Справа № 346/2861/17
Провадження № 33/779/409/2017
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції П'ятковський В. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Васильєв О.П.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника адвоката ОСОБА_3,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07 серпня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, гр. України,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, також стягнуто судовий збір в розмірі 320 грн.,-

в с т а н о в и в:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 07 травня 2017 року о 19 год. 30 хв. в с. Ворона по вул. Шевченка Коломийського району, керував транспортним засобом марки KANNUNI з явними ознаками алкогольного спяніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07 серпня 2017 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, як незаконну і необґрунтовану, оскільки судом в порушення вимог, передбачених ст. 268 КУпАП справа розглянута у його відсутності без його виклику у судове засідання. Вказане підтверджується рапортом поліцейського Коломийського ВП ГУНП ОСОБА_4 про те, що вручити повістку ОСОБА_2 виявилося неможливим, оскільки він 04 серпня 2017 року був відсутній за місцем проживання, родичі повідомили, що він на роботі. При цьому, звертає увагу на те, що такі ж обставини були зазначені і в оскаржуваній постанові суду. Вважає, що суд розглянувши справу без його участі, порушив його право на захист.

Крім того, вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути підтверджуючим доказом вчиненого ним правопорушення, оскільки не відповідає вимогам ст.256 КУпАП та складений з порушенням Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 04.10.2013р. №950.

Крім того, звертає увагу на те, що в постанові суду зазначено про керування ним в нетверезому стані трактором, що не відповідає дійсності, оскільки трактора він немає.

Просить постанову судді Коломийського міськрайонного суду від 07.08.2017р. скасувати та провадження закрити в звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Заслухавши пояснення апелянта та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу і просили задовольнити її, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляції, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Так, в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що судом першої інстанції він не був належним чином повідомлений про судовий розгляд справи, внаслідок чого було порушено його право на захист.

Перевіряючи вищевказані доводи апеляційної скарги, апеляційний суд звертає увагу на те, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у розгляді справи є беззаперечним і випливає з вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод відповідно до якої, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на участь в судовому засіданні суду першої інстанції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, встановлено ст.268 КУпАП, відповідно до якої, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що суд у відповідності до вимог ст.268 КУпАП приймав заходи щодо повідомлення ОСОБА_2 про розгляд справи в суді першої інстанції і надсилав йому повістки про виклик до суду за останнім відомим суду місцем його постійного проживання.

Разом з тим в матеріалах справи відсутні дані, які свідчать що ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Зокрема, в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №095076 від 07.05.2017 року у графі про місце та час розгляду адміністративної справи вказано, що її розгляд відбудеться 2017 року у суді м.Тисмениця (а.с. 1) в той час як насправді протокол було спрямовано на розгляд до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області.

В матеріалах справи міститься рапорт поліцейського Коломийського ВП ГУНП ОСОБА_4 від 07.08.2017р. про те, що 04.08.2017 року не вдалося вручити повістку ОСОБА_2 за адресою: с. Березівка, вул. Л.Українки,9 Тисменицького р-ну, оскільки останній, як повідомили його родичі, перебуває на роботі (а.с. 15).

З урахуванням викладеного, постанова суду першої інстанції як незаконна підлягає скасуванню, оскільки ОСОБА_2 був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені ст. 268 КУпАП права, якими наділена особа, котра притягається до адміністративної відповідальності, й зокрема права давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо.

Разом з тим, дослідивши фактичні обставини справи та оцінивши їх у сукупності, вважаю, що в діях ОСОБА_2 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 07.05.2017 року серії БР №095076, 07 травня 2017 року о 19 год. 30 хв. гр. ОСОБА_2 в с. Ворона по вул. Шевченка Коломийського району, керував транспортним засобом марки KANNUNI з ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, нестійка хода. Від проходження огляду на стан спяніння, у встановленому законом порядку, та від продування приладу «Драгер» відмовився в присутності свідків.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою поліцейським Коломийського ВП ст. лейтенантом поліції ОСОБА_4 з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП, протокол підписаний уповноваженою особою та особою, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_2, після розяснення йому прав та обовязків, передбачених ст..63 Конституції України, ст.268 КУпАП надав письмові пояснення в яких вказав, що «керував скутером перед тим випив двісті грам горілки, від проходження медичного огляду відмовляюсь, з протоколом згідний, вину визнаю».

В своїх додаткових письмових поясненнях та в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 стверджував, що він не керував транспортним засобом 07.05.2017 року, оскільки з 01.05.2017 року та протягом місяця травня знаходився за межами Івано-Франківської області в с. Чорна Тиса Закарпатської області, а протокол про адміністративне правопорушення стосовно нього був складений на початку липня.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 також пояснив, що в дійсності він не кервав транспортним засобом, оскільки наявний в нього скутер був несправний. Вказав на те, що був змушений на вимогу працівників поліції надати письмові пояснення, які не відповідали дійсності, оскільки не хотів залишати несправний скутер на дорозі та їхати в медичний заклад для огляду на стан спяніння.

Апеляційний суд вважає, що вищевказані доводи ОСОБА_2 повністю спростовуються даними протоколу про адміністративне правопорушення та іншими доказами по справі.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР України зобовязує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР України, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

При цьому, згідно диспозиції даної частини статті, для настання адміністративної відповідальності, не має значення причина відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд вважає, що сукупність досліджених судом доказів обґрунтовано свідчить про те, що ОСОБА_2 у зазначений в постанові час, маючи ознаки алкогольного сп'яніння, відмовився від проходження медичного огляду.

За таких обставин, апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляції ОСОБА_2 про невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, у відповідності до вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачені ст.38 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

З матеріалів справи вбачається, що водій ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення 07 травня 2017 року і на теперішній час закінчився строк накладення на нього адміністративного стягнення, який встановлено ст.38 КУпАП.

Вищевказані обставини свідчать про наявність підстав для закриття провадження по справі відповідно до вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07 серпня 2017 року скасувати та прийняти по справі нову постанову, якою закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області підпис ОСОБА_5