Справа № 161/4381/17 Провадження №33/773/491/17 Суддя в 1 інстанції: Сівчук А. Є.
Категорія:ч.1,2ст.172-7 КпАП України Доповідач: Борсук П. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2017 року місто Луцьк

Суддя Апеляційного суду Волинської області Борсук П.П., перевіривши апеляційну скаргу прокурора відділу організації діяльності у сфері запобігання та протидії корупції Генеральної прокуратури України Кіча О.М. та прокурора відділу організації діяльності у сфері запобігання та протидії корупції прокуратури Волинської області Артиш Н.В. на постанову судді Луцького міського суду Волинської області від 26 травня 2017 року, якою провадження по адміністративній справі щодо ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Ягідне Турійського району Волинської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого депутатом сьомого скликання Волинської обласної ради Волинської області, проживаючого в АДРЕСА_1, раніше до адміністративної відповідальності не притягався, закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу та події адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 ставиться у провину те, що він, перебуваючи на посаді депутата Волинської обласної ради Волинської області, будучи згідно п. п. «б» п.1 ч.1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції» (далі - Закон), суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією в порушення ст.28 ч.1 Закону, під час участі у розгляді, підготовці та прийнятті рішення Волинською обласною радою самостійно публічно не оголосив під час засідання ради про наявність у нього реального конфлікту інтересів, відповідальність за що передбачена ст.ст.172-7 ч.1 та 172-7 ч.2 КупАП, зокрема, 26.11.2015 року відбулось перше пленарне засідання першої сесії Волинської обласної ради, яку відкрила голова обласної виборчої комісії та повідомила про підсумки виборів депутатів обласної ради сьомого скликання Волинської обласної ради та визнання повноважень депутатами, за результатами яких обрано 64 депутата, серед яких був депутат ОСОБА_3

На вказаній сесії під п.6 слухали питання порядку денного №№ 3,4 «Про обрання першого заступника та заступника голови обласної ради». Доповідачем по даному питанню був голова обласної ради, який запропонував об'єднати питання обрання першого заступника та заступника в одне.

Головою обласної ради внесена на посаду першого заступника голови кандидатура депутата ОСОБА_3.

Після чого головою було запропоновано внести кандидатуру на посаду першого заступника до бюлетеня таємного голосування, за що 47 депутатів проголосувало «За», в тому числі і депутат ОСОБА_3, що підтверджено результатами поіменного голосування.

Протоколом №4 від 26.11.2015 року засідання лічильної комісії по виборах першого заступника голови обласної ради встановлено процедуру проведення таємного голосування, а згідно протоколу №5 від 26.11.2015 року визнано, що таємним голосуванням обрано на посаду першого заступника Волинської обласної ради ОСОБА_3.

Головою обласної ради запропоновано затвердити протокол №5 від 26.11.2015 року лічильної комісії за результатами чого проголосувало «За» 51 депутат, в тому числі і ОСОБА_3, що підтверджено поіменним голосуванням.

Рішенням № 1/6 від 26.11.2015 року на підставі ст.ст.43,55 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» та статті 5.1.2 Регламенту Волинської обласної ради шостого скликання на посаду першого заступника голови Волинської обласної ради обрано ОСОБА_3

Таким чином, депутат Волинської обласної ради ОСОБА_3 взяв участь у голосуванні по питанню обрання себе на посаду першого заступника голови обласної ради на першому пленарному засіданні першої чергової сесії Волинської обласної ради сьомого скликання, а саме голосував «За» внесення своєї кандидатури до бюлетеню таємного голосування та затвердження результатів таємного голосування, за яким останнього обрано першим заступником голови відповідної ради, тобто наявний конфлікт інтересів ОСОБА_3

Постановою судді від 26 травня 2017 року провадження у справі про адміністративне правопорушення, пов'язаного з корупцією відносно ОСОБА_3 за ст.ст.172-7 ч.1 та 172-7 ч.2 КУпАП, закрито на підставі ст.247 ч.1 п.1 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі прокурори просять скасувати постанову судді та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 172-7 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає поверненню з наступних підстав.

Так, згідно із ч.2 ст.287 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена у порядку, визначеному КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Даний перелік осіб, які мають право оскаржувати постанову у справі про адміністративне правопорушення, є вичерпним.

Відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року та зміною функцій прокуратури, які визначені ст.2 вказаного Закону, були внесені зміни до ст.7 КУпАП, яку було доповнено частиною п'ятою такого змісту: «Прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян».

Крім того, прокурора, як суб'єкта оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, було виключено з відповідного переліку, передбаченого ч.2 ст.294 КУпАП, саме на підставі Закону України від 14 жовтня 2014 року N 1697-VII.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП.

Згідно ч.5 ст.7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Положення ч.5 ст.7, ч.1 ст.287 КУпАП (із змінами, внесеними Законом України №1697-VII від 14 жовтня 2014 року) повністю узгоджуються з положенням Закону України "Про прокуратуру" (в редакції цього ж Закону України №1697-VII від 14 жовтня 2014 року), згідно з якими, однією з функцій прокуратури є нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян (п.4 ч.1 ст.2 цього Закону).

Повноваження ж прокурора при здійсненні такого нагляду визначені ст.26 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII від 14 жовтня 2014 року) та спрямовані на захист прав і свобод особи, яка примусово тримається в будь-яких місцях згідно з судовим рішенням або рішенням адміністративного органу.

Як вбачається із постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 травня 2017 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 закрито, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП.

Оскільки до ОСОБА_3 постановою судді не застосовувались заходи примусового характеру, пов'язаного з обмеженням його особистої свободи, то в даному випадку, прокурор не наділений функцією нагляду й відповідно не має повноважень на оскарження судового рішення.

Враховуючи вищенаведене, а також висновок наведений в Ухвалі Конституційного Суду України від 08 грудня 2015 року N 49-у/2015 (справа N 2-43/2015) про відмову у відкритті конституційного провадження у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 250 Кодексу України про адміністративні правопорушення у взаємозв'язку з положеннями частини п'ятої статті 7, частини першої статті 287, частини другої статті 294 цього Кодексу про те, що аналіз вказаних положень Кодексу дає підстави для висновку, що має місце неузгодженість положень частини п'ятої статті 7, статті 250, частини першої статті 287 та частини другої статті 294 Кодексу щодо повноважень прокурора оскаржувати постанови суду у справах про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає, що прокурор взагалі та прокурор, який брав участь у розгляді справи у відповідності до положень закону, а саме ч.2 ст.294 КУпАП, не наділений правом оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, оскільки, як прямо зазначено в ухвалі Конституційного Суду України, питання, з яким звернувся автор клопотання, може бути вирішене лише у законодавчому порядку. Усунення неузгодженостей у законах не належить до повноважень Конституційного Суду України.

З огляду на це, приходжу до висновку, що до врегулювання даного питання на законодавчому рівні, суди при розгляді справ такої категорії повинні керуватися практикою Європейського суду з прав людини, якою наголошено на тому, що вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи (Рішення «Щокін проти України»).

Приймаючи до уваги, що апеляційна скарга прокурора, в якій ставиться питання про погіршення становища особи, не містить обґрунтування про реалізацію прокурором своїх повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян, а також, з огляду на те, що прокурор не є суб'єктом, який, відповідно до вимог закону, наділений правом на оскарження постанови судді у справі про адміністративні правопорушення, в тому числі пов'язані з корупцією, а тому апеляційна скарга не підлягає розгляду і її слід повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора відділу організації діяльності у сфері запобігання та протидії корупції Генеральної прокуратури України Кіча О.М. та прокурора відділу організації діяльності у сфері запобігання та протидії корупції прокуратури Волинської області Артиш Н.В. на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 травня 2017 року, якою провадження у справі щодо ОСОБА_3 закрито, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, повернути апелянтам.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області П.П.Борсук