АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 33/796/1850/2017 Постанова винесена суддею Оздоба М.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Павленко О.П., з участю захисника Галича О.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника Галича О.М. на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 03 липня 2017 року стосовно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 03 липня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1

ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 320 грн.

Як встановив суд, ОСОБА_3 10 травня 2017 року, приблизно о 03 год. 58 хв., на

19 км а/д М-06 Київ-Чоп в напрямку м. Києва, керував автомобілем марки «Шевролет», державний номерний знак НОМЕР_1, у стані наркотичного сп'яніння, чим порушив

п. 2.9(а) ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Галич О.М., вважаючи постанову судді від 03 липня 2017 року необґрунтованою та такою, що винесена з порушенням конституційних прав ОСОБА_3 і норм КУпАП, просить її скасувати у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення та закрити провадження в справі.

За доводами апелянта, суддею не було всебічно, повно і об'єктивно з'ясовано обставини справи, чим порушено вимоги ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП; справу розглянуто у відсутність ОСОБА_3, а тому позбавлено можливості реалізувати права, передбачені ст. 268 КУпАП, при цьому посилання суду на належне повідомлення ОСОБА_3 про судові засідання, призначені на 29.05.2017, 07.06.2017 та 03.07.2017, не відповідають дійсності, оскільки будь-якої повістки або підтвердження про її вручення ОСОБА_3 матеріали справи не містять; висновки судді місцевого суду в постанові не відповідають фактичним обставинам провадження, оскільки не підтверджуються доказами.

Зокрема, залишилося поза увагою суду, як указує апелянт, порушення працівниками поліції при проведенні медичного огляду ОСОБА_3 на стан наркотичного сп'яніння вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, оскільки протокол щодо ОСОБА_3 складений 10.05.2017, проте висновок медичного огляду був складений і заповнений лише 14.05.2017, тобто через 4 дні після проходження ОСОБА_3 огляду на стан сп'яніння, результати якого повідомлені ОСОБА_3 не в присутності поліцейського, який його доставив до закладу охорони здоров'я. Крім того, з огляду на те, що ОСОБА_3 було зупинено о 02 год. 00 хв., протокол складено о 03 год. 59 хв., а огляд в закладі охорони здоров'я проведений о 04 год. 50 хв., тобто після спливу двох годин після зупинки транспортного засобу, результати огляду є недійсними.

У судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_3, будучи належним чином сповіщений про час і місце розгляду справи, не прибув,клопотання про відкладення розгляду справи не подав, а тому його неявка, з огляду на положення ч.ч. 5, 6 ст. 294 КУпАП, не перешкоджає апеляційному перегляду постанови судді місцевого суду.

Заслухавши пояснення захисника Галича О.М., який підтримав вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги та додатково надані на вимогу суду документи, прихожу до висновку, що апеляційна скарга захисника Галича О.М. не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Доводи апелянта щодо неналежного повідомлення ОСОБА_3 про час і місце судового розгляду, а відтак порушення його процесуальних прав, є необґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 про місце і час розгляду справи повідомлявся шляхом надіслання телефонограм (а.с. 5, 8, 11), своє право на захист реалізував, залучивши адвоката, який 12 червня 2017 року ознайомився з матеріалами справи (а.с. 12), проте ОСОБА_3 і його захисник у судове засідання 03 липня 2017 року не прибули та про поважність причин неявки суд не повідомили, отже суддя місцевого суду розглянув справу у відсутність ОСОБА_3, прийнявши рішення за наявними у провадженні письмовими доказами.

Такі обставини свідчать про те, що ОСОБА_3 реалізував свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, у спосіб, обраний ним самостійно. До того ж до суду апеляційної інстанції він також не з'явився.

Твердження захисника про те, що суд не виконав вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП щодо всебічного, повного й об'єктивного з'ясування обставин справи та обґрунтував свої висновки недопустимими доказами також не заслуговують на увагу.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов'язані з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом і правосвідомістю, оцінити докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Порядок огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції визначено у ст. 266 КУпАП.

Зі змісту судового рішення слідує, що висновок про доведеність винуватості ОСОБА_3 у порушенні вимог п. 2.9(а) ПДР України, тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя місцевого суду обґрунтував, дослідивши відомості, які зафіксовані в документах.

Зокрема, фактичні обставини правопорушення, а саме керування ОСОБА_3 10 травня 2017 року, приблизно о 03 год. 58 хв., на 19 км а/д М-06 Київ-Чоп в напрямку м. Києва, автомобілем марки «Шевролет», д.н.з. НОМЕР_1, у стані наркотичного сп'яніння, підтверджуються даними протоколу про адміністративне правопорушення серія БР № 271595 від 10 травня 2017 року, який складений уповноваженою на те особою - інспектором патрульної поліції УПП в м. Києві лейтенантом поліції Жидецьким В.А. у присутності ОСОБА_3 і за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП (а.с. 1) та висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14 травня 2017 року, складеним на підставі акту огляду № 003815 від 10 травня 2017 року, з якого слідує, що о 04 год.

50 хв. цього ж дня у Київській міській наркологічній клінічній лікарні «Соціотерапія» був проведений медичний огляд водія ОСОБА_3, за результатами якого встановлено, що водій перебуває у стані наркотичного сп'яніння (амфетамін) (а.с. 3).

Підстави вважати наведені докази неналежними або недопустимими відсутні. Протокол про адміністративне правопорушення, як вже зазначалося, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, ОСОБА_3 своїм підписом у протоколі засвідчив про роз'яснення йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України і ст. 268 КУпАП, повідомлення про місце розгляду справи і про отримання тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом, в той же час будь-яких заперечень на дії патрульних поліцейських у протоколі не вказав, власноручно виклавши лише: «з словами інспектора незгоден», а висновок медичного огляду, який є самостійним доказом, за своїм змістом не суперечить протоколу про адміністративне правопорушення, між тим дані щодо дати його видачі, на що окрему увагу звертає апелянт, жодним чином не впливають на оцінку цього доказу з точки зору допустимості і належності, за відсутності достовірних даних про порушення вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції, про яку вказує апелянт, під час проведення такого огляду.

Між тим, для повного й об'єктивного з'ясування обставин справи, за клопотанням захисника були витребувані з КМНКЛ «Соціотерапія» і досліджені в судовому засіданні копії акту медичного огляду ОСОБА_3 № 003815 від 10 травня 2017 року та направлення водія на огляд, витяг із журналу реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КМНКЛ «Соціотерапія» в частині, яка стосується ОСОБА_3

Зокрема, із акту № 003815 від 10 травня 2017 року, який складений і підписаний лікарем - наркологом КМНКЛ «Соціотерапія», вбачається, що 10 травня 2017 року о 04 год. 50 хв. на підставі направлення поліцейського, проведено медичний огляд ОСОБА_3 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відібрано біологічне середовище, проведено тестування. За результатами огляду лікар-нарколог КМНКЛ «Соціотерапія» склав висновок щодо перебування ОСОБА_3 в стані наркотичного (амфетаміни) сп'яніння.

Огляд ОСОБА_3 в медичному закладі охорони здоров'я проводився у зв'язку з виявленими у нього поліцейським ознаками наркотичного сп'яніння (нехарактерна поведінка, зіниці очей розширені, порушення координації рухів), при цьому направляння ОСОБА_3 на медичний огляд оформлено 10 травня 2017 року о 04 год. 00 хв.

Достовірність указаних документів у суду апеляційної інстанції сумніву не викликає, обставин, які б доводили позицію захисника щодо недійсності результату медичного огляду, не встановлено, а посилання апелянта на те, що таких огляд було проведено за межами часу, визначеного в закону, взагалі є надуманим, оскільки суперечить змісту протоколу про адміністративне правопорушення (час вчинення правопорушення вказано 03 години 58 хвилин 10 травня 2017 року) та акту огляду (час огляду - 04 години 50 хвилин 10 травня 2017 року).

Враховуючи наведене, вважаю, що суддя місцевого суду, проаналізувавши докази у справі, дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_3 у порушенні вимог п. 2.9(а) ПДР України, згідно з яким водію забороняється керувати транспортним засобом, зокрема, в стані наркотичного сп'яніння, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, отже процесуальне рішення в справі постановлено з дотриманням вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП та за своїм змістом відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Виходячи з обставин справи, характеру вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху та є умисним, особи ОСОБА_3, суддя Святошинського районного суду м. Києва, дотримуючись вимог ст. 33 КУпАП, обґрунтовано визначив вид та розмір адміністративного стягнення, з огляду на санкцію ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оскільки доводи апелянта на обґрунтування прохання про закриття провадження в справі щодо ОСОБА_3 у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не знайшли свого підтвердження в суді, апеляційну скаргу захисника Галича О.М. в інтересах ОСОБА_3 слід залишити без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Галича ОлександраМиколайовича в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 03 липня 2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва О.П. Павленко