Справа № 357/3657/17 Головуючий у І інстанції Санін В. М.
Провадження № 33/780/910/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 252 02.10.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 жовтня 2017 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, із участю прокурора Прокуратури Київської області Безгинського Ю.С., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 серпня 2017 року, -

ВСТАНОВИВ :

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 серпня 2017 року провадження в обєднаній адміністративній справі, яка надійшла від Управління захисту економіки в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, директора КП БМР «Білоцерківський міський парк культури та відпочинку імені ОСОБА_4», зареєстрованого та проживаючого за адресою: вул. Кошового (ОСОБА_5), буд. 8, кв.2, м. Біла Церква, Київська область, -

за ч.ч.1,2 ст.172-7 КУпАП закрито у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №24 від 31.03.2017 року, ОСОБА_2, перебуваючи на посаді директора КП БМР «Білоцерківський міський парк культури та відпочинку імені ОСОБА_4» та будучи відповідно до пп.«а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 року №1700-VІІ субєктом відповідальності за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією 19.07.2016 року передав у користування КП БМР «Білоцерківський міський парк культури та відпочинку імені ОСОБА_4» свій власний автомобіль шляхом підписання нотаріально посвідченої довіреності, договору найму (оренди) транспортного засобу та акту прийому-передачі предмета найма (оренди) автомобіля згідно з договором: чим в порушення вимог п.п.1,2 ч.2 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 року №1700-VII вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-7 КУпАП, а саме не повідомив про наявність реального конфлікту інтересів Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган (Білоцерківську міську раду) під час підписання вказаних офіційних документів.

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення №25 від 31.03.2017 року ОСОБА_2, перебуваючи на посаді директора КП БМР «Білоцерківський міський парк культури та відпочинку імені ОСОБА_4» та будучи відповідно до пп.«а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 року № 1700-VІІ субєктом відповідальності за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією 19.07.2016 року передав у користування КП БМР «Білоцерківський міський парк культури та відпочинку імені ОСОБА_4» свій власний автомобіль шляхом підписання нотаріально посвідченої довіреності, договору найму (оренди) транспортного засобу та акту прийому-передачі предмета найма (оренди) автомобіля згідно з договором: чим в порушення вимог п.п.1,3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 року №1700-VII та вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-7 КУпАП, а саме вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.05.2017 року вказані адміністративні матеріали обєднані в одне провадження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати, а провадження в справі відносно нього закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю події і складу правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що постанова суду першої інстанції є незаконною, через допущені порушення норм процесуального права при розгляді справи. Зокрема, протоколи про адміністративні правопорушення не відповідають вимогам ст.256 КУпАП, оскільки у них не зазначено конкретного місця, часу вчинення правопорушень, суть правопорушень викладена не зрозуміло, що допускає її двояке тлумачення. Крім того, при складанні протоколів порушено право на захист апелянта, адже йому не розяснено прав та суті обвинувачення, не надано правової допомоги, не вирішені заявлені ним клопотання. Після повернення протоколів на доопрацювання вищевказаних недоліків усунуто не було. При цьому із уточненнями до протоколів ОСОБА_2 не ознайомили.

На думку апелянта, висновки суду першої інстанції не відповідають дійсності, адже договір найму було укладено із ініціативи трудового колективу КП БМР «Білоцерківський міський парк культури та відпочинку імені ОСОБА_4». При цьому враховувалось, що автомобіль, належний ОСОБА_2 є найбільш прийнятним для потреб КП БМР «Білоцерківський міський парк культури та відпочинку імені ОСОБА_4».

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для справи.

Проте, всупереч вимогам вказаних правових норм, суддею першої інстанції не були в повному обсязі зясовані всі обставини справи, у звязку з чим постанова не може бути визнана законною, обгрунтованою і підлягає скасуванню.

Так, суд першої інстанції при розгляді страви про адміністративне правопорушення не вирішив питання про винуватість чи не винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.172-7 КУпАП.

Враховуючи зазначене вище, апеляційний суд позбавлений можливості переглянути рішення суду першої інстанції по даній справі щодо його законності, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

При новому судовому розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 суду першої інстанції необхідно ретельно перевірити зібрані у справі докази таухвалити відповідно до норм КУпАП законне, вмотивоване та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст.293, 294 КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 серпня 2017 року стосовно ОСОБА_2 скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою повернути справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 до суду першої інстанції для розгляду.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Київської області ОСОБА_1