ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 362/6517/16-п
Провадження 3/362/389/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.04.2017 року суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Лебідь -Гавенко Г.М. розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - особа, що притягається до адміністративної відповідальності) 04.12.2016 року близько 10 год. 00 хв. керуючи автомобілем НОМЕР_1 на а/д Київ-Одеса 39 км +500 м перед перестроюванням не переконався що це буде безпечно та не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху та не надав дороги транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі на яку він має намір перестроїтися, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Volkswagen LT 350», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів, завдання матеріальних збитків та порушення вимог п.п. 10.1, 10.3 ПДР України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, зауважив, що не вірно визначена швидкість руху автомобіля іншого учасника ДТП ОСОБА_2В, так як його швидкість була більше ніж 100 км, крім того в схемі місця ДТП не вірно зазначена розмітка дороги.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_1Ю - ОСОБА_3В зазначив, що в справі про адміністративне правопорушення не має доказів, що підтверджують вину ОСОБА_1Ю в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено водія та відповідно автомобіль яким він керував, також не зазначено нормативний акт яким передбачено відповідальність за дане правопорушення, не вказано в протоколі і відомості про свідка ДТП ОСОБА_4, який був під час ДТП в автомобілі «Mitsubishi Lancer», д.н.з АА 1505 СО і який весь час перебував на місці пригоди і до закінчення іі оформлення, а отже протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом. Недопустимим доказом є також протокол огляду місця ДТП оскільки він складений слідчим СВ Васильківського ВП ГУМВС України в Київській області згідно КПК, отже даний протокол є протоколом про проведення слідчої дії і мав бути проведений в межах досудового розслідування, в той же час кримінальне провадження за фактом даного ДТП не відкривалося. Крім того в схемі місця ДТП не були зазначені обставини, що мають значення для правильного вирішення справи а саме: у графі елемент вулиці, дороги стоїть прочерк, тоді як ДТП відбулась на нерегульованому перехресті, не вимірювався радіус заокруглення дороги, не вказаний спосіб регулювання руху на ділянці, не зазначено в зоні дії яких дорожніх знаків знаходиться місце пригоди, не зазначено про наявність та місце розташування уламків пластику та скла, до протоколу не долучено фототаблицю, тоді як в протоколі зазначено що проводилась фотофіксація. Не може бути взята до уваги і схема місця ДТП так як вона є додатком до протоколу огляду місця ДТП, а тому також не може бути як і протокол допустимим доказом. Крім того вона не відповідає вимогам ст. 105 КПК України оскільки не зазначено ПІБ особи, яка її склала та не скріплена підписами всіх учасниками огляду місця ДТП, не відображено заокруглення дороги на цій ділянці, не зображено розташування уламків пластику та скла, про які ідеться у протоколі огляду місця ДТП, напрямок руху автомобіля «Mitsubishi Lancer» не відповідає поясненням водіїв. Також інспектором проігнорована постанова суду від 10.01.2017 року про повернення матеріалів на дооформлення так як рапорт інспектора долучений до матеріалів справи є службовим документом і не усуває допущенні при оформленні матеріалів недоліки. Щодо долучених до матеріалів справи фотографій, то вони є недопустимими доказами так як процесуально не оформлені в якості додатка до протоколу огляду місця ЛТП, а отже є підстави для закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1Ю у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення

Інший учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2В зазначив, що він рухався в сторону Києва зі швидкістю 50-60 км, була мокра дорога, побачив що з повороту на с. Здоровку виїжджає автомобіль «Mitsubishi Lancer», який різко без включення покажчика повороту руху почав здійснювати розворот ліворуч в сторону м. Біла Церква, в звязку з чим він вивернув ліворуч щоб обїхати автомобіль «Mitsubishi Lancer», але уникнути удару не вдалося, удар прийшовся на середину автомобіля. Щодо швидкості руху його автомобіля зауважив, що якщо б була швидкість його автомобіля більше ніж 60 км то пошкодження були значніше та ймовірно були б смертельні наслідки.

Інспектор Васильківського відділу поліції Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 зазначив що на місце ДТП виїжджала слідчо-оперативна група, момент удару визначався по місцюзнаходженню осипу уламків, вважає що винним в даному ДТП є ОСОБА_1 на якого і було складено протокол. Також ним було надано фотознімки з місця ДТП.

Тож, суд, проаналізувавши в системному зв'язку доводи осіб, що беруть участь у справі про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Так, ст. 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306, правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Так, п.п. 10.1, 10.3, ПДР України відповідно регламентовано, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч

З п. 1.9 ПДР України слідує, що дорожні умови - сукупність факторів, що характеризують (з урахуванням пори року, періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги) видимість у напрямку руху, стан поверхні проїзної частини (чистота, рівність, шорсткість, зчеплення), а також її ширину, величину похилів на спусках і підйомах, віражів і заокруглень, наявність тротуарів або узбіч, засобів організації дорожнього руху та їх стан; дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і обєктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, як вбачається з матеріалів адміністративної справи, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення, який складений у максимальній відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України;

- фотографіями с місця дорожньо-транспортної пригоди, долученими інспектором Васильківського відділу поліції;

- поясненнями іншого учасника ДТП, які кореспондуються з даними, що містяться у схемі ДТП та протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема в частині щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення.

Також, виходячи з того, що протокол про адміністративне правопорушення, який складений у максимальній відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП, та схема дорожньо-транспортної пригоди згідно положення Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затверджено Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за № 1408/27853), надалі - Інструкції), суд вважає дані докази належними та допустимими, у розумінні ст. 251 КУпАП.

Показання іншого учасника ДТП, на думку суду, являються також належним та допустимим доказом у справі, оскільки вони кореспондуються з відомостями відображеними у протоколі, схемі, та підтверджуються фотографіями, долученими до матеріалів справи.

Особою, що притягається до адміністративної відповідальності та захисником будь-яких доказів у розумінні ст. 251 КУпАП, які б підтверджували його позицію про те, що він керував транспортним засобом у відповідності до вимог ПДР України, як-то пояснення свідків, висновки експерта, речові доказами, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, тощо надано не було, у зв'язку з чим суд, вважає висловлені ним у судовому засіданні показання сумнівними, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), які спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд, у відповідності до положень ст. 251 та ст. 252 КУпАП, вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності наявний склад адміністративного правопорушення передбачений ст. 124 КУпАП.

Однак, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 38 КУпАП, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, оскільки на момент розгляду справи закінчились строки притягнення до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 38, 124, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП у звязку з закінченням строків притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені Кодексом України про адміністративне правопорушення, з урахуванням норм статтею 287-291 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред'явлення до виконання три місяці.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко