№ 642/3745/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Проценко Л.Г., розглянув матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, 22 березня 1971р.н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає:

Харківська обл., Харківський р-н, смт Пересічне, вул. Курортна, б. 11,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 13.07.2017р. приблизно о 01.15 год. в м. Харкові на вул. Залютинській, керував автомобілем НОМЕР_1, та був зупинений в районі буд.6 працівниками поліції. Стосовно ОСОБА_1 13.07.2017р. о 01.30 год. було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП серії БР №226267, в якому зазначено, що він в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан спяніння на алкотестері (газоаналізатор) драгер та від проходження огляду у закладі охорони здоровя КЗОЗ ХОНД.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнав, та пояснив що він 13.07.2017р. вночі керуючи автомобілем, не перебував в стані алкогольного спяніння. Його зупинили працівники поліції та зазначили, що в нього не працює правий стоп сигнал і це є порушенням норм ПДР. З цього приводу в них виник конфлікт, і працівники поліції зазначили, що підозрюють його на перебування у стані алкогольного спяніння, та запропонували йому пройти огляд на алкотестері. Проте вказали, що алкотестера в них із собою немає і треба буде чекати невизначений час, коли інший екіпаж доставить алкотестер. У звязку із цим він просив доставити його до наркологічного диспансеру для проведення медичного огляду на стан спяніння, проте, працівники поліції нікуди його не повезли та склали щодо нього протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП. Свідки під час його розмови із працівниками поліції були відсутні.

Провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не знайшла свого підтвердження у звязку із наступним.

Ст. 62 Конституції України передбачає, що ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Відповідно до зазначеної правової норми прямої дії судом проведена повна та всебічна оцінка зібраних доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та іншими документами.

Враховуючи невизначеність діючими нормами КУпАП процесу судового слідства та збирання доказів під час судового слідства, суд застосовує до спірних правовідносин аналогію права зокрема вимог ст. 71 КАС України де передбачено що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

До матеріалів справи в якості доказів не було залучено відео матеріали з «боді камер» працівників поліції, які б безпосередньо спровергнули пояснення ОСОБА_1 щодо обставин складання протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Судом робився запит на адресу Департаменту патрульної поліції УПП у м. Харкові про направлення до суду аудіо- або відеозапису подій, про які йдеться в протоколі про адміністративне правопорушення, проте цей запит злишився проігнорованим, і жодної відповіді на адресу суду не надійшло.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП серії БР №226267 містить посилання на свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які є мешканцями м. Суми Сумської області. Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 викликалися в судові засідання на 28.08.2017р. та 03.10.2017р. судовими повістками, проте не зявилися, причини неявки суду не відомі.

Складаючи протокол про адміністративне правопорушення у м. Харкові, працівники поліції залучили двох свідків, які є мешканцями м. Суми, тобто іншої області, які в судове засідання не зявилися, та не підтвердили свої письмові пояснення. Обєктивних причин про неможливість залучення працівниками поліції свідків, які б були мешканцями м. Харкова, і виклик яких не був би повязаний із приїздом з іншої області, суд не вбачає.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що містяться в матеріалах справи мають ідентичний текст, та навіть одну й ту саму граматичну помилку у слові «приглашон».

Ці обставини не дають суду можливості перевірити вірність пояснень свідків тому цей доказ не можна вважати беззаперечним і він викликає сумніви.

Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до ч.ч. 2,3,4 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

У розумінні вимог п.7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров'я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об'єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Згідно Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року, якщо йдеться про ознаки алкогольного сп`яніння, поліцейський, що має спеціальні знання і оснащений спеціальними технічними засобами, дозволеними до застосування МОЗ та Держспоживстандартом з сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, пропонує водію пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу і оформити результати такого огляду. У разі згоди, поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан алкогольного сп'яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та, на її вимогу, надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Поліцейський також залучає до огляду двох свідків, якими не можуть бути поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Відповідно до п.3 Постанови КМУ №1103 від 17 грудня 2008 року огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом.

Крім того, згідно до спільного Наказу МВС та МОЗ від 09.11.2015 року №1452/735 співробітники поліції мають право використовувати спеціальні технічні засоби (у тому числі засоби тест-контролю), дозволені до застосування МОЗ і Держспоживстандартом на місці зупинки транспортного засобу для огляду водіїв, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння.

У розумінні вимог п.7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров'я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути відкрито, а відкрите підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду стосовно стану алкогольного спяніння не знайшла свого підтвердження у судовому засіданні.

Тому, провадження по справі про притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю, оскільки матеріали справи не містять достатніх та належних доказів, що він перебував у стані алкогольного спяніння.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 279, 283 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Провадження по справі про притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч.1 ст. 130 КУпАП закрити у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена на протязі 10 днів в Апеляційний суд Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова.

Суддя Л.Г. Проценко