Справа № 550/730/15-п
Провадження № 3-в/550/8/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 травня 2017 року смт. Чутове

Суддя Чутівського районного суду Полтавської області Ланна Я. О., розглянувши подання начальника Чутівського відділення Карлівського відділу поліції ОСОБА_1 про вирішення питання, пов»заного з давністю виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді арешту відносно ОСОБА_2, -

установив:

Постановою судді Чутівського районного суду Полтавської області від 17 вересня 2015 року ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 7 діб.

У зв'язку з спливом строків давності виконання постанови та неможливості перебування ОСОБА_2 в умовах ІТТ за станом здоров»я начальник поліції просить вирішити питання про залишення без виконання вищевказаної постанови суду.

В судовому засіданні ОСОБА_2 подання начальника поліції підтримав і повідомив суду, що за станом здоров»я не може відбути адміністративне стягнення у виді арешту.

Суддя, заслухавши пояснення учасників судового провадження та дослідивши матеріали справи встановив. Згідно за практикою ЄСПЛ жорстоке поводження підпадає під сферу застосування ст. 3 Конвенції тоді, коли його тяжкість досягає мінімального рівня, оцінка якого відносна; вона залежить від усіх обставин справи, таких як тривалість такого поводження, його фізичні та психічні наслідки, а в окремих випадках і стану здоров'я особи (справа Дуґоз проти Греції, рішення ЄСПЛ від 13 лютого 2001 року за заявою № 4090798; п. 44).

Згідно наявних у справі медичних документів ОСОБА_2 на даний час знаходиться на диспансерному обліку в Скороходівській АЗПСМ з приводу хронічної хвороби нирок і хронічного гломерулонефрит гіпертензивна форма в стадії загострення.

Суд зауважує, що з часу прийняття суддею рішення про накладення стягнення у виді арешту пройшов значний період часу : 1 рік і 7 місяців. Протягом такого тривалого часу постанова про накладення адміністративного стягнення у виді арешту уповноваженим органом виконана не була. Протягом цього часу змінились обставини у справі, зокрема, ОСОБА_2 за висновками лікарів має хронічне захворювання у стадії загострення внаслідок чого не може утримуватись в умовах ІТТ.

Стан здоров'я ОСОБА_2 ставить під сумнів співрозмірність законних санкцій, тривале реальне застосування яких вказує на високу ймовірність спричинення надто тяжких страждань правопорушнику внаслідок існуючого ризику незабезпечення його адекватного лікування з урахуванням стану його здоров'я та «практичних вимог ув'язнення».

ЄСПЛ у низці справ проти України, в яких скарги заявників стосувалися незабезпечення адекватного лікування під час тримання під вартою, встановив існування у національній пенітенціарній системі такої проблеми системного характеру (див., напр., рішення у справах «Мельник проти України» (Melnik v. Ukraine), пп. 69- 71, «Коктиш проти України» (Koktysh v. Ukraine), п. 86, «Похлебін проти України» (Pokhlebin v. Ukraine), заява № 35581/06, пп. 41- 42, від 20 травня 2010 року, «Логвиненко проти України» (Logvinenko v. Ukraine), заява № 13448/07, пп. 57- 58, від 14 жовтня 2010 року). ЄСПЛ неодноразово повторював, що надання необхідної медичної допомоги особам у місцях тримання під вартою є обов'язком держави (рішення від 18 грудня 2008 року у справі«Ухань проти України» (Ukhan v. Ukraine), заява № 30628/02, пп. 72- 74). Встановлюючи те, чи виконали державні органи свої обов'язки з надання медичної допомоги особі, яка перебуває під вартою і під їхнім контролем, суд має оцінити якість медичних послуг, наданих такій особі з урахуванням стану її здоров'я та «практичних вимог ув'язнення», і, якщо її було позбавлено адекватної медичної допомоги, з'ясувати, чи становило це нелюдське і таке, що принижує гідність, поводження на порушення ст. 3 Конвенції (див. рішення у справах «Сарбан проти Молдови» (Sarban v. Moldova), заява № 3456/05, п. 78, від 4 жовтня 2005 року, «ОСОБА_1 проти Росії» (Aleksanyan v. Russia), заява № 46468/06, п. 140, від 22 грудня 2008 року, «ОСОБА_3 проти Росії» (Yevgeniy Alekseyenko v. Russia), заява № 41833/04, п. 104, від 27 січня 2011 року).

Відповідно до ч.1 статті 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Беручи до уваги всі вказані обставини у їх сукупності, пріоритети, визначені ст. ст. 3 та 28 Конституції України, ст. 3 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, суд, вважає за необхідне застосувати в даній справі давність виконання постанови.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 303, 304 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Чутівського районного суду Полтавської області від 17 вересня 2015 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту визнати такою, що не підлягає виконанню за давністю на підставі ст. 303 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Я. О. Ланна