АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3500/17Суддя 1 інстанції Скотар Р. Є.
Номер провадження 33/774/207/К/17Суддя- доповідач ОСОБА_1.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2017 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2, який діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 листопада 2017 року, з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 листопада 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працює в Укрзалізниця, ПТО ст. Інгулець, слюсарем, мешкає за адресою: вул. Гірників, 50/89, в м. Кривому Розі, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавленням права керування транспортними засобами строком на один 6 (шість) місяців, та стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн.

За участю:

правопорушника ОСОБА_3

захисника ОСОБА_2

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 листопада 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 124 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавленням права керування транспортними засобами строком на один 6 (шість) місяців.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, водій ОСОБА_3, 14.08.2017 року приблизно о 08 год. 20 хв. керуючи автомобілем «ВАЗ 11183 110-20», д.н.з. НОМЕР_1 по проспекту Металургів, в районі буд. № 1 не був уважним, своєчасно не реагував на зміну в дорожній обстановці, не обрав безпечну швидкість руху при виявленні небезпеки для руху, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості керованого ним автомобіля, та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався в попутному напрямку попереду, унаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, що призвело до матеріальних збитків.

Не погоджуючись з вказаною постановою, захисник ОСОБА_2 24 листопада 2017 року подав апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення.

Обґрунтовуючи вимоги клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження зазначеної постанови захисник ОСОБА_2 посилається на те, що строк на апеляційне оскарження постанови суду ним пропущений з поважної причини, а саме, у звязку з тим, що повний текст оскаржуваного судового рішення ним був отриманий лише 20 листопада 2017 року.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, захисник ОСОБА_2 зазначає, що постанова суду є незаконною і підлягає скасуванню.

На думку захисника ОСОБА_2, судом першої інстанції не виконано вимог закону в частині всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи: не усунуті суперечності в поясненнях водіїв ОСОБА_3 і ОСОБА_4, не викликані і не опитані свідки, які б підтвердили версію ОСОБА_4 про обставин ДТП і пояснення яких є в матеріалах справи (ОСОБА_5 та ОСОБА_6М.), не призначено необхідні експертизи за наявності клопотання захисника.

Також захисник вказує, що суд першої інстанції не врахував відсутність фактів повторності та грубо порушив порядок користування спеціального права, а тому адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на 6 місяців не повинно бути накладено навіть і в разі встановлення факту вини ОСОБА_3

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_2, який представляє інтереси ОСОБА_3, підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі та просили її задовольнити з викладених у ній підстав.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши сторін судового засідання, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Так, ст. ст. 289, 294 КУпАП встановлено десятиденний строк оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, який у разі його пропущення з поважних причин може бути поновлено органом, що розглядає справу.

Вирішуючи по суті клопотання захисника ОСОБА_2, про поновлення строку апеляційного оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції зважає на те, що захисником ОСОБА_2Є повний текст постанови суду першої інстанції було отримано лише 20.11.2017 року (а.с. 24), тому строк на апеляційне оскарження зазначеної постанови захиснику слід поновити та розглянути справу по суті.

Так, суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, правильним, оскільки він відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами.

За змістом ст.124 КУпАП, об'єктивна сторона правопорушення, характеризується діями спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Матеріалами справи про адміністративне правопорушення підтверджується факт дорожньо-транспортної пригоди з участю водія ОСОБА_3 у звязку з недотриманням п.п.12.1, 12.3 ПДР України.

Зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 080924 від 14.08.2017 року (а.с.1) та поясненнями ОСОБА_3, які він письмово виклав в цьому ж протоколі, з яким останній ознайомлений, про що свідчить його підпис.

Зі схеми дорожньо-транспортної пригоди вбачається, що ДТП мало місце фактично за обставин, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 2-3).

Зазначені докази свідчать про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Враховуючи протокол огляду місця події та характер механічних пошкоджень автомобілів, а також письмові пояснення ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_6 які в своїй сукупності дають можливість чітко відтворити обставини пригоди, апеляційний суд знаходить доводи захисника ОСОБА_2 про те, що в діях водія ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, безпідставними.

Ті суперечності в показаннях ОСОБА_3 та ОСОБА_6, на які вказує захисник ОСОБА_2, не могли і, на думку суду, не вплинули на правильність прийнятого суддею рішення, тому доводи про необхідність призначення експертизи обґрунтовано відхилені суддею місцевого суду.

Враховуючи вищенаведені та зібрані по справі докази, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а доводи апеляції фактично були досліджені та об'єктивно спростовані при розгляді справи судом першої інстанції.

Що стосується доводів захисника про суворість застосованого до його підзахисного адміністративного стягнення, то вони заслуговують на увагу. Так, згідно ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Санкцією ст. 124 КУпАП передбачені адміністративні стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк від 6 місяців до 1 року.

Застосовуючи до ОСОБА_3 адміністративне стягнення, найбільш суворе за видом, суд першої інстанції не встановив наявності будь-яких обставин з числа передбачених ст. 35 КУпАП, що обтяжують відповідальність останнього за вчинене адміністративне правопорушення, та в цілому не навів будь-якого обґрунтування прийняття такого рішення.

Натомість з матеріалів справи вбачається, що допущене ОСОБА_3 порушення Правил дорожнього руху не є грубим і не потягло значних негативних наслідків, зокрема під час його не постраждали люди, а пошкодження, заподіяні транспортним засобам, не є значними.

Аналізуючи наведені обставини у сукупності, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що застосоване до останнього адміністративне стягнення є надмірно суворим за видом, оскільки воно не відповідає особі цього правопорушника та характеру вчиненого ним діяння, та вважає за необхідне у межах своїх повноважень, визначених п. 4 ч. 8 ст. 294 КК України,оскаржувану постанову суду змінити в частині накладення стягнення, помякшивши його.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2, який діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 листопада 2017 року, якою ОСОБА_3, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, змінити, в частині накладеного адміністративного стягнення.

Вважати накладеним на ОСОБА_3 адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у виді штрафу, у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 340 (трьомстам сорока) гривням.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1