Справа № 163/1188/17
Провадження №3/163/772/17
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2017 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Гайдук А.Л.,

за участі секретаря Костюк Р.М.,

представника Волинської митниці ДФС ОСОБА_1,

особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_2,

розглянувши, направлені Волинською митницею ДФС, матеріали справи за протоколом №1101/20500/17 про притягнення до відповідальності за ст.ст. 471, 472 МК України

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт громадянина України серії ВР №094659, виданий 19.02.2003 року Рахівським РВ УМВС України в Закарпатській області, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 31.03.2017 року приблизно об 11 год. 32 хв., слідуючи з ОСОБА_3 в Україну через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС, в якості водія автомобіля марки «Форд-Ескорт», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор», переміщуючи в зазначеному автомобілі, окрім товару в межах неоподатковуваних норм плівку для натяжної стелі, аналогічний товар плівку для натяжної стелі фірми «ALKOR DRAKA», в кількості 3 рулони, вагою 105 кг, вартістю 64800,00 грн., який перевищив встановлені неоподатковувані норми товару, передбачені ст.374 МК України, по вазі та по вартості, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Крім цього, ОСОБА_2 ставиться у вину те, що він, при тих же обставинах, не задекларував за встановленою формою вказаний товар, використавши всупереч вимог ст.ст.366, 374 МК України смугу руху зелений коридор, як форму декларування, шляхом вчинення дій, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 472 МК України.

ОСОБА_2 в суді вину у вчиненні інкримінованих йому правопорушень визнав частково, а саме, визнав факт порушення правил переміщення товару смугою митного контролю «зелений коридор», заперечивши вчинення недекларування товару, тобто правопорушення, передбаченого ст.472 МК України. Пояснив, що разом з дружиною він поїхав в ОСОБА_3 на заробітки, однак, не знайшовши ніякої роботи, вони повертались назад в Україну та перед польською митницею їм запропонували перевезти через митний кордон на територію України плівку для натяжної стелі за винагороду у 200 грн. кожному (йому та дружині), на що вони погодились. З дозволеними до переміщення через митний кордон України неоподатковуваними нормами товару він обізнаний, однак вважав, що наданий їм товар не перевищує дозволеної ваги з розрахунку на двох осіб, при цьому можливості переважити його він не мав, а щодо вартості товару, то відповідних документів, які б підтверджували його вартість, їм не надавали. Оскільки лише другий раз в житті слідував через митний кордон України, особливостей та відмінностей між «зеленим» та «червоним» коридорами він не знав. Під час проходження митного контролю, інспектору митниці відразу повідомив, що разом з дружиною переміщує 6 рулонів плівки для натяжної стелі та предявив даний товар для огляду, повідомивши про відсутність на нього товаросупровідних документів. Коли виявилось, що товар перевищує дозволені неоподатковувані норми, просив митника надати йому митну декларацію для письмового декларування товару або ж повернути назад в ОСОБА_3, однак в одному та другому йому було відмовлено. За викладених обставин вважає, що товар задекларував в усному порядку, тому й не визнає порушення вимог ст.472 МК України, а з приводу порушення порядку проходження митного контролю смугою «зелений коридор», щиро розкаявся та просив суд його суворо не карати, призначивши мінімальне стягнення та повернувши товар для розмитнення.

В той же час ОСОБА_2 подав суду письмові пояснення, які містять аналогічне обґрунтування щодо суті інкримінованих йому правопорушень, однак просив провадження у справі відносно нього за ст.471 МК України закрити на підставі ст.22 КУпАП за малозначимістю вчиненого правопорушення, врахувавши його скрутне матеріальне становище, оскільки ні він, ні його дружина ніде не працюють, до відповідальності він раніше не притягувався, при цьому правопорушення вчинив без будь-якого умислу з причин необізнаності з митним законодавством, його позитивну характеристику з місця проживання, а також те, що товар йому не належить та його фактичний власник вимагає від нього відшкодування відповідної вартості. Накладення на нього стягнення, згідно санкції ст.471 МК України, в розмірі 1700 грн. призведе до ще більшої його матеріальної скрути.

Представник Волинської митниці ДФС під час розгляду протоколу в суді висловила позицію про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні порушень митних правил, передбачених ст.ст.471, 472 МК України, та, на підставі ч.2 ст.36 КУпАП, просила накласти на останнього стягнення в межах санкції ст.472 МК України, стягнути витрати митниці за зберігання товару та судовий збір.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до відповідальності, думку представника митниці та дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, обєктивно доводиться зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про порушення митних правил №1101/20500/17 від 31.03.2017 року (а.с.1-3); контрольним талоном для проходження по «зеленому коридору» від 31.03.2017 року (а.с.4); актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №205010/2017/110434 від 31.03.2017 року, у якому зафіксовано факт переміщення подружжям ОСОБА_2 та ОСОБА_4, без ознак приховування, шести однотипних рулонів плівки для натяжної стелі фірми «ALKOR DRAKA», вагою одного рулона 35 кг, вартістю 21600 грн. (а.с.5); письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 31.03.2017 року, які за своїм змістом є аналогічними тим, що останній давав в судовому засіданні (а.с.6); службовою запискою старшого державного інспектора УПМП Волинської митниці ДФС ОСОБА_5 від 31.03.2017 року (а.с.11); висновком №126 від 24.04.2017 року Управління товарознавчої, інженерно-технічної та криміналістичної експертизи спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС, згідно якого вартість вилучених трьох рулонів плівки «ALKOR DRAKA», станом на дату оцінки, становить 64800,00 грн., що згідно офіційного курсу НБУ станом на 31.03.2017 року (100 євро = 2896,4193 грн.) еквівалентне 2237,25 євро (а.с.19-21).

Частиною 1 статті 374 МК України визначено, що товари … сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об'єктами оподаткування митними платежами.

Протоколом про ПМП та службовою запискою інспектора митниці стверджено, що товар в межах встановлених норм, органом доходів і зборів (один рулон плівки з розрахунку на двох осіб) не затримувався.

Відповідно до ст.471 МК України, передбаченим у цій статті адміністративним правопорушенням є порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Таким чином, з огляду на викладені норми МК України та встановлені фактичні обставини, слід дійти висновку, що ОСОБА_2 своїми діями порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор» шляхом переміщення через митний кордон України товару, частина з якого перевищила дозволені неоподатковувані норми, визначені ч.1 ст.374 МК України, по вазі та по вартості, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Щодо кваліфікації дій ОСОБА_2 за ст.472 МК України, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 257 МК України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмово, усно, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

У відповідності до вимог ст. 472 МК України адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об'єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.

Пояснення ОСОБА_2 про те, що під час проходження митного контролю по «зеленому коридору» він повідомив інспектору митниці про переміщуваний ним товар та предявив його для огляду, свідчать не про що інакше, як про усне декларування товару.

Такі твердження особи, що притягується до відповідальності, об?єктивно узгоджуються з письмовими доказами у справі, а саме: протоколом про ПМП та службовою запискою інспектора митниці, у яких зафіксовано, що при проходженні митного контролю ОСОБА_2 повідомив інспектору митниці про переміщення ним з дружиною (ОСОБА_4Л.) через митний кордон України товару, а саме, 6 рулонів «плівки».

Системний аналіз положень ч.6 ст.366 МК України, про те, що звільнення від подання письмової митної декларації при проходженні «зеленим коридором» не означає звільнення від обов'язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України, в розрізі ст.257 МК України, яка регламентує способи декларування товару, не вказує на необхідність кваліфікації дій особи, яка здійснила усне декларування товару, однак допустила порушення порядку проходження спрощеного митного контролю, тобто вчинила правопорушення, передбачене ст.471 МК України, ще й за ст.472 МК України - недекларування товару.

Таким чином, встановлені судом фактичні обставини справи, за яких ОСОБА_2 в усній формі заявив до митного контролю про переміщуваний ним товар, тим самим, в силу положень ст.257 МК України, здійснив його усне декларування, свідчать про відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, а саме, незаявлення за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товар, який підлягає обов'язковому декларуванню.

Поряд з цим слід зазначити, що саме ж по собі переміщення товару понад неоподатковувані норми смугою митного контролю «зелений коридор» не може утворювати складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України.

Вирішуючи питання відповідальності ОСОБА_2 та одночасно розглядаючи письмове клопотання про застосування відносно нього положень ст.22 КУпАП, суд враховує характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу винного, зокрема, те, що він вперше притягується до відповідальності за порушення митних правил, його позитивну характеристику з місця проживання, не працевлаштованість, ступінь його вини у вчиненому, щире розкаяння, як обставину, що помякшує відповідальність, і в той же час відсутність обтяжуючих обставин.

За змістом ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Однак, наведену сукупність обставин поряд з фактичними обставинами справи та характером вчиненого правопорушення, суд вважає недостатньою для застосування відносно правопорушника положень ст.22 КУпАП та може враховуватись судом лише при визначенні виду та міри стягнення.

В той же час, судом не враховується та обставина, що вилучений товар ОСОБА_2 не належить, оскільки саме він переміщував зазначений товар через митний кордон, тим самим взяв на себе відповідальність за дотриманням встановленого порядку його переміщення.

Не є виправданням вчиненого й відсутність у ОСОБА_2 офіційного працевлаштування.

Таким чином, з врахуванням наведених обставин та даних про особу винного, доведеності вини ОСОБА_2 у порушенні митних правил, передбаченого ст.471 МК України, суд вважає, що відносно останнього слід застосувати стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яке не містить альтернативи.

Оскільки суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, а також враховуючи те, що ввезений товар не заборонений та не обмежений до переміщення через митний кордон України, будь-яких обґрунтованих підстав для його вилучення в порядку ст.511 МК України під час складання протоколу не було, а тому, відповідно, й підстав для стягнення витрат за його зберігання на митному складі у справі немає.

З цих же мотивів, вилучений у ОСОБА_2 товар підлягає поверненню останньому після його митного оформлення та сплати митних платежів.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника слід стягнути судовий збір в розмірі 320 грн.

Керуючись ст.ст. 522, 527, 528 МК України, п.1 ст.247 КУпАП , п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», на підставі ст.ст. 471, 472 МК України, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Штраф в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень підлягає стягненню на рахунок 5262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , одержувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу «адміністративні штрафи у справі про порушення митних правил»).

Провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ст.472 МК України закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 320 (триста двадцять) гривень судового збору на рахунок 0262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , отримувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 22030001).

Вилучені, згідно протоколу про порушення митних правил №1101/20500/17 від 31.03.2017 року, три рулони плівки для натяжної стелі фірми «ALKOR DRAKA», вагою 105 кг, - повернути ОСОБА_2 після відповідного їх митного оформлення та сплати митних платежів.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі, протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_6