Справа № 135/248/17
Провадження № 3/135/90/17
ПОСТАНОВА

іменем України

13.04.2017 м. Ладижин

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області Корнієнко О.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Ладижинського відділення поліції Бершадського ВП ГУ НП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, приватний підприємець,-

за ч. 1 ст. 130 КУпАП ,-

ВСТАНОВИВ:

27.02.2017 року о 21 год. 05 хв. в м. Ладижин по вул. Енергетиків, ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 у стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився в Ладижинському ТМО.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість не визнав. Пояснив, що він алкоголь не вживав, а прилад показав стан спяніння. Вказав, що прилад не відкалібрований, останнє калібрування було в 2014 році. Вважає, що можливо прилад показав через вживання ним того дня безалкогольного пива в м. Вінниця. Вказав, що в лікарні при тому як він продув прилад показало 1,28 проміле, з результатом тесту та з висновком його знайомили в лікарні, йому дали також висновок. Після чого він викликав таксі. Таксист на їх автомобілі довіз їх додому.

Не зважаючи на захисну позицію ОСОБА_1, його вина у вчиненому правопорушенні підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема, даними, що містять протокол про адміністративне правопорушення, результатом тесту на вміст алкоголю в крові, показник якого становить 1,28 проміле та висновком №68 від 27.02.2017 року щодо результатів медичного огляду виданого Ладижинським МТМО, з якого вбачається, що у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного спяніння.

Так, згідно з даними тестування ОСОБА_1 на алкоголь (алкотестер «Драгер» 6810, тест № 618, проведеного 27.02.2017 року о 22 год. 21 хв., показник сп'яніння становив 1,28 0/00, з чим він був ознайомлений під підпис, скарг на дії працівників поліції не мав.

Згідно запису в протоколі ОСОБА_1 зазначив, що керував автомобілем. Винуватість ОСОБА_1 частково підтверджується і його поясненнями, даними в судовому засіданні, а саме в частині того, що він зазначив, що його було відсторонено від керування транспортним засобом, тому він викликав таксі, водій якого на його автомобілі відвіз їх додому.

Невизнання ОСОБА_1 своєї провини в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується матеріалами справи.

Свідок ОСОБА_2 пояснила, що проживає однією сімєю з ОСОБА_1 Вказала, що того дня коли їх зупинили, вони їздили в Вінницю. Приїхали до м. Ладижин близько 21 години. Заїхали до кафе, вона випила сік, а чоловік каву. Коли вийшли, їхали і їх автомобіль зупинили працівники поліції. Чоловіка відвезли на експертизу. Вказала, що в м. Ладижин алкоголю не вживали, пиво не пили, навіть безалкогольне.

Щодо показів свідка ОСОБА_2, то вони не спростовують винуватості ОСОБА_1, оскільки пояснення свідка про те, що в кафе в м. Ладижин ОСОБА_1 не вживав алкоголь не спростовують те, що він міг вжити алкогольні напої не на очах свідка або не в м. Ладижин. Крім того, свідок, як особа, яка проживає однією сімєю із ОСОБА_1, є зацікавленою особою, а тому суд критично ставиться до пояснень даного свідка.

При цьому суд враховує й те, що ОСОБА_1 пояснював, що вони сиділи в кафе не тільки в м. Ладижин, а й в м. Вінниця.

Доводи сторони захисту щодо неналежного оформлення матеріалів даної справи через несправність приладу, який використовувався при огляді на стан спяніння, суд визнає надуманими.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об'єктивності матеріалів справи про адміністративне правопорушення чи проходження огляду на стан спяніння, суду не надано, не здобуто таких і в процесі судового розгляду.

Доводи ОСОБА_1 про те, що останнє калібрування приладу проводилося в 2014 році не можуть свідчити про те, що результати тестування на алкоголь алкотестером 6810 № ARFA-0614 є неточними. Оскільки згідно свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки № 240/566 від 26.10.2016 року видно, що вказаний газоаналізатор пройшов повірку в ДП «Вінницький науково-виробничий центр стандартизації та сертифікації», свідоцтво чинне до 25.10.2017 року.

Тобто встановлено, що газоаналізатор 6810 № ARFA-0614 пройшов періодичну повірку за чотири місяці до використання у даному конкретному випадку, про що видане відповідне свідоцтво, яке є підтвердженням того, що зазначений засіб вимірювання відповідає встановленим вимогам, що випливає з положень п. 17, 18 ст. 1, ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність». Доказів, які б свідчили про несправність показань приладу суду не надано.

Крім того, відповідно до «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 року № 1252/735, при проведенні огляду на стан спяніння в закладах охорони здоровя використання спеціальних приладів і засобів вимірювальної техніки не є обовязковим.

Висновком №68 від 27.02.2017 року щодо результатів медичного огляду виданого Ладижинським МТМО, з якого вбачається, що у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного спяніння. З журналу реєстрації медичних оглядів на стан спяніння видно, що 27.02.2017 року проводився огляд ОСОБА_1 на стан спяніння в лікарні.

Із результатами тестування та показами приладу ОСОБА_1 був ознайомлений в лікарні, що підтверджується підписом на роздруківці показань приладу та його поясненнями.

Згідно з вимогами п.п. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння. Отже суд вважає доведеним те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. «а» п. 2.9 Правил, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка перебуває в стані алкогольного спяніння.

При накладенні на ОСОБА_1 стягнення суд згідно з вимогами ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, дані про його особу, який до адмінвідповідальності притягається вперше. Обставин, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, не встановлено. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним і достатнім призначити адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 221, 279, 283 УпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 320 грн. на користь держави (стягувач Державна судова адміністрація, вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача: 0001; код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження даної постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області через

Ладижинський міський суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя: