Справа № 263/9587/17
Провадження № 3/263/1661/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2017 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Мельник І.О., при секретарі Твердохліб Д.П., за участю ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, громадянина України, працюючої інженером в ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС», одруженого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

В серпня 2017 року в провадження Жовтневого районного суду м. Маріуполя надійшла справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 09.07.2017 року об 09 год. 05 хв. по проспекту Миру, 130 в Центральному районі міста Маріуполя керував автомобілем марки Viper, державний номерний знак АНАА 1899, у стані алкогольного спяніння.

Від огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу та від проходження медичного огляду на стан спяніння у закладі охорони здоров`я в установленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, та зазначив, що у стані спяніння не перебував, що підтверджується медичним документами, а саме: довідкою від 09.07.2017 року № 1427, висновком медичного огляду з метою встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану спяніння від 09.07.2017 року № 1427, результатом хіміко-токсикологічного дослідження біологічних середовищ в організмі людини на якісну наявність наркотичних та психотропних речовин від 10.07.2017 року, результатом хіміко-токсикологічного дослідження біологічних середовищ в організмі людини на кількісну наявність спирту етилового від 10.07.2017 року, згідно яких ОСОБА_1 був тверезий, в його сечі алкоголь та наркотичні речовини відсутні.

Позицію особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, підтримав її захисник, який також зазначив, що справа підлягає закриттю у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення гр. ОСОБА_1, захисника, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на наступне.

Згідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Судом встановлено, що згідно довідки від 09.07.2017 року № 1427, висновком медичного огляду з метою встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану спяніння від 09.07.2017 року № 1427, результатом хіміко-токсикологічного дослідження біологічних середовищ в організмі людини на якісну наявність наркотичних та психотропних речовин від 10.07.2017 року, результатом хіміко-токсикологічного дослідження біологічних середовищ в організмі людини на кількісну наявність спирту етилового від 10.07.2017 року, згідно яких ОСОБА_1 був тверезий, в його сечі алкоголь та наркотичні речовини відсутні.

Крім того, свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4, в присутності яких проводився огляд, неодноразово викликалися у судове засідання для надання пояснень, лікар КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Маріуполя» ОСОБА_5, інспектор ГУ НП в Донецькій області Хараджа В.В., який складав протокол про адміністративне правопорушення, не зявилися. Тому суд позбавлений можливості зясувати розбіжності і встановити істину по справі.

Таким чином, матеріали справи не містять беззаперечних доказів щодо вчинення гр. ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до п. 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

В сенсі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції. Таку позицію висловив Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 року.

У своєму рішенні по справі «Пантелеєнко проти України», заява № 11901/02, від 29.06.2006 року, п. 49, Європейський суд з прав людини підкреслює, що вираз «відповідно до закону» значною мірою покладає на національне законодавство і державу обов'язок дотримання матеріальних і процесуальних норм.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на відсутність беззаперечних доказів про вчинення гр. ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження у даній справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 130, п. 1 ст.247 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області, що виніс постанову.

Суддя І.О. Мельник