АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2017 року суддя Апеляційного суду міста Києва Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Солом'янського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Солом'янського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати через порушення норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що він не мав змоги подати декларацію у встановлений законом строк, оскільки постійно перебував у відрядженнях, а доступ до комп'ютера отримав лише 29.06.2017 року, після чого подав декларацію в електронному вигляді.

Звертає увагу, що в порушення ст.256 КУпАП, у протоколі не вказано місце вчинення ним правопорушення, у зв'язку з чим невірно визначено підсудність справи.

За наслідками розгляду апеляційної скарги просить постанову суду скасувати, а справу повернути до УПП Національної поліції в місті Києві для належного оформлення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив її задовольнити, проаналізувавши апеляційні доводи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він, обіймаючи посаду старшого інспектора відділу тактичної підготовки Управління патрульної поліції у місці Києві Департаменту патрульної поліції, всупереч вимогам ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» не своєчасно, без поважних причин, 29.06.2017 року подав щорічну декларацію осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим порушив вимоги фінансового контролю, відповідальність за що встановлена ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Свій висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, суддя обґрунтував наявними в матеріалах справи доказами, наведеними в оскаржуваній постанові.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об'єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення і обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог Закону України «Про запобігання корупції», що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до пункту 5-1 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб» № 1975-VIII від 23 березня 2017 року, продовжено до 1 травня 2017 року строк подання щорічної декларації для осіб, які відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» подають таку декларацію вперше.

Згідно з рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №224 від 08.06.2017 року визначено періоди неналежного функціонування ІТС Реєстр: 02.03.2017 (з 09:00 по 12:00), 15.03.2017 (з 22:00 по 23:59), 16.03.2017 (з 0:00 по 08:00), 24.03.2017 (з 06:00 по 08:00), 26.03.2017 (з 12:00 по 23:59), 27.03.2017 (з 00:00 по 07:00), 28.03.2017 (з 01:00 по 09:00).

Разом із цим, з наданих ОСОБА_1 документів вбачається, що він перебував у відрядженнях лише в періоди з 13.02.2017 по 14.03.2017 року (Наказ №135 від 27.012017) та з 28.05.2017 по 26.06.2017 року (Наказ №910 від 26.05.2017).

Наведені апелянтом обставини не можуть свідчити про неможливість вчасного подання декларації ОСОБА_1, оскільки тривалість відряджень, в яких він перебував, не була безперервною.

Щодо апеляційних доводів про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам Закону, суд апеляційної інстанції зазначає, що складений щодо нього протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила. Також, всупереч зазначеним доводам, в протоколі зазначено, що правопорушення вчинене в місті Київ, вул. Народного ополчення, 9, що є місцем роботи ОСОБА_1 Отже, справа правомірно, у відповідності до положень ст.276 КУпАП, розглянута суддею Солом'янського районного суду міста Києва за місцем вчинення правопорушення.

З огляду на викладене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення суддею норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, а наведені у рішенні суду висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Оскільки рішення суду, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Солом'янського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Мосьондз