Кагарлицький районний суд Київської області
_____________________________________________________________________________
06.10.2017 Справа №: 368/818/17
Провадження № 3/368/183/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2017 рокум. Кагарлик

Кагарлицький районний суд Київської області

В складі:

Головуючого: судді Закаблука О.В.

При секретарі: Широкоступ К.М.

З участю учасників процесу:

Особа,відносно якої складено адміністративний протокол: ОСОБА_1

розглянувши матеріали адміністративної справи № 368/818/17, провадження № 3/368/183, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, за вчинення ним адміністративного правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

03.07.2017 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшов адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, за вчинення ним адміністративного правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні, яке відбулося 06.10.2017 року, особа, щодо якої складено адміністративний протокол, - ОСОБА_1 пояснив суду наступне.

23.04.2017 року орієнтовно о 21 годині він керував автомобілем марки «FIAT», моделі «SCUDO», д.н.з. НОМЕР_1, по вулиці Жовтнева м. Кагарлик Київської області.

Він рухався по головній дорозі з швидкістю близько 55 км/год.

Автомобіль, на якому він рухався, був в технічно справному стані.

Під час руху він не відволікався на сторонні чинники, не розмовляв по телефону.

Під час руху, він помітив, що на деякій відстані спереду нього на узбіччі дороги стояв автомобіль марки «RENAULT», моделі «CANGOO».

Коли він майже порівнявся з автомобілем марки «RENAULT», моделі «CANGOO», водій вищевказаного автомобіля розпочав рух вперед, та здійснив різкий маневр виїзду з узбіччя на головну дорогу.

Внаслідок раптових, непередбачуваних дій водія автомобіля марки «RENAULT», моделі «CANGOO», він розпочав екстренне гальмування свого автомобіля, але, зважаючи на ту обставину, що початок маневру водія іншого автомобіля було розпочато на невеликій відстані від його автомобіля, йому не вдалося уникнути зіткнення транспортних засобів, внаслідок чого транспортні засоби отримали технічні ушкодження.

Категорично заперечує проти обставин, які вказані в протоколі, так як він враховував дорожню обстановку, рухався по своїй смузі руху.

Суд, вислухавши особу, щодо якої складено адміністративний протокол, - ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо закриття адміністративного провадження у відношення ОСОБА_2, обґрунтовуючи своє рішення наступним.

03.07.2017 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшов адміністративний протокол серії БР № 176194, який складено 23.04.2017 року близько 23 год. 30 хв. по вул.. Я. Мудрого м. Кагарлик Київської області, в якому зазначено наступне:

23.04.2017 року о 21 год. 00 хв. в м. Кагарлик, вул.. Жовтнева гр.. ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «FIAT», моделі «SCUDO», д.н.з. НОМЕР_1, не врахував дорожньої обстановки, недотримався бокового інтервалу, та скоїв наїзд на автомобіль марки «RENAULT», моделі «CANGOO», д.н.з. НОМЕР_2, який рухався по узбіччю. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 13.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

В графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» зазначено, - «Не згідний, водій Кенго зіткнувся зі мною».

До протоколу про адміністративне правопорушення додана СХЕМА МІСЦЯ ДТП, яка складена 23.06.2017 року о 21 год. 00 хв. в м. Кагарлик по вул.. Жовтнева (Київ Знамянка 84 км 100).

Також до протоколу додано копію адміністративного протоколу серії БР № 176195, який складено 23.06.2017 року о 23 год. 20 хв в м. Кагарлик по вул.. Я. Мудрого, в якому вказано наступне:

23.04.2017 року о 21 год. 00 хв. в м. Кагарлик, вул.. Жовтнева гр.. ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки «RENAULT», моделі «CANGOO», д.н.з. НОМЕР_2, перед початком руху не впевнилася в безпечності, та скоїла зіткнення з автомобілем «FIAT», моделі «SCUDO», д.н.з. НОМЕР_1, який рухався в попутному напрямку. При ДТП дані автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушила вимоги п. 10.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

В графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» зазначено, - «Не згідна».

Відповідно, зглядаючись на зміст протоколу, та обставини справи, встановлені в судовому засіданні, в діях гр. на ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, який передбачено ст. 124 КУпАП, з огляду на наступне.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яке посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку за законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, адміністративний проступок визначається шляхом виявлення його основних характеристик.

Це, - насамперед дія або бездіяльність, що за наявності певних ознак розглядається законом як порушення встановлених правил поведінки громадян у певних сферах громадського життя.

До таких правил, наприклад, належать правила поведінки в громадських місцях, зокрема на громадському транспорті, правила дорожнього руху, ( як в даному конкретному випадку), правила торгівлі, санітарні, протипожежні правила, норми й правила, спрямовані на забезпечення безпеки робіт в окремих галузях промисловості, у сільському господарстві, тощо.

Дія або бездіяльність посадової особи або громадянина найчастіше безпосередньо повязана з невиконанням тих або інших правових приписань, що містяться в зазначених правилах.

Адміністративне правопорушення завжди є протиправною дією (бездіяльністю), тобто діянням, забороненим законом або іншим нормативним правовим актом. Громадянин, що вчинює протиправну дію, порушує свій конституційний обовязок, оскільки норми ч. 1 ст. 68 Конституції України встановлюють, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

У свою чергу виконання цього обовязку обумовлює необхідність дотримання всіх правил, прийнятих у встановленому законом порядку. Оцінка порушення вимог законів і підзаконних актів як протиправного діяння обумовлює необхідність застосування відповідного примусового заходу і притягнення винного у вчиненому до одного з видів юридичної відповідальності, у цьому випадку - до адміністративної відповідальності.

Закон розглядає протиправну дію (бездіяльність), вчинену певною особою, як адміністративний проступок лише в тому випадку, якщо має місце вина цієї особи, тобто якщо вчинене було здійснено навмисно або з необережності. Наявність вини є невідємною ознакою складу адміністративного проступку. Форми вини докладно означені в ст. 10 і 11 КУпАП.

Отже, адміністративне правопорушення, - діяння, що посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління.

Структура адміністративного складу містить:

1) обєкт правопорушення (суспільні відносини в тій чи іншій сфері, на нормальний розвиток яких посягає правопорушення);

2) обєктивну сторону (конкретні дії, що виразилися в порушенні встановлених правил);

3)субєкт правопорушення - конкретна осудна фізична особа, що досягла 16-річного віку;

4) субєктивну сторону складу (є ставленням особи до вчиненого нею діяння, тобто вину у формі умислу або необережності). Усі перераховані ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення (проступку).

Обєкт адміністративного правопорушення - це те, на що воно посягає, чому воно завдає шкоди. Адміністративний проступок завдає шкоди або створює загрозу її заподіяння суспільним відносинам, які і становлять обєкт проступку.

Обєктивну сторону адміністративного правопорушення характеризують ознаки, які визначають акт зовнішньої поведінки правопорушника. До них належать діяння (дія чи бездіяльність), його шкідливі наслідки, причинний звязок між діянням і наслідками, місце, час, обставини, спосіб, знаряддя та засоби вчинення проступку.

Основною і обовязковою ознакою обєктивної сторони є протиправне діяння, відсутність її виключає склад будь - якого адміністративного правопорушення. Це може бути як дія, так і бездіяльність, коли закон вимагає активних дій.

Усі інші ознаки мають факультативний характер, тобто вони обовязкові лише в тих випадках, коли прямо передбачені законом. Так, шкідливі наслідки і причинний звязок обовязкові тільки для так званих матеріальних складів проступків, у результаті яких завжди заподіюється матеріальна шкода.

Більшість адміністративних правопорушень характеризується недодержанням різних загальнообовязкових правил, коли діяння становить склад проступку незалежно від настання шкідливих наслідків матеріального характеру (порушення правил охорони праці, торгівлі, дорожнього руху, митних, паспортних, санітарних, тощо).

Ці склади формулюються в статтях особливої частини розділу ІІ КУпАП лише вказівкою на протиправну дію чи бездіяльність («порушення правил», «невиконання правил», тощо). У деяких статтях міститься вказівка лише на шкідливі наслідки («пошкодження», «знищення», «псування» тощо), діяння розуміється саме собою.

Місце, час, обставини, спосіб, знаряддя та засоби вчинення проступку можуть бути обовязковими ознаками, якщо їх включено до конкретного складу проступку, в інших випадках вони можуть визнаватися обставинами, які помякшують або обтяжують відповідальність (наприклад, вчинення правопорушення в умовах стихійного лиха або за інших надзвичайних обставин обтяжує адміністративну відповідальність).

Субєктивну сторону адміністративного правопорушення становить повязана з його вчиненням психічна діяльність особи. До ознак, які характеризують субєктивну сторону, належать вина, мотив і мета вчинення правопорушення.

Вина - основна і обовязкова ознака субєктивної сторони будь - якого адміністративного проступку. Це психічне ставлення особи до вчиненого нею суспільно шкідливого діяння і його наслідків, яке виявляється у формі умислу або необережності. Поняття цих форм вини розкривається в статтях 10 і 11 КпАП. Мотив і мета вчинення адміністративного правопорушення - факультативні ознаки субєктивної сторони складу проступку. Під мотивом розуміється усвідомлене особою внутрішнє спонукання, яким вона керувалася під час вчинення проступку. Мета - це протиправний результат, наслідок, якого прагне досягти особа вчиненням адміністративного правопорушення. Мотив і мета частіше за все до складу проступку не входять, хоча в деяких випадках лише вчинення діяння з певним мотивом або метою становить склад адміністративного правопорушення.

Субєктом адміністративного правопорушення чинний КпАП визнає фізичну осудну особу, яка досягла на момент вчинення проступку віку, з якого настає адміністративна відповідальність. Ознаки, які характеризують субєкта проступку, поділяють на загальні і спеціальні.

Перші властиві будьякому субєктові. Субєктом проступку може бути, по - перше, лише фізична особа, людина (громадянин України, іноземець, особа без громадянства). Необхідно зауважити, що в наш час численні штрафні санкції в адміністративному порядку застосовуються також до юридичних осіб, тобто законодавством вони вже визнаються субєктами адміністративної відповідальності.

По- друге, субєктом адміністративного проступку може бути не будь - яка особа, а лише осудна. У законодавстві про адміністративні правопорушення не розкривається поняття осудності, воно випливає з визначення неосудності. У ст. 20 КпАП під неосудністю розуміється стан, в якому особа не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічної душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану. З огляду на це, можна зробити висновок, що осудність - це здатність особи усвідомлювати свої дії і керувати ними, а значить і нести за них відповідальність. Потрете, субєктом проступку може бути особа, яка досягла на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Крім цих загальних ознак у конкретних складах, субєкт може характеризуватися ще й додатковими специфічними властивостями. Такі субєкти називаються спеціальними. До них можна віднести, наприклад, посадових осіб, водіїв, керівників, капітанів суден, батьків, військовозобовязаних тощо.

Отже, адміністративний протокол серії БР № 176194 від 23.04.2017 року складений у відношенні ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає наявність таких ознак адміністративного правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності:

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, як вбачається з обставин справи, які були встановлені в судовому засіданні з пояснень учасників процесу, письмових доказів, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, який передбачено ст. 124 КУпАП з огляду на наступне.

Перш за все суд звертає увагу на ту обставину, що протокол про адміністративне правопорушення складений працівником поліції не безпосередньо на місці скоєння ДТП, - на вул.. Жовтнева м. Кагарлик Київської області, а в приміщенні Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області, який розміщено за адресою: Київська область, м. Кагарлик, вул.. Ярослава Мудрого, 13, що, звісно викликає безпереборний сумнів у відповідності обставин, які викладені в протоколу, об»єктивним обставинам справи.

Далі, суд звертає увагу на ту обставину, що план схема місця ДТП складена 23.06.2017 року, тобто, по сплину двох місяців після ДТП, яке відбулося 23.04.2017 року, що також викликає непереборний сумнів у суду щодо відповідності обставин, які зазначені на план схемі, об»єктивним обставинам справи.

Суд вважає, що по сплину навіть незначного проміжку часу скласти план схему, яка б відображала об»єктивні обставини справи, без впливу суб»єктивних чинників, - неможливо.

Що ж стосується самої план схеми, то суд зазначає, що на даному процесуальному документі, який є одним із головних, при встановленні істини по справі, в справах даної категорії, - справах щодо ДТП, працівником міліції навіть не вказано місце зіткнення транспортних засобів, (що є обов»язковим в справах даної категорії), що, звісно, унеможливлює встановлення об»єктивної істини по справі, та, відповідно, унеможливлює визнання в діях водія ОСОБА_1 порушення правил ПДР, які призвели до ДТП.

Суд зазначає, що притягнення будь якої особи до адміністративної відповідальності на підставі припущень не допускається, вина особи у скоєнні адміністративного правопорушення повинна бути доведена належними та допустимими доказами, яких, на думку суду, в даному адміністративному провадженні немає.

Що ж стосується порушення водієм ОСОБА_1 п. 13.1 ПДР, то такого факту судом також не встановлено.

Свою позицію суд обґрунтовує наступним.

Згідно п. 10.1. ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або безпеки іншим учасникам руху

Згідно п. 13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно п. 1.10 ПДР безпечна дистанція відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь якого маневру.

Згідно п. 1.10 ПДР безпечний інтервал відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об»єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху.

Згідно п. 1.10 ПДР головна дорога дорога з покриттям відносно грунтової або та, що позначається знаками 1.22, 1.23.1 1.23.4 і 2.3.

Згідно п. 1.10 ПДР узбіччя виділений конструктивно або суцільною лінією дорожньої розмітки елемент автомобільної дороги, який прилягає безпосередньо до зовнішнього краю проїзної частини, розташований з нею на одному рівні та не призначений для руху транспортних засобів, крім випадків, передбачених Правилами. Узбіччя може використовуватися для зупинки і стоянки транспортних засобів, руху пішоходів, мопедів, велосипедів ( за відсутності тротуарів, пішохідних, велосипедних доріжок або у разі неможливості пересуватися по них), гужових возів (саней).

Відповідно, з огляду на матеріали справи, та докази, які були здобуті судом під час судового засідання, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутнє порушення п. 13.1. ПДР, так як водій ОСОБА_1 рухався по своїй смузі руху, а водій іншого автомобіля рухався по узбіччю.

Слід зазначити, що асфальтована дорога, по якій рухався ОСОБА_1 є головною по відношенню до узбіччя, по якій рухався водій іншого автомобіля, в діях якого суд вбачає порушення п. 10.1 ПДР.

Відповідно, без встановлення місця зіткнення транспортних засобів встановити достеменно, що водієм ОСОБА_1 було порушено п. 13.1 ПДР, - неможливо.

Встановити ж місце зіткнення транспортних засобів в судовому засіданні неможливо також, адже таку обставину повинен встановити працівник поліції шляхом відображення даної обставини на план схемі до протоколу огляду місця події, який в даному випадку в справах даної категорії є невід»ємною частиною протоколу про адміністративне правопорушення.

Зглядаючись на вищевказане, з обставин, які встановлені в судовому засіданні, неможливо, внаслідок юридично не грамотних дій працівника поліції, що складав протокол про адміністративне правопорушення та план схему до нього, відповідно, встановити в діях ОСОБА_1 об»єктивну сторону складу адміністративного правопорушення, яке передбачено ст. 124 КУпАП, що виключає винесення вмотивованої постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та, відповідно, тягне за собою закриття провадження у справі.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття провадження.

Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених ст. 247 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно, суд приходить до висновку щодо закриття даного провадження в зв»язку з відсутністю (не доведеності складу адміністративного правопорушення з вини працівника поліції внаслідок його некомпетентних дій) складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 248 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в адміністративній справі № 368/818/17, провадження № 3/368/183/17, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, за вчинення ним адміністративного правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 124 КУпАП, - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 248 КУпАП, - відсутність складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд Київської області на протязі 10 діб з моменту проголошення, а особами, які не були присутні під час проголошення постанови, - протягом 10 діб з моменту отримання копії постанови.

Суддя: О.В. Закаблук