АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТІ КИЄВА
Справа № 33/796/1056/2017 Головуючий в 1-й інстанції: Федосєєв С.В.
Категорія: ст.122-4, 124 КУпАП Доповідач: Жук О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду

міста Києва Жук О.В.,

розглянувши 10 травня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 зі змінами на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 03 березня 2017 року, про притягнення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого на посаді водія в ТОВ «Ярославь-Авто», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1,

до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

03 березня 2017 року постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва Анопу О.М. визнано винним та накладено адміністративне стягнення за ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу в розмірі 15 /п'ятнадцяти/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 гривень на користь держави; за ст. 124 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточне адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_3 у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 320 гривень на користь держави.

Згідно з постановою 13 грудня 2016 року, о 08 годині, ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Богдан» д.н.з.НОМЕР_1, рухаючись на регульованому перехресті по вул. Миколайчука - вул. Бучми в м. Києві, порушив п.16.2 Правил Дорожнього Руху України, а саме повертаючи праворуч, не надав дорогу пішоходу ОСОБА_4, яка переходила дорогу на регульованому пішохідному переході, в результаті чого здійснив наїзд на останню, що призвело до пошкодження майна і травмування пішохода.

Крім того, 13 грудня 2016 року, о 08 годині, ОСОБА_3 керуючи автомобілем «Богдан» д.н.з.НОМЕР_1, рухаючись на регульованому перехресті по вул. Миколайчука - вул. Бучми в м. Києві, порушив п.2.10 Правил Дорожнього Руху України, а саме залишив місце дорожньо-транспортної пригоди будучи її учасником.

В апеляційній скарзі зі змінами ОСОБА_3, не оспорюючи своєї вини у вчиненні правопорушень, просить не позбавляти його права керування транспортними засобами і змінити призначене адміністративне стягнення на штраф, посилаючись на те, що відшкодував потерпілій ОСОБА_4 завдану шкоду, про що з нею підписано мирову угоду та остання не має до нього жодних претензій. Крім того зазначає, що працює водієм та не має інших джерел заробітку, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, є переселенцем з Луганської області.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_3, який свою вину у вчиненому визнав і просив змінити постанову суду в частині накладення стягнення, заслухавши пояснення потерпілої ОСОБА_4, яка не заперечує проти задоволення апеляційної скарги останнього, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги зі змінами, вважаю її такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду першої інстанції, доведена доказами, що містяться в матеріалах справи та в апеляційній скарзі зі змінами не заперечується.

Разом з тим, при накладенні стягнення суд повинен дотримуватися вимог ст. 33 КУпАП та враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

В суді апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_3 свою вину у вчиненні правопорушень визнав та щиро розкаявся, до адміністративної відповідальності притягується вперше, позитивно характеризується за місцем роботи, а керування транспортним засобом є єдиним джерелом доходів останнього. Відповідно до ст. 34 КУпАП щире розкаяння винного в даному випадку повинно бути враховано як обставина, що пом'якшує відповідальність.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції пояснила, що завдана їй шкода відшкодована, вона не має будь-яких претензій і пробачила ОСОБА_3, а тому не заперечує проти зміни йому виду адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 30 КУпАП позбавлення наданого громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування таким правом, що в даному випадку відсутнє.

На підставі викладеного, вважаю, що стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами є надмірно суворим, а адміністративне стягнення у виді штрафу - достатнім.

Крім того, відповідно ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом /посадовою особою/, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинений.

Тобто, призначення судом першої інстанції окремих адміністративних стягнень за вчинення ОСОБА_3 кількох правопорушень і остаточного виду адміністративного стягнення на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП не відповідають вимогам діючого законодавства.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 зі змінами задовольнити.

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 03 березня 2017 року відносно ОСОБА_3 змінити в частині накладеного стягнення.

Накласти на ОСОБА_3 адміністративне стягнення за ст. 122-4, ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 20 /двадцяти/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень в дохід держави.

В решті постанову залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.В.Жук