Справа № 192/1182/16-п
Провадження № 3/192/1/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" травня 2017 р. суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Щербина Н.О., розглянувши за участю представника потерпілої ОСОБА_1А ОСОБА_2, справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_3, який народився 1962 року травня місяця 08 числа в селищі Солоне Солонянського району Дніпропетровської області, зареєстрованого та мешканця селища Солоне вулиця Чукмарьова,30 Солонянського району Дніпропетровської області, не працюючого, інваліда І групи безстроково, раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

за правопорушення, передбачене ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

08 січня 2016 року приблизно об 11 годині 00 хвилин водій ОСОБА_3 керував автомобілем ЗАЗ-110247, номерний знак НОМЕР_1 по вул.Криворізькій м. Дніпропетровська на перехресті з вул.Київською, де не виконав вимог дорожнього знаку 2.1 (надати дорогу) та виїхав на перехрестя та допустив зіткнення з автомобілем Шевроле, номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій та пасажир автомобіля ЗАЗ-110247, номерний знак НОМЕР_1 - ОСОБА_4 отримали тілесні ушкодження, а автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив пункт 2.1, 16.11 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Постановою слідчого СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 29 січня 2016 року кримінальне провадження за ч 1 ст. 286 КК України було закрито у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, оскільки потерпіла ОСОБА_1 отирала в результаті ДТП легкі тілесні ушкодження, а ОСОБА_4 Л А., яка є дружиною ОСОБА_5, заяви про відкриття кримінального провадження не подала (а.с.4-5).

В судових засіданнях правопорушник ОСОБА_3 вину у вчинені правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не визнав та пояснив, що 08 січня 2016 року в м. Дніпропетровську він, керуючи належним йому автомобілем НОМЕР_3, рухався зі швидкістю 20 км/год по вул.Криворізькій, яка є другорядною дорогою. При цьому в процесі руху він мав намір виконати маневр повороту ліворуч на вул.Київську, яка є головною дорогою та перед виїздом на яку зі сторони вул. Криворізької стоїть дорожній знак 2.1 «Надати дорогу». Стояв туман, але для нього перешкод для здійснення маневру не було, так як йому було відомо, що зі сторони моста, який знаходився ліворуч та обмежував видимість в цьому напрямку в межах ста метрів, є дорожній знак щодо обмеження швидкості - 40 км/год. Справа обмежень видимості не було. Спочатку він рухався зі швидкістю 20 км/год, але перед здійсненням маневру збільшив швидкість до 30 км/год і не зупиняючись виїхав на вул.Київську, дорога по якій мала два напрямки руху по дві смуги в кожному напрямку. Коли він вже доїхав до розділювальної смуги та майже закінчував маневр, відбулося зіткнення з автомобілем Шевроле, який рухався по вул.Київській ліворуч по відношенню до напрямку руху його автомобіля. Вважає, що винною в скоєнні ДТП є потерпіла, яка керувала автомобілем Шевроле, номерний знак НОМЕР_2, оскільки рухалася без увімкненого світла фар та з великою швидкістю. Він побачив автомобіль потерпілої, який рухався ліворуч, коли майже закінчував маневр, а переднє колесо його автомобіля вже знаходилось на розділювальній смузі дороги по вул.Київській, став гальмувати, але зіткнення автомобілів відбулося майже відразу після цього. Його автомобіль зіткнувся передньою частиною, а автомобіль потерпілої - правою передньою частиною. Після зіткнення він та його дружина втратили свідомість, а коли він прийшов до тями, то побачив дружину без свідомості та почав кричати. При цьому побачив попереду білий пошкоджений автомобіль, навколо якого ходила жінка та обдивлялася пошкодження, але до них не підходила і допомоги не надавала. До його автомобіля підійшов невідомий йому чоловік та через переднє вибите скло почав заспокоювати його і говорив, що викликав швидку та поліцію. Внаслідок ДТП йому та пасажиру - його дружині ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження, у звязку з якими їх забрала швидка допомога до лікарні. В лікарні ім. Мечникова йому проводили обстеження із застосуванням наркозу. Коли в той же день 08 січня 2016 року він давав пояснення співробітнику поліції, то був під дією наркозу і не досить чітко усвідомлював свої пояснення. При його опитуванні співробітником поліції був присутній його родич ОСОБА_6 Після проведення обстеження його було направлено до іншої лікарні, а потім його забрали додому на амбулаторне лікування, оскільки він є інвалідом і в лікарні не могли йому надати необхідний догляд. Більше по обставинах ДТП його ніхто не опитував. З висновками слідчого, який проводив огляд місця ДТП, він не згоден, оскільки вважає, що виконав усі вимоги правил дорожнього руху, раніше не допускав жодних аварій, але даний висновок ним не оскаржено. Його цивільно-правова відповідальність застрахована за полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, який він надавав в матеріали кримінального провадження.. З висновками слідчого, який проводив огляд місця ДТП він не згоден, вважає, що виконав усі вимоги правил дорожнього руху, оскільки він водій акуратний, пунктуальний, водійський стаж 34 роки без аварій, тому з метою встановлення істини прохав направити матеріали по даному ДТП на незалежну автотехнічну експертизу.

Потерпіла ОСОБА_1 в суді пояснила, що 08 січня 2016 року в м. Дніпропетровськ вона, керуючи автомобілем Шевроле, номерний знак НОМЕР_2, рухалась по вул. Київська (яка є головною дорогою) зі швидкістю близько 50 км/год, оскільки перед мостом, з якого вона виїхала на зазначену вулицю, є дорожній знак щодо обмеження швидкості руху 40 км/год. Вони мала намір продовжувати рух по вул.Київська, яка пересікається вул.Криворізькою. Автомобіль ОСОБА_3 вона побачила тоді, коли він, рухаючись по вул.Криворізькій приблизився до перехрестя зазначених вулиць з включеним поворотом ліворуч. Зменшивши швидкість, але не зупиняючись, він став повертати ліворуч на вул.Київську. В цей момент вона знаходилась на відстані 3-4 метрів від нього, рухаючись в лівій частині своєї смуги руху ближче до осьової. В момент зіткнення вона рухалася прямо, удар прийшовся на передню праву частину її автомобіля, а автомобіль ОСОБА_5 зіткнувся передньою лівою частиною. Зіткнення відбулося на її смузі руху, при цьому в момент зіткнення автомобіль ОСОБА_5 рухався зі швидкістю близько 20-30 км/год, але розділювальну смугу не пересік. Побачивши автомобіль ОСОБА_5, вона почала гальмувати десь за три метри до зіткнення автомобілів, але при огляді місця ДТП слідів гальмування на дорозі не було, оскільки був сніг, туман та мокрий асфальт. Погодні умови були достатньої видимості, в напрямку руху водіям не перешкоджали. Після ДТП зупинились водії, один з яких рухався по зустрічній смузі руху, а інший - за її автомобілем.

Свідок ОСОБА_7 в суді 05 травня 2017 року додатково пояснив, що 08 січня 2016 року близько 13 години він рухався на своєму автомобілі по вул.Київська в сторону Криворізького шосе, а йому на зустріч рухався автомобіль Шевроле зі швидкістю близько 40-50 км, а з ліва - автомобіль ЗАЗ зі швидкістю 40-50 км. Свідок рухався зі швидкістю 30 км, потім зменшив швидкість, після чого він побачив як відбулося зіткнення автомобілів Шевроле та ЗАЗ. Дорожнє покриття було погане, видимість була обмежена, у автомобіля Шевроле були включені фари, а у автомобіля ЗАЗ - ні. Вважає, що саме водій ЗАЗа порушив вимоги ПДР, оскільки не надав дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі.

Свідок ОСОБА_8 в суді 05 травня 2017 року додатково пояснив, що приблизно о 12 годині в січні 2016 року він виїхав з м.Камянське до м.Дніпро по автодорозі Кривий Ріг - Дніпропетровськ. Дорога була слизькою, оскільки був сніг, тому він рухався в колоні автомобілів зі швидкістю близько 60 км/год, при цьому попереду нього рухалися два автомобілі, в тому числі і автомобіль потерпілої білий Шевроле. Вїхавши в м. Дніпропетровськ, він рухався по вул.Київській, а коли спустився з мосту, то спереду побачив ДТП, в якій зіткнулися автомобіль Шевроле та автомобіль ЗАЗ-110247, але самого моменту зіткнення він не бачив. Він зупинився для надання необхідної допомоги, при цьому побачив, що пасажир автомобіля ЗАЗ був без свідомості.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та копії і оригінали матеріалів кримінального провадження №0000007 від 08 січня 2016 року за участю ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_3, потерпілої ОСОБА_1, свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_6, приходжу до висновку про наявність правових підстав для висновку про винність притягуваної особи у скоєнні адміністративного правопорушення.

Так вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №278037 від 17 лютого 2016 року; протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 08 січня 2016 року; план-схемою до протоколу огляду місця ДТП від 08 січня 2016 року; висновком експерта від 29 березня 2017 року №6/10.1/10.4-151/152, згідно якого водій автомобіля ЗАЗ 1102, номерний знак НОМЕР_1 повинен був діяти згідно вимог п.п.16.11 та дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху України (а.с.229-236).

В судовому засіданні 05 травня 2017 року було відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи у звязку з необхідністю оскаржити постанову про закриття кримінального провадження. Суд свою відмову мотивував тим, що ОСОБА_4 є дружиною ОСОБА_3, а кримінальне провадження за ст. 286 КК України не може бути розпочате без заяви потерпілої. Оскільки в січні 2016 року ОСОБА_4 не подала заяву про кримінальне правопорушення, хоча і отримала тілесні ушкодження, постанову про закриття кримінального провадження отримала 01 лютого 2016 року (а.с.43 матеріалів кримінального провадження), то суд вважає що підстави для відкладення розгляду справи з підстав, які зазначені в клопотанні ОСОБА_3 від 04 травня 2017 року відсутні та спрямовані на затягування розгляду справи.

Згідно зі ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справа про адміністративне правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомча суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

З урахуванням досліджених доказів, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_3 мається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Але оскільки з дня вчинення ним правопорушення пройшов визначений ст.38 КУпАП трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення, то справа підлягає закриттю у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.38, 124, ст.ст.247, 251, 252, 283, 284, ч.2,3 ст.294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Адміністративну справу за ст.124 КУпАП щодо ОСОБА_3 провадженням закрити у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова судді може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Повний текст постанови складений 10 травня 2017 року.

Суддя Н. О. Щербина