Справа № 462/3554/17
ПОСТАНОВА

20 вересня 2017 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Іванюк І.Д., за участю захисника ОСОБА_1 розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління Укртрансбезпеки у Львівської області Державної служби України з безпеки на транспорті про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, непрацюючого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2

за ч.1 ст.164 КУпАП

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу, ОСОБА_2 о 12.20 год. 26.07.2017р. на вул. Городоцькій,116 у м.Львові, здійснював провадження господарської діяльності без одержання ліцензії на перевезення пасажирів в режимі «таксі» транспортним засобом д/н НОМЕР_1, чим порушив ст.39 Закону України «Про автомобільний транспорт» і ч.1 ст. 164 КУпАП.

У суді ОСОБА_2 вину не визнав та зазначив, що він часто по роботі їздить у відрядження за кордон, а автомобіль залишає в користування дітям та знайомим. В цей день, 26.07.2017р., він поспішав по справах в аеропорт, а тому не звернув увагу, що на даху його автомобіля розміщений касетон. Проїжджаючи по вул. Городоцькій, 116 у м. Львові був зупинений державним інспектром ОСОБА_3, котрий склав відносно нього протокол про вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП. Пояснив, що він не зареєстрований, як суб»єкт підприємницької діяльності та не співпрацює з жодними підприємствами, які здійснюють діяльність із послуг таксі. Також ствердив, що його автомобіль не обладнаний жодними засобами, необхідними для здійснення діяльності із послуг таксі, а саме рацією та таксометром, а також на ньому відсутні будь які розпізнавальні знаки таксі. Зазначив, що в момент зупинки державним інспектором, в салоні автомобіля нікого не було, однак враховуючи брак часу він немав можливості сперечатись з інспектором, а тому за вказівкою останнього зазначив в протоколі, що він підвозив товариша. Вважає, що в його діях відсутній склад даного адміністративного правопорушення а відтак, просить провадження по справі закрити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, думку захисника, дослідивши представлені матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Стаття 9 КУпАП передбачає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи вина дана особа в його вчиненні.

Згідно положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Отже, головною складовою даного складу адміністративного правопорушення є провадження господарської діяльності особою, яка не має державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.

Відповідно до ч.1 ст.39 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні будь які докази, на підтвердження того, що ОСОБА_2 здійснював господарську діяльність пов'язану із наданням послуг з автоперевезення. Так, у матеріалах справи відсутні показання жодного свідка, який був очевидцем надання ОСОБА_2 послуг вартісного характеру пов'язаних з автоперевезенням, чи безпосередньо отримав такі послуги від ОСОБА_2 та інші докази на підтвердження провадження ОСОБА_2 господарської діяльності, передбачені ст. 251 КУпАП.

Натомість, в матеріалах справи міститься витяг з ЄДРЮОФОП, в якому зазначено, що 16.01.2017 р. здійснено запис про припинення фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, з відповіді на адвокатський запит, наданої Львівською філією ПП «Оптимальне Таксі», оскільки саме вказане підприємство здійснює діяльність із послуг таксі за коротким номером 579, вбачається, що у ПП «Оптимальне таксі» ОСОБА_2 за трудовим договором не працює, діяльності з перевезення пасажирів в режимі таксі не здійснює, а також транспортний засіб з д.н.з. НОМЕР_2 підприємством не використовується.

Вищевказані обставини також підтверджується відповіддю на адвокатський запит Личаківської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області від 08.08.2017р.

За наведеного, наявне у матеріалах справи фотозображення автомобіля із встановленому на ньому касетону з коротким номером 579 не свідчить про те, що особа здійснювала провадження господарської діяльності, яка передбачає діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, а тому справа підлягає закриттю.

Керуючись ст. 247, 280, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 164 КУпАП - закритиза відсутністю в його діях складу адіміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено протягом 10-ти днів до апеляційного суду Львівської області через райсуд з дня винесення постанови.

Суддя Іванюк І.Д.