П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2017 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області

в особі ОСОБА_1

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора Краснолюби Р.М.

захисника - адвоката ОСОБА_3

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_4

розглянувши протокол про корупційне правопорушення стосовно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_2, одружену, раніше не судиму, начальника відділу збору інформації та оповіщення управління з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації, проживаючої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 (НОМЕР_1, виданий 21.09.2010 року Рівненським МВ УМВС України), за ознаками ч.1 ст. 172-6 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне корупційне правопорушення від 31.07.2017 р. за №88 складеного уповноваженою особою управління захисту економіки в Рівненській області ДЗЕ НН України капітаном поліції ОСОБА_5, вбачається, що начальник відділу збору інформації та оповіщення управління з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення Рівненської обласної держаної адміністрації ОСОБА_4, будучи державним службовцем 6 рангу категорії «Б», відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», зокрема в частині обовязку подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за формою, що визначається НАЗК, за минулий рік, порушила встановлені вимоги фінансового контролю, передбачені частиною 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинила правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, відповідно до наказу начальника управління з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації від 30.04.2015 року № 29-к ОСОБА_4 переведено на посаду начальника відділу збору інформації та оповіщення управління з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення Рівненської обласної держаної адміністрації, яка відповідно до Закону України «Про держану службу» відповідає категорії «Б».

Рішенням НАЗК від 10.06.2016 № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» зі змінами внесеними рішенням НАЗК від 18.08.2016 № 1 визначено, що система подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на першому етапі розпочинає свою роботу з 00 год. 00 хв. 01.09.2016, зокрема для службових осіб, які станом на 01.09.2016 займають згідно зі статтею 50 Закону України «Про запобігання корупції» відповідальне та особливо відповідальне становище зобов'язані подати декларації за 2015 подаються протягом 60 календарних днів.

Таким чином, у ОСОБА_4 виник обовязок подати в НАЗК декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2015 рік в термін до 00:00 год. 31.10.2016.

15.03.2017 головним спеціалістом з питань запобігання та виявлення корупції апарату облдержадміністрації відповідно до частини 2 статті 49 Закону України "Про запобігання корупції" за вих. № 241/01-13/17 направлено до НАЗК повідомлення про встановлення факту несвоєчасного подання ОСОБА_4 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2015 рік.

Прокурор в судовому засіданні вважав доведеним скоєне ОСОБА_4 правопорушення та просив визнати її винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 та її захисник з приводу протоколу про адміністративне правопорушення заперечили та пояснили, що в липні 2016 року відповідальним працівником Управління з питань НС та ЦЗН Рівненської ОДА було виготовлено електронні ключі для відповідної категорії працівників управління для подання електронних декларацій . Однак, як вбачається з вказаного витягу електронний ключ управлінням виготовлений не був. І лише в листопаді 2016 року у телефонному режимі головним спеціалістом-юрисконсультом управління було повідомлено про необхідність самостійно звернутись до органів ДФС за виготовленням електронного ключа, що вона і зробила. Після чого звернулась до головного спеціаліста- юрисконсульта управління за роз»ясненнями, чи необхідно їй подавати декларацію за 2015 рік, однак чіткої ствердної відповіді про необхідність подання декларації не почула. В подальшому електронний ключ через технічні збої офіційного веб-сату НАЗК був заблокований.

Згодом, лише в березні 2017 року була повідомлена про інформуванням Управлінням з питань НС та ЦЗН РОДА до НАЗК щодо неподання нею електронної декларації за 2015 рік.

Зважаючи на вищевказані обставини, в березні 2017 року звернулась до органів ДФС з метою отримання електронного ключа для подання електронної декларації і, після виготовлення ключа, знову звернулась до головного спецаліста-юрисконсульта управління за консультацією, в які строки їй необхідно подати декларацію. Однак почула відповідь, що оскільки вже управління повідомили в НАЗК про факт неподання нею декларації, то вже з НАЗК до неї має прийти письмове повідомлення про факт неподання декларації. Однак, будь-яких повідомлень від НАЗК щодо подання декларації не отримувала. І лише після того, як її викликав слідчий для надання пояснень щодо обставин вчинення нею адміністративного правопорушення та роз»яснив їй про необхідність подання електронної декларації, вона і подала в липні 2017 року електронну декларацію за 2015 рік .

Вважають, що підстави для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП відсутні, та просять провадження у справі закрити на підставі ст. 247 КУпАП.

Суддя, заслухавши доводи прокурора, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисника та дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про таке.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до наказу Управління з питань НС та ЦЗН Рівненської ОДА від 24.11.2014 року № 85-к ОСОБА_4 з 01.12.2014 року по 12.09.2017 року перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Відповідно до наказу Управління з питань НС та ЦЗН Рівненської ОДА від 30.04.2015 року № 29-к ОСОБА_4 переведено з 01.05.2015 року на посаду начальника відділу збору інформації та оповіщення.

Згідно зі ст. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ст. 7 КУпАП).

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до примітки статті 50 Закону України «Про запобігання корпуції» під службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище розуміють особи, посади яких належать до посад державної служби категорії «А» та «Б».

Згідно статті 6 Закону України «Про державну службу» до категорії «Б» посад державних службовців відносяться керівники центральних органів виконавчої влади та інших державних органів, їх заступники, керівники територіальних органів цих державних органів та їх структурних підрозділів, їх заступники.

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 8 Закону України «Про державну службу» державний службовець зобов'язаний додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції.

Закон України «Про запобігання корупції» визначає правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» №1700-VII від 14.10.2014 року, корупція - це використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей.

Цією ж статтею також визначено термін «корупційне правопорушення» - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Правопорушенням, повязаним з корупцією є діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Приписами статті 3 Закону України "Про запобігання корупції" визначено коло осіб, на яких поширюється дія цього Закону, зокрема, підпунктом "в" пункту 1 частини 1 статті 3 даного Закону передбачено що дія цього Закону поширюється на державних службовців.

Однак, лише в січні 2017 року згідно наказу Управління з питань НС та ЦЗН Рівненської ОДА від 04.01.2017 року №2-к ОСОБА_4 присвоєно 6 ранг державного службовця в межах посад категорії «Б».

Тобто, до січня 2017 року ОСОБА_4 не було присвоєно відповідного рангу та категорію державного службовця на посаді, яка б підпадали під ст. З Закону України «Про запобігання корупції» та зобов»язували її подати електронну декларацію.

Крім того, відповідно до положень Закону України «Про запобігання корупії» суб»єктами декларування є службові особи, які здійснюють діяльність, повязану з виконанням функцій держави і зобов»язані щорічно до 1 квітня подавати декларацію за минулий рік.

Проте, як було зазначено вище, ОСОБА_4 з 01.12.2014 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Тобто. ОСОБА_4 фактично у 2015 році не здійснювала будь-яких повноважень пов»язаних з виконанням функцій держави.

Слід зазначити, що суб»єктивна сторона правопорушення передбаченого ст. 172-6 КУпАП характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Частина 1 статті 172-6 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з ч.1 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції" особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до ч.2 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції", особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Згідно з п.5 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції 10 червня 2016 року N 3, суб'єкти декларування подають декларації відповідно до статті 45 Закону з додержанням таких вимог: декларація суб'єкта декларування, визначеного в абзаці першому частини другої статті 45 Закону, який припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб'єкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення. Декларація суб'єкта декларування, визначеного в абзаці першомучастини другої статті 45 Закону, який припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким суб'єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день, що передує дню подання декларації. Під раніше поданими деклараціями розуміються як декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, так і декларації, що були подані відповідно до Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції".

Відповідно до ст. 9 ч. 1 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Суть корупційного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1ст.172-6 КУпАП полягає в порушенні вимог фінансового контролю, яке полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Об"єктивна сторона вказаного правопорушення виражається в активній формі прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації.

Вказані обставини свідчать про відсутність з боку ОСОБА_4 умислу на неподання декларацій за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Подання ним до відділу кадрів декларацій у паперовому вигляді хоча і не передбачено діючим законодавством, однак в сукупності з іншими доказами, свідчить про те, що вона не мала наміру ухилятися від подання декларацій, які нею були подані.

Не надано суду доказів про наявність в діях ОСОБА_4 умислу, направленого на порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та п.5 Розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням НАЗК від 10.06.2016 року №3. Матеріали справи не містять відомостей, які б вказували б на те, що ОСОБА_4 несвоєчасно подавши декларацію за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, мала умисел на порушення вимог фінансового контролю чи переслідував будь-який корупційний інтерес.

Таким чином, аналізуючи докази, зібрані під час розгляду справи та аналізуючи законодавство щодо запобігання корупції, суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.172-6 КУпАП, а саме: несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Зі змісту ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, судом встановлено, що в діях ОСОБА_4 відсутня суб»єктивна сторона правопорушення передбаченого ст. 172-6 КУпАП, яка є обов»язковою складовою будь-якого правопорушення, у зв»язку із чим відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП з наведених підстав, а тому у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про запобігання корупції», ст. 172-6, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 251, 252, 280, 283-285, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена відповідно до ст.ст. 287-289 КУпАП до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд області шляхом подачі протягом десяти днів з дня винесення постанови апеляційної скарги.

Суддя Рівненського міського суду К.Е.Ореховська