П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.11.2017 Справа №607/12483/17

Провадження 3/607/5324/2017

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Ломакін В.Є.

при секретарі с/з ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли із Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4

за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 402486 від 30 вересня 2017 року, громадянин ОСОБА_2 30 вересня 2017 року о 00 год. 50 хв., в м. Тернополі по проспекті Злуки, керував транспортним засобом марки «RENAULT MEGANE» номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Drager 6810» ARBL-0894 (повірка дійсна до 10.05.2018 року) та огляду в КУТОР Тернопільському ОНД водій категорично відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 в судовому засіданні суду показав, що 30 вересня 2017 року він, як пасажир рухався в автомобілі НОМЕР_2, який належить його батьку. За кермом вказаного транспортного засобу перебував ОСОБА_3, якому ОСОБА_2 передав документи на автомобіль та право керування ним. В ході руху автомобіля їх обігнав автомобіль таксі та перегородив дорогу. Коли вони вийшли з автомобіля між ним та водієм таксі виник конфлікт після якого останній зателефонував на лінію «102» та викликав працівників поліції. Після приїзду працівників поліції, він повідомив останнім, що власником автомобіля є його батько, однак ОСОБА_2 не керував транспортним засобом, а тому відмовився від проходження огляду на стан спяніння, оскільки вважав, що така вимога до нього як пасажира є безпідставною. У звязку з цим, ОСОБА_2 вважає, що складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення є незаконним, а в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду показав, що працює водієм таксі. 30 вересня 2017 року, коли він рухався за кермом автомобіля-таксі в м. Тернополі по проспекту Злуки його підрізав автомобіль НОМЕР_2, який рухався в попутному напрямку та здійснив маневр без ввімкнення повороту. Після цього, ОСОБА_4 обігнав вказаний автомобіль та перегородив йому дорогу. Вийшовши зі свого автомобіля він підійшов до автомобіля «RENAULT MEGANE», біля якого стояли двоє невідомих йому чоловіків. Один з них ОСОБА_2 повідомив, що є власником автомобіля, а тому ОСОБА_4 вирішив, що саме він знаходився за кермом автомобіля. Почувши від нього запах алкоголю, ОСОБА_4 зателефонував на лінію «102» та викликав працівників поліції. Окрім ОСОБА_2 в автомобілі знаходився ще ОСОБА_3 Однак, хто з них керував автомобілем та вийшов з нього зі сторони водія він не бачив, оскільки коли підійшов до їхнього транспортного засобу, вказані особи вже стояли на дворі. Працівники поліції приїхали на місце події після того, коли вони всі стояли біля автомобіля «RENAULT MEGANE», а тому не бачили хто знаходився за кермом. Пояснення, які йому надали працівники поліції він підписав не читаючи їх змісту.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 дав аналогічні покази, що й свідок ОСОБА_4, підтвердивши, що 30 вересня 2017 року він знаходився за кермом автомобіля «RENAULT MEGANE», оскільки ОСОБА_2 попросив підвезти його додому, при цьому передав йому свідоцтво про право власності на транспортний засіб. В ході сварки, яка виникла між ними та водієм таксі, ОСОБА_2 повідомив, що автомобіль належить йому, а тому ОСОБА_4 повідомив працівникам поліції, що останній керував автомобілем.

На підтвердження доводів, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, до матеріалів справи долучено диск із відеофіксацією із нагрудних відеокамер працівників поліції, на яких зафіксовані події, які відбувались після приїзду працівників поліції. Однак, на вказаних файлах не зафіксовано самої зупинки транспортного засобу «RENAULT MEGANE», а відповідно не підтверджують факту керування вказаним автомобілем особою, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Крім цього, із вказаного відео вбачається, що ОСОБА_2 заперечував факт керування ним транспортним засобом.

Пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4, які були очевидцями того, що ОСОБА_2 на місці відмовився пройти освідчення на визначення стану алкогольного спяніння, не підтверджують факту керування транспортним засобом ОСОБА_2, оскільки у вказаних поясненнях вказано, що працівниками поліції їм було запропоновано бути присутніми в якості свідків під час проходження огляду на стан алкогольного спяніння щодо громадянина ОСОБА_2, який зі слів поліцейських керував транспортним засобом «Рено Меган» номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння. Вказані пояснення написані в автомобілі поліцейських під диктовку працівника патрульної поліції, що також зафіксовано на відео долученому до матеріалів справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вищевказаний принцип знайшов відображення і в рішеннях Європейського Суду з прав людини («Капо проти Бельгії», 42914/98, 13.01.2005року, «ОСОБА_6 проти Франції», 53984/00, 30.03.2004 року…) за якими прийняття доказів належить досліджувати загалом в світлі пункту 2 статті 6, і вимагає воно, окрім іншого, щоб тягар доказування лежав на стороні обвинувачення.

Враховуючи вище наведені обставини, оцінюючи надані докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальності сторін та свобода в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а тому вважає недоведеним факт керування ОСОБА_2 30 вересня 2017 року близько 00 год. 50 хв., в м. Тернополі по проспекті Злуки, транспортним засобом марки «RENAULT MEGANE» номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння.

З цих підстав суд приходить до висновку про недоведеність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, у звязку із чим його слід звільнити від адміністративної відповідальності, а провадження в даній справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.7, ч.1 ст.130, ст.245, п.1 ч.1 ст.247, ст.251, ст.252, ст.280, ст.ст.283-285 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд.

Головуючий суддяОСОБА_7