АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/1028/17 Головуючий у І-й інстанції - Іщенко І.М.
Справа № 187/850/17 Головуючий у ІІ інстанції - Крот С.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Крот С.І., за участю особи, яка притягнена до відповідальності, ОСОБА_1, представника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1, працює ПАТ «Дніпрогаз», проживає за адресою: АДРЕСА_1,

притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Судом першої інстанції встановлено, що 12.08.2015 року о 23 год. 20хв. в с. Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області на базі відпочинку "Афіни" ОСОБА_1, керуючи автомобілем Тойота Камрі, д.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння рухаючись заднім ходом на автомобілі не переконався в безпечності руху, внаслідок чого скоїв наїзд на автомобіль ВАЗ 21070 н.з. НОМЕР_2, який отримав механічні пошкодження, від проходження медичного огляду відмовився в присутності двох свідків.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2017 року скасувати, а провадження закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує, що постанова є незаконною та не відповідає матеріалам та обставинам справи. При цьому апелянт вказує, що 12.08.2017 року по приїзду о 08.00 год. на базу відпочинку в с. Єлизаветівка припаркував та залишив свій автомобіль Тойота Камрі, д.з. НОМЕР_1, на піщаній місцевості біля палаток, де в подальшому відпочивав до наступного дня, у зв'язку з чим автомобілем в той день більше не керував, звинувачення з боку водія автомобіля ВАЗ 21070 н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_3 щодо пошкодження його транспортного засобу викладені з корисливих мотивів та не відповідають дійсності, оскільки останній вимагав за пошкоджений бампер від нього грошові кошти у розмірі 2000 гривень, при цьому на автомобілі ОСОБА_3 була суттєво пошкоджена металева частина бампера, а на його автомобілі жодних пошкоджень не було. Крім того апелянт зазначає, що пояснення свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які містяться в матеріалах справи, та надавалися в судовому засіданні суду першої інстанції, є неправдивими.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали подану ОСОБА_1 апеляційну скаргу, підтвердили викладені в ній доводи і просили апеляційну скаргу задовольнити.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого дотримання законності.

Апеляційним переглядом встановлено, що в порушення зазначених вимог закону, районним судом належним чином не були з'ясовані обставини щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованих йому адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному 12 серпня 2017 року відносно ОСОБА_1, зазначено, що 12.08.2017 року о 21 год. 00 хв. в с. Єлизаветівка на базі відпочинку "Афіни" водій ОСОБА_1 керував автомобілем Тойота Камрі, д.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (невиразна мова, почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота), від проходження медичного огляду відмовився в присутності двох свідків (а.с.1).

В суді апеляційної інстанції скаржник ОСОБА_1 пояснив, що висновки суду про те, що він керував транспортним засобом 12.08.2017 року з ознаками алкогольного сп'яніння та скоїв при цьому наїзд на інший автомобіль, не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються доказами наявними в матеріалах справи.

Наполягав на тому що протоколи щодо нього сфальсифіковано. Насправді він разом зі знайомими ОСОБА_7, ОСОБА_8 та Летучою І.12.08.2017 року близько 08.00 год. приїхали на автомобілі відпочивати на базу відпочинку "Афіни" в с. Єлизаветівка, він припаркувався та залишив свій автомобіль Тойота Камрі, д.з. НОМЕР_1, на піщаній місцевості біля палаток, де в подальшому відпочивав до наступного дня, у зв'язку з чим у використанні автомобіля не було необхідності. Близько 18.00 год. до них підійшов водій автомобіля ВАЗ ОСОБА_3 і повідомив, що мій автомобіль, рухаючись заднім ходом, вдарив його автомобіль і пошкодив бампер, при цьому вимагав за пошкоджений бампер від нього грошові кошти у розмірі 2000 гривень, але він відмовився відшкодовувати гроші. Коли з'явилися працівники ДАІ, вони не вислухавши, склали на нього протоколи за ст.124 КУпАП. та ст.130 КУпАП. Просив врахувати, що свідками в обох протоколах є друзі ОСОБА_3, потерпілого за ст. 124 КУпАП, що підтверджується його показаннями під час судового засідання 07.09.2017 року про те, що він приїхав до бази відпочинку зі своєю дружиною ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, при цьому допитана в тому ж судовому засіданні ОСОБА_4 пояснила, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перебувають з нею та її чоловіком у дружніх відносинах, що зафіксовано на аудіозапису судового засідання, а тому вони є заінтересованими особами, тому просив суд не брати до уваги покази ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Перевіривши докази, наявні в матеріалах адміністративної справи, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст.130 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи доказами є протоколи про адміністративні правопорушення, які ОСОБА_1 не підписані, схема ДТП та пояснення дружини ОСОБА_3 - ОСОБА_4, свідків ОСОБА_5 та інспектора ДАІ ОСОБА_9, який склав обидва протоколи про адміністративні правопорушення.

Крім запису працівника міліції в протоколі про те, що ОСОБА_1 був з явними ознаками сп'яніння (працівник міліції у протоколі зазначив, що правопорушник мав невиразну мову, почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота), та пояснень дружини ОСОБА_3 - ОСОБА_4, свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, у справі немає даних, які б це підтверджували.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, речовими доказами тощо.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та роз'яснень, що містяться в п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, а саме згідно п.п. 4, 6, 8 вказаного порядку, огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Пунктом 6 11 Розділу Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України № 1452/7350 від 09.11.2015 року, також передбачено, що огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 130 КУпАП до адміністративної відповідальності, зокрема, може бути притягнута особа, яка керує транспортним засобом та відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи ОСОБА_1, що йому не пропонувалося пройти огляд на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, а також те, що він не відмовлявся від проходження такого огляду на стан алкогольного сп'яніння, не спростовуються матеріалами справи, оскільки відеозапис з місця події відсутній, протокол не містить вказівки, що ОСОБА_1 пропонувалося пройти огляд на місці зупинки автомобіля, в порушення вищенаведеної Інструкції були залучені як свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які є друзями ОСОБА_3, водія транспортного засобу ВАЗ-2107 НОМЕР_2, на який, згідно протоколу, здійснив наїзд 12.08.2017 року автомобіль під керуванням ОСОБА_1, щодо неупередженості яких є сумніви, які висловлював і ОСОБА_1 під час його допиту, свідки можуть бути заінтересованими у результаті розгляду даної справи.

Враховуючи, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції на місці зупинки транспортного засобу, проведено з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/7350 від 09.11.2015 року та Порядку, затвердженого ПКМУ № 1103 від 17.12.2008р., тому він вважається недійсним.

За таких обставин, суд не приймає викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, як доказ вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, з наданої копії постанови суду від 12.08.2017 року щодо ОСОБА_1 вбачається, що в протоколі про скоєння адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП, складеного інспектором ДАІ ОСОБА_9, не зазначено, що правопорушник скоїв ДТП в стані алкогольного сп'яніння. Вказана обставина ставить під сумнів протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП, який був складений одночасно з протоколом за ст. 124 КУпАП 12.08.2017 року в один і той же час.

Щодо відповідальності за ст. 124 КУпАП, вона настає в тому разі, коли внаслідок порушення правил дорожнього руху було спричинено пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Тобто, обовязковою ознакою правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є спричинення пошкодження об'єктів, зазначених у цій статті.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, має бути зазначено суть адміністративного правопорушення. Якщо внаслідок порушення правил дорожнього руху спричинено пошкодження транспортних засобів, про це має бути зазначено у протоколі.

За диспозицією ст. 124 КУпАП обов'язковим елементом об'єктивної сторони правопорушення є настання реальних наслідків пошкодження транспортних засобів або іншого майна, що знаходиться у причинному зв'язку з порушенням правил дорожнього руху.

Як видно з матеріалів справи, у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказано лише про порушення ним п. 10.8 ПДР, що призвело до наїзду на транспортний засіб (не вказано який саме). При цьому орган, що склав протокол, взагалі не зазначив, що внаслідок наїзду було будь-що пошкоджено. Тобто, в протоколі не були вказані певні наслідки як обов'язків елементу об'єктивної сторони цього складу правопорушення в діях ОСОБА_1, а саме: пошкодження транспортних засобів, автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд чи іншого майна, що знаходяться у причинному звязку з дорожньо-транспортною подією.

При цьому на фото 2 в матеріалах провадження видно пошкодження у вигляді вмятини на металевій частині заднього бамперу автомобіля ВАЗ 2107 при належному освітленні, у той же час на фото 1 по зовнішнім ознакам взагалі не можна встановити ані будь-які пошкодження, ані навіть марку автомобіля.

Відсутність у протоколі даних про наслідки ДТП, тобто відсутність причинного зв'язку між порушенням правил дорожнього руху й пошкодженням об'єктів (об'єктивної сторони правопорушення), зазначених у ст. 124 КУпАП, виключає адміністративну відповідальність за цим законом.

Відповідно до правових позицій, викладених в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (зі змінами та доповненнями), звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності… . При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, що є складовою презумції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Висновок суду про пошкодження транспортних засобів, як наслідок дій ОСОБА_1, взагалі не відповідає обставинам справи та не доведений жодним доказом, в тому числі на які послався суд. Матеріали справи свідчать про пошкодження лише автомобіля самого ОСОБА_3, що не є підставою для його відповідальності.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки не містить даних, які характеризують об'єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (настання реальних наслідків у вигляді пошкодження певних обєктів), що прямо закладено в диспозиції даної статті, не встановлено них й під час судового розгляду.

Проте суд першої інстанції не звернув уваги на це порушення закону і всупереч вимогам ст. 278 КУпАП розглянув справу по суті, не усунувши недоліки протоколу та не надавши цьому оцінки, визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передаченого ст. 124 КупАП, та наклав на нього адміністративне стягнення.

Згідно ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції вважає, що достовірні дані про керування ОСОБА_1 транспортним засобом з явними знаками алкогольного сп'яніння та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в матеріалах справи - відсутні.

Отже, встановлені судом апеляційної інстанції фактичні дані в своїй сукупності свідчать про обґрунтованість доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 та відсутність складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд, керуючись ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 тлумачить на користь останнього.

Таким чином, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні данні, які підтверджують винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушеннь, формулювання у протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові судді суті вчинених ним дій ставить під сумнів висновок про винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 130 КУпАП України, постанова судді підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України, тобто за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 07 верес ня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Провадження по справі стосовно ОСОБА_1 за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі за п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення..

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя С.І. Крот