н/п 3/490/2732/2017
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/7232/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Подзігун Г.В., розглянувши протокол про вчинення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянином України, не працюючим, мешкаючим за адресою: АДРЕСА_1,

адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КупАП,-

ВСТАНОВИВ:

10.08.2017 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол серії БР №077463, згідно якого 10.08.2017 року о 21:50 год. в м. Миколаєві по вул. Очаківській в районі буд. 30 водій ОСОБА_1 керував т.з. ГАЗ 2410, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння. Водій ОСОБА_1 в присутності двох свідків від проходження огляду на визначення стану алкогольного спяніння на місці зупинки т.з. та у медичному закладі відмовився.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не погодився із обставинами викладеними в протоколі та пояснив, що даним т.з. він не керував, а в той вечір він знаходився вдома. Свій автомобіль він надав брату та останній приїхав та залишив його біля підїзду будинку.

Представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 не погодився із обставинами викладеними в протоколі та просив закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали, додані до протоколу про адміністративне правопорушення, переглянувши відеозапис з нагрудного відеореєстратора приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Так, відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Вказані ознаки є обов'язковими елементами складу даного адміністративного правопорушення. Окрім цього, при тлумаченні зазначеної правової норми обов'язковим є доведення підстав до такого огляду з боку працівників поліції.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно положень статей 245,251,252,280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з'ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Між тим, із протоколу вбачається, що 10.08.2017 року о 21:50 год. в м. Миколаєві по провулку Очаківському біля буд. 30 був зупинений т.з. ГАЗ 2410, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1, який знаходився із явними ознаками алкогольного спяніння. У присутності двох свідків водій відмовився від огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки т.з. та у медичному закладі.

Даний протокол спростовуються поясненнями ОСОБА_1 наданих у судовому засіданні, а також наданим відеозаписом.

Зокрема, з наданого відеозапису з натільної камери поліцейського, який здійснювався під час складання адміністративних матеріалів слідує, що в даному відеозаписі не зафіксований факт керування ОСОБА_1 т.з. ГАЗ 2410, д.н.з. НОМЕР_1. Також з відеозапису слідує, що ОСОБА_1 працівники патрульної поліції помітили в час, коли останній виходив з підїзду свого будинку. Свідки, які були запрошені поліцейськими, не бачили як ОСОБА_1 керував даним т.з., а лише підписали написані патрульним пояснення.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п.50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" №39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява №25).

Крім того, у справі «Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для зясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідност. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до розяснень, які містяться в ч. 2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Виходячи із вищезазначеного, ґрунтуючись на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в зв'язку з чим вважаю за можливе провадження у справі відносно нього закрити.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1, адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів.

СУДДЯ Г.В. ПОДЗІГУН