П О С Т А Н О В А

Іменем України

25.09.2017 року м.Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Масендич В. В. розглянувши матеріали, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, учня " Львівського готельного та ресторанного коледжу", зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3

за ч. 1 ст. 126, ч.2 ст. 126 ч.6 ст. 121 КУпАП

встановив:

19 травня 2017 року, о 17:15 год. ОСОБА_1, у м. Львові, по вул. Рубчака, 11, керуючи скутером "Хонда" н.з. АЕ24-1600371, не мав права керування таким транспортним засобом, а також, останній не мав при собі полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, чим порушив п. 2.1.а,ґ. ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1, 2 ст. 126 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_1 19.05.2017р. о 17:15 год. у м. Львові, по вул. Рубчака, 11, керував скутером "Хонда" н.з. АЕ24-1600371 , що не був зареєстрованим у встановленому порядку, без номерного знаку. Своїми діями особа-правопорушник порушила вимоги п.2.9.в ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.6 ст. 121 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, про причини неявки суд не повідомив, а відтак керуючись ст.268 КУпАП, суд приходить до переконання, що матеріали адміністративної справи можна розглядати в його відсутності.

Пунктом 2.1.а ПДР України, встановлено, що Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Як вбачається із п 2.1.ґ ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до п.21.1 статті 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країни з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Відповідно до 21.3 статті 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Відповідно до п.21.2 статті 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідними підрозділами Національної поліції.

Відповідно до п. 2.9.в ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим у Державтоінспекції, а також без номерного знака.

Згідно статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п. 1.1. ПДР України, ці Правила, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.1.9 ПДР України, особи, які порушують ПДР України, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі "О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства", Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

У справі «Бербера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ відзначив, що, як правило, національні суди, зокрема суд першої інстанції, повинні оцінити подані їм докази.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши матеріали справи, зокрема протоколи ссерії БР №008154, БР №008155,

БР №008156 від 17.07.2017р., суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративних правопорушення, передбачених

ч.1 ст. 126, ч.2 ст. 126 ч.6 ст. 121 КУпАП, однак правопорушення у даній справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Як вбачається з п.7 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи вищенаведене, в звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, строків, передбачених ст.38 КУпАП, провадження в даній адміністративній справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.38, п.7 ст.247, ст.ст.283, 284 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 126, ч.2 ст. 126 ч.6 ст. 121 КУпАП.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126, ч.2 ст. 126 ч.6 ст. 121 КУпАП, закрити в звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м.Львова.

Суддя Масендич В. В.