, 247, 284 КУпАП, -

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1за ст. 124 КУпАП закрити у зв'язку із відсутню складу і події адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову може бути подано до апеляційного суду Миколаївської області через Врадіївський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ф.Г. Сокол