Справа № 751/5609/17 Головуючий у 1 інстанції Маслюк Н. В.
Провадження № 33/795/547/2017
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2017 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області під головуванням судді Заболотного В.М., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28 вересня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 320 грн.

Місцевим судом встановлено, що ОСОБА_1, 24 серпня 2017 року, о 20 год. 30 хв., по вул. Волковича, 25, у м. Чернігові, керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на грубе порушення судом норм закону, а також його права на захист. Зазначив, що суд розглянув справу з порушенням ст.268 КУпАП, оскільки він не був в установленому порядку повідомлений про час та місце розгляду справи. Наполягав на тому, що протокол відносно нього було складено з порушенням вимог закону, так як він не керував транспортним засобом. В момент, коли до нього підійшов працівник поліції, він не рухався, а розмовляв по телефону. Також зазначив, що свідки ніяких пояснень у його присутності не надавали, а лише підписали протокол. Вказав, що акт огляду його на стан спяніння на місці зупинки працівниками поліції не складався, в матеріалах справи він відсутній. Місцевим судом вказані порушення не були взяті до уваги, наслідком чого стало ухвалення незаконного рішення.

Також, просив поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, оскільки в судовому засіданні він не був присутній, а копію рішення отримав лише 20 листопада 2017 року.

Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених вище підстав, перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Як убачається зі змісту судового рішення, постанова відносно ОСОБА_1 була ухвалена 28 вересня 2017 року. Строк на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду закінчився 09 жовтня 2017 року.

Проте, враховуючи, що ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи, копію судового рішення отримав лише 20 листопада 2017 року, тому строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду підлягає поновленню.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп'яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Пунктом 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" передбачено, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №002554, ОСОБА_1, 24 серпня 2017 року, о 20 год. 30 хв., по вул. Волковича, 25, у м. Чернігові, керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України (а.с.3).

За таких підстав, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, та є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Факт відмови ОСОБА_1 від огляду на виявлення стану алкогольного сп'яніння підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4, згідно яких 24 серпня 2017 року водій ОСОБА_1, в їх присутності, відмовився від проходження огляду для визначення стану алкогольного спяніння.

Крім того, із досліджених у судовому засіданні суду апеляційної інстанції відеозапису з нагрудної відеокамери інспектора патрульної поліції, отриманий під час виконання службових обовязків та відеозапису відеореєстратора, який закріплено на службовому автомобілі, вбачається, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння. З відеозапису слідує, що останній зазначив, що ввечері 24.08.2017 року випив пляшку міцного пива. Потім, керуючи автомобілем, виїхав з території обласної лікарні і зупинився на узбіччі, в зоні дії дорожнього знака 3.35 «Стоянку заборонено», щоб відповісти на телефонний дзвінок. У цей час до нього підїхали працівники поліції. Останні перевірили у ОСОБА_1 документи і запропонували пройти медичний огляд, так як у нього були явні ознаки алкогольного спяніння. При цьому він, у присутності двох понятих, відмовився проходити медичний огляд на стан спяніння.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю доведена, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, а тому постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Посилання апелянта на порушення його права на захист, у звязку із неповідомленням його про час та місце розгляду справи не заслуговують на увагу та спростовуються наявними у матеріалах справи рекомендованими повідомленням про вручення поштового відправлення, якими підтверджується факт отримання повідомлення про розгляд справи батьком ОСОБА_1 (а.с.10).

Крім того, частиною 2 ст.268 КУпАП передбачено вичерпний перелік статей Кодексу, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, за якими присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов'язковою.

З аналізу вказаної норми закону слідує, що участь особи під час розгляду справи про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП не є обовязковою.

Доводи ОСОБА_1 про те, що працівниками поліції не було проведено його огляд на стан спяніння саме на місці зупинки та не було складено відповідний акт не ґрунтуються на законі, оскільки дії працівників поліції жодним чином не суперечать вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Зокрема вищенаведений пункт 6 розділу І даної Інструкції передбачає альтернативний порядок проведення огляду на стан спяніння, або на місці зупинки, або у закладі охорони здоровя. До того ж, як зазначалось вище, ОСОБА_1 взагалі відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан спяніння.

Отже, слід визнати, що викладені в апеляційній скарзі доводи ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ст.130 ч.1 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відтак, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28 вересня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28 вересня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_5