Справа № 359/8137/17
Провадження № 3/359/3456/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2017 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Управління патрульної поліції у м. Борисполі Департаменту патрульної поліції НП України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, посвідчення водія ВХТ 206117, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи в матеріалах справи відсутній, -

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 07.10.2017 року о 00 год. 06 хв. в м. Борисполі по вул. Київський Шлях, 4 , водій ОСОБА_1, керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаки алкогольного спяніння: порушення мови, видиме тремтіння рук, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження від встановленого порядку на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер та у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належними чином, клопотань не надходило, а тому його неявка не перешкоджає розгляду справи. В своїх поясненнях, що знаходяться в протоколі про адміністративне правопорушення вказав, що не вживав спиртні напої.

Представник особи, що притягається до відповідальності ОСОБА_2 в судовому засіданні повідомив, що ОСОБА_1 неодноразово зазначав, що в стані алкогольного спяніння не перебуває, оскільки жодних спиртних напоїв не вживав. Від проведення огляду на стан спяніння за допомогою приладу Драгер він категорично відмовився, оскільки працівники поліції відмовились предявляти йому відповідний сертифікат та наполягав на проходженні огляду у закладі охорони здоровя. Також вказав, що пояснення свідків, що знаходяться в матеріалах справи власноручно не написані, а уже були надруковані і лише вписані їх анкетні дані, тому є сумніви у їх справжності та не можуть підтверджувати факт відмови водія від проходження огляду. Таким чином вважає, що наданні до суду матеріали справи про адміністративне правопорушення містять суттєві суперечності та неточності, що свідчать про те, що протокол про адміністративне правопорушення, складений з порушеннями, що в свою чергу унеможливлює законного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Тому просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ознайомившись з матеріалами про адміністративне правопорушення, встановлено, що вина ОСОБА_1 не знайшла свого підтвердження, а склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом не встановлений.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об'єктивне з'ясування всіх обставин справи. Підлягають з'ясуванню питання про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. Рішення по справі приймається на підставі доказів досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зміст постанови судді про притягнення особи до адміністративної відповідальності має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283-284 КУпАП. В постанові потрібно зазначити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, який є одним з основних джерел доказів і документом, що офіційно засвідчує факт неправомірних дій, має бути складений уповноваженою на те особою та має містити поряд з даними про особу правопорушника і інші відомості необхідні для вирішення справи.

Згідно ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Так в протоколі про адміністративне правопорушення від 07.10.2017 року БР № 088702 в своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що у стані алкогольного спяніння не перебував, оскільки не вживав спиртні напої.

Відповідно до п. 9 розд. ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 року № 1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

З вищевикладеного вбачається, що інспектором патрульної поліції не було забезпечено належну доставку ОСОБА_1 до найближчого закладу охорони здоровя, чим порушено вимоги статті 266 КУпАП та передчасно складено протокол про адміністративне правопорушення від 07 жовтня 2017 року серії БР № 088702.

Згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Також заслуговують на увагу пояснення представника особи з приводу долучених пояснень свідків, в яких основна їх суть про відмову від проходження ОСОБА_1, уже була надрукована, що не дає підстав підтвердити їх автентичність, а тому суддя відноситься до них критично. Крім того в матеріалах провадження знаходиться диск, який з незалежних та невідомих суду обставин не вдалось переглянути та підтвердити дані, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Надані матеріали свідчать, що зазначені у протоколі ознаки алкогольного спяніння (порушення мови, видиме тремтіння рук, запах алкоголю з порожнини рота) обєктивно не відповідають фактичним обставинам справи.

Крім того, відповідно до ч. 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Процедура огляду на стан спяніння чітко визначена законом.

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Так, в адміністративному матеріалі знаходиться направлення на огляд водія, який підписано лише працівником поліції та жодним чином не відображено той факт, що водій відмовився від отримання даного направлення та від огляду в закладі охорони здоровя. Також відсутні пояснення свідків з приводу складання в їх присутності направлення у разі відмови ОСОБА_1 від такого проходження.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 року визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації No R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обовязок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обовязку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Згідно з ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

За змістом ст.ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення. З матеріалів справи не вбачається доказів проведення чи намагання проведення поліцейським огляду водія у медичному закладі охорони здоровя.

Наведене вище у своїй сукупності викликає сумнів у доведеності факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, що трактується на його користь.

У зв'язку із викладеним суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не може бути визнаний джерелом доказів.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність подій і складу адміністративного правопорушення.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 130 під час розгляду адміністративних матеріалів в суді не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суд оцінює критично з наведених вище обставин.

Враховуючи викладене та зазначені норми Закону, вважаю, що в діях ОСОБА_1, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП

На підставі наведеного, керуючись ст. 130 ч. 1 та п.1 ст. 247 КУпАП України, суддя -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, щодо притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред'явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя С.М. Вознюк