Справа № 341/587/17
Провадження № 33/779/230/2017
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Мула О. Д.
Суддя-доповідач Повзло В.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області Повзло В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 на постанову судді Галицького районного суду Івано-Франківської області від 18 травня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, українця, громадянина України, освітою середньою, одруженого, на утриманні 2 неповнолітніх дітей, працюючого водієм, протягом року до адміністративної відповідальності не притягався,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ :

Оскарженою постановою судді встановлено що «ОСОБА_2 13.04.2017 року біля 17 год. 10 хвил. в м. Галич Івано-Франківської області, по вул. Шевченка, керував транспортним засобом марки Мерседес Бенц, державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння - різким запахом алкоголю з ротової порожнини. Від проходження освідчення на стан алкогольного сп'яніння відмовився в медичній установі, чим порушив п.п. 2.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачено відповідальність за ст. 130 ч. 1 КУпАП.»

В поданій на вказане рішення апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржену постанову та провадження по справі закрити. В обґрунтування таких вимог зазначає, що вважає постанову судді незаконною та необґрунтовано, винесеною без всебічного, повного і об'єктивного дослідження обставин події. Стверджує, що обставини, викладені у протоколі та встановлені судом не відповідають дійсності. Вказує, що він не керував автомобілем, тому відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння. Судом не допитані свідки по справі. Вказує на те, що його дії не утворюють об'єктивної сторони адміністративного правопорушення.

В судове засідання апеляційного суду з'явилась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, якому роз'ясненні права, передбачені ст. 268 КУпАП, клопотань від нього не надходило. Захиснику ОСОБА_3 роз'яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП, заявлено клопотання про допит свідків, яке задоволено.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, пояснення свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, постанову судді місцевого суду - скасувати та провадження по справі закрити.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 283 КУпАП закріплено, що постанова судді повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Перевіривши матеріали справи доходжу висновку, що вищевикладені норми закону судом першої інстанції не дотримано в повному обсязі.

В судовому засіданні апеляційного суду :

ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги з мотивів, викладених у ній, просив постанову судді скасувати. Наполягав на тому, що на час пред'явлення вимоги про проходження огляду на стан сп'яніння не керував автомобілем, а підійшов до автомобіля після відвідування магазину. Керувати автомобілем не збирався.

Захисник ОСОБА_3 підтримала доводи апеляційної скарги з мотивів, викладених у ній, просила постанову судді скасувати, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Свідкам ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 роз'яснені права та обов'язки, передбачені ст. 272 КУпАП.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що він є власником транспортного засобу марки Мерседес Бенц, державний номерний знак НОМЕР_1. Не був свідком керування ОСОБА_2 автомобілем в стані сп'яніння. Автомобіль стояв на площадці біля магазину. Бачив ОСОБА_2, на якого були надіті кайданки, в стані сп'яніння він не перебував. Написав заяву, що міститься в матеріалах провадження під диктовку працівника поліції для того, щоб мати можливість забрати свій автомобіль. Пройти освідчення на місті працівники поліції не пропонували.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що на час пред'явлення вимоги про проходження огляду на стан сп'яніння ОСОБА_2 останній не керував транспортним засобом, а вийшов з магазину та підійшов до автомобіля. Після цього підійшла цивільна особа, яка вимагала документи у ОСОБА_2, після цього приїхали працівники поліції, наділи на нього кайданки. На запитання, що відбувається, працівники поліції сказали їм не заважати. А тому він не втручався в подальший хід подій.

Аналогічні пояснення надав свідок ОСОБА_6

Зі змісту пояснень свідків вбачається, що на час пред'явлення працівниками поліції до ОСОБА_2 вимоги про проходження огляду на стан сп'яніння, останній не керував транспортним засобом.

З протоколу про адміністративне правопорушення серія АП2 № 500000 від 13.04.2017 року (а.с.1) вбачається, що ОСОБА_2 обвинувачувався у скоєнні адміністративного правопорушення за наступних обставин: « 13.04.2017 року біля 17 год. 10 хвил. в м. Галич Івано-Франківської області, по вул. Шевченка, керував транспортним засобом марки Мерседес Бенц, державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, а саме з ротової порожнини було чути різкий запах спиртного, чим порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачено відповідальність за ст. 130 ч. 1 КУпАП.»

Відповідно до вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

В порушенні саме цього пункту Правил дорожнього руху України обвинувачувався ОСОБА_2

Як вбачається із змісту постанови судді, винесеної за результатами розгляду справи, суд дійшов висновку що «ОСОБА_2 13.04.2017 року біля 17 год. 10 хвил. в м. Галич Івано-Франківської області, по вул. Шевченка, керував транспортним засобом марки Мерседес Бенц, державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння - різким запахом алкоголю з ротової порожнини. Від проходження освідчення на стан алкогольного сп'яніння відмовився в медичній установі, чим порушив п.п. 2.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачено відповідальність за ст. 130 ч. 1 КУпАП.»

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Фактично суддя суду першої інстанції дійшов висновку про порушення ОСОБА_2 п. 2.5 Правил дорожнього руху України, але встановивши в постанові про порушення останнім п. 2.9. ПДР України, чим допустив протиріччя.

З Висновку (а.с.2) щодо результатів медичного огляду від 13.04.2017 року №262, підписаним лікарем ОСОБА_8, вбачається, що ОСОБА_2 відмовився від огляду.

Будь яких інших доказів вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, пояснень свідків, тощо, матеріали справи не містять.

Матеріали справи також не містять квитанції з показником тестування на алкоголь за допомогою алкотесту «Драгер» або будь якого дозволеного до використання приладу, також відсутній акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Суд не має права брати на себе функцію обвинувачення та у будь який спосіб конкретизувати зміст обвинувачення, що міститься протоколі, що слідує з загальних засад судочинства, закріплених у статті 129 Конституції України.

Проте, суддя місцевого суду, у порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП, при підготовці справи до розгляду належним чином не перевірив чи правильно складено протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали.

За вказаних недоліків, за умов невідповідності протоколу про адміністративне правопорушення наданим доказам по справі, протокол про скоєння адміністративного правопорушення, в порядку підготовки до розгляду, підлягав поверненню відповідній посадовій особі для усунення недоліків, у зв'язку з невідповідністю вимогам ст. 256 КУпАП в порядку ст. 278 КУпАП.

Відповідно до частин 7 та 8 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Тому з урахуванням повноважень, визначених вищевикладеною нормою закону, вважаю за необхідне дослідити в повному обсязі матеріали справи про адміністративне правопорушення для прийняття рішення в межах обвинувачення, що викладене у протоколі.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, за обставин викладених в постанові, за умов відсутності відповідного обвинувачення, не є обґрунтованим, оскільки не підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами по справі.

З Протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 1), який є актом обвинувачення особи у скоєні адміністративного правопорушення, вбачається обвинувачення про керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

З Висновку щодо результатів медичного огляду (а.с.2), проведеного в Івано-Франківському ОНД, вбачається, що ОСОБА_2 відмовився від огляду.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння, є адміністративним порушенням відповідно до ст. 130 КУпАП, результати огляду особи на стан сп'яніння, які відповідають вимогам, що містяться в ст. 266 КУпАП України, є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З приписів ст. 266 КУпАП вбачається, що огляд водія на стан алкогольного сп'яніння, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків на місті зупинки, а у разі незгоди водія з проведенням огляду на місці зупинки або у разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Вказана вимога закону також відображена у Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затвердженої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року (далі - Інструкція).

Проте матеріали справи не містять жодного доказу відповідності дій інспектора поліції вищенаведеному порядку проведення огляду на стан сп'яніння: тобто відсутні докази того, що особі було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків на місті зупинки, або водій був незгоден з проведенням огляду на місці зупинки або незгоден з його результатами, після чого йому запропонували пройти огляд в закладі охорони здоров'я.

Лише чітке дотримання вказаної вище процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп'яніння свідчить про законні вимоги працівників поліції та обґрунтовані підстави проведення вказаного огляду, та допустимість вказаних висновків як доказу вчинення адміністративного правопорушення у зв'язку з тим, що відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан сп'яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Разом з тим, наявність Висновку щодо результатів медичного огляду (а.с.2), проведеного в Івано-Франківському ОНД, з якого вбачається, що ОСОБА_2 відмовився від огляду, не може бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки уповноваженою посадовою особою Національної поліції останній не обвинувачувався в порушенні вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Таким чином вищевикладена сукупність порушень норм матеріального та процесуального закону є безумовною підставою для скасування рішення суду першої інстанції у зв'язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам адміністративного обвинувачення по справі.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що працівником поліції не виконані дії, передбачені ст. 266 КУпАП та Інструкції, а саме: у разі виявлення поліцейським уповноваженого підрозділу НПУ ознаків стану алкогольного сп'яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв'язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то останній має право вимагати пройти, відповідно до встановленого порядку, огляд на стан алкогольного сп'яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч. 3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Доказами, що є в матеріалах справи не підтверджується, що ОСОБА_2 не погоджувався з результатами огляду працівником поліції за допомогою спеціального технічного засобу, або взагалі відмовився від пропозиції пройти гляд на стан сп'яніння на місті зупинки. Відповідно, працівник поліції неправомірно направляв цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я для встановлення наявності чи відсутності у нього стану алкогольного сп'яніння.

Таким чином, перевіривши сукупність доказів по справі, вважаю, що матеріали справи не доведено факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, у зв'язку з чим провадження по справі необхідно закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_2 не накладається, то судовий збір по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до приписів ст. 40-1 КУпАП - не сплачується.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову судді Галицького районного суду Івано-Франківської області від 18 травня 2017 року щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло

Згідно з оригіналом

Суддя В.В. Повзло