АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/2448/17Головуючий у 1-й інстанції Сташків Н.М.
Провадження № 33/789/195/17 Доповідач - Стадник О.Б.
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2017 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Стадник О.Б.

з участю: апелянта ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду від 15 травня 2017 року,-

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 15 травня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді 10 200 грн. штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 320 грн. судового збору.

Згідно з постановою суду, 18 лютого 2017 року близько 17 год. 20 хв. на перехресті вулиць Гайова-Протасевича у м. Тернополі ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Пежо Експерт, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

Огляд на стан алкогольного спяніння проводився за допомогою приладу газоаналізатора "Драгер", результат огляду показав 1,31 проміле

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову Тернопільського міськрайонного суду скасувати. Справа розглянута судом чим порушено його право на захист. Крім того, подав клопотання про виклик свідків-понятих та працівників поліції для повного, всебічного розгляду справи. Судом необґрунтовано відмовлено в задоволенні цього клопотання, чим порушено вимоги ст. 268 КУпАП. Судом не взято до уваги, що працівник поліції, який складав протокол, не зупиняв його транспортний засіб, а відтак не може стверджувати, що саме він був за кермом цього авто. Також судом порушено вимоги ст. 33 КУпАП України, а саме: не враховано, що він вперше притягаються до адміністративної відповідальності, та є батьком трьох неповнолітніх дітей, які на його утриманні. Позбавлення права керування транспортним засобом поставить його у скрутне становище, оскільки автомобіль використовується ним у робочих цілях, і він не має іншого способу заробітку для існування.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши апелянта ОСОБА_1, який просить поновити строк на апеляційне оскарження та задовольнити подану апеляцію, перевіривши доводи апеляційної скарги приходжу до висновку, що вони задоволенню не підлягають з таких підстав.

Справу розглянуто судом 15 травня 2017 року у відсутності ОСОБА_1, копію постанови суду він отримав 1 червня 2017 року, тому відповідно до ст. 289 КУпАП строк на її оскарження не порушено.

Винуватість та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України доведена належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення від 18.02.2017 року серії БР № 250421, згідно з яким інспектором роти №3 батальйону УПП у м. Тернопіль ДПП, лейтенантом поліції ОСОБА_2 зафіксовано факт керування ОСОБА_1 на перехресті вулиць Гайова-Протасевича у м. Тернополі 18 лютого 2017 року близько 17 год. 20 хв. транспортним засобом марки Пежо Експерт, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння.

Огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу технічного приладу газоаналізатора Драгер алкотест 6810 в присутності двох свідків.

Як вбачається з результату тесту, проведеного за допомогою застосування приладу Драгер алкотест 6810 рівень алкоголю в крові ОСОБА_1 становив 1,31 ‰ (проміле).

Протокол складений відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, а тому він є належними доказом у справі. ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення підписав, власноручно дав пояснення про те, що визнає вину, з порушенням згідний, зауважень щодо його змісту не подавав.

Вина ОСОБА_3 також підтверджується: копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатора Драгер алкотест 6810; актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 18.02.2017 року, згідно з якими у їх присутності апелянт пройшов у встановленому законом порядку перевірку для визначення стану сп'яніння за допомогою газоаналізатора Драгер алкотест 6810, який показав результат 1,31 ‰, і він його не оспорював; наявними у справі відеоматеріалами на CD-диску, які повністю підтверджують обставини правопорушення.

Відповідно до п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачена адміністративна відповідальність.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КпАП України, а тому підстав для скасування судового рішення немає.

Твердження апелянта ОСОБА_1 про порушення його прав на захист необґрунтовані.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 18.02.2017 року серії БР № 250421 ОСОБА_1 повідомлено про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення стосовно нього відбудеться 06 березня 2017 року о 11 год. 00 хв. у приміщенні Тернопільського міськрайонного суду.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про слухання справи, розгляд яких мав відбутися 27 квітня 2017 року та 10 травня 2017 року в приміщення Тернопільського міськрайонного суду, що стверджується його підписами на рекомендованих повідомленнях про вручення поштових відправлень (а.с. 14, 17).

ОСОБА_1 із своїм захисником ОСОБА_6 були присутні в судовому засіданні, яке відбулося 10 травня 2017 року, в якому вони виклали свої пояснення. У справі було оголошено перерву до 15 травня 2017 року.

В судове засідання від 15 травня 2017 року ніхто з учасників справи не з'явився.Судом обґрунтовано відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про виклик свідків та відкладення розгляду справи, мотивуючи тим, що в матеріалах справи наявні відеоматеріали із записом обставин справи та з метою дотримання строків розгляду справи.

Таким чином, права ОСОБА_1 на захист не порушені і суд розглянув справу за його відсутності, відповідно до ст. 268 КУпАП.

Судом вірно, з урахуванням характеру правопорушення та особи правопорушника відмовив в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про передачу матеріалів на розгляд трудового колективу ТзОВ Владовіта.

Підстав для скасування чи зміни судового рішення немає.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КпАП України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду від 15 травня 2017 року щодо нього без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_7