Справа № 461/2100/17 Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М.
Провадження № 33/783/494/17 Доповідач: Гуцал І. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області Гуцал І.П., з участю представника Львівської митниці ДФС України Зирянова Олега Юрійовича, особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 та його представника - адвоката Кук Ігора Володимировича, розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 6 квітня 2017 року щодо нього за ч.1 ст. 483 МК України,

в с т а н о в и в :

постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 6 квітня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 100 % вартості товарів, що були предметом порушення митних правил, а саме: 44885,12 грн. та конфіскації предметів порушення митних правил, вилучених згідно протоколу про порушення митних правил № 0423/209000015/17 від 9 лютого 2017 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Львівської митниці ДФС України суму витрат за зберігання на складі митниці, яка складає 16 239,02 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 320 грн. судового збору.

Згідно постанови судді 7 лютого 2017 року, близько 03 год. 50 хв., в зону митного контролю міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Краковець» митного поста «Краковець» Львівської митниці ДФС України із Республіки Польща до України смугою руху «зелений коридор» в'їхав автомобіль марки «Renault Megane Scenic», р.н. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 До митного оформлення ОСОБА_3 подав паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3, виданий 31.08.2012 року, контрольний талон для проходження по «зеленому коридору» транспортного засобу без причепа та без товарів, що підлягають обов'язковому письмовому декларуванню та (або) оподаткуванню щодо транспортного засобу марки «Renault Megane Scenic», р.н. НОМЕР_1, VIN:НОМЕР_2, свідоцтво про реєстрацію т/з на території Республіки Польща НОМЕР_4, згідно з яким власником автомобіля є ОСОБА_7, адреса: АДРЕСА_1, а також надав UPOWAZNIENIE від 06.02.2017 року, засвідчене нотаріусом Anna Bald, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, з завіреним перекладом з польської мови від 06.02.2017 року, виданим присяжним перекладачем російської мови, перекладачем української мови ОСОБА_6, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3, як документ, що дає право на користування вищезгаданим автомобілем громадяну України ОСОБА_3 Під час здійснення митних формальностей відносно громадянина України ОСОБА_3 та транспортного засобу марки «Renault Megane Scenic», р.н. НОМЕР_1, VIN:НОМЕР_2, виникла підозра щодо достовірності поданих громадянином України ОСОБА_3 документів на право користування автомобілем. У зв'язку з цим, даний автомобіль було затримано для проведення перевірки. Зокрема, 07.02.2017 року за вих. № 3266/13-70-20/10/38 Львівською митницею ДФС України було скеровано запит до нотаріальної канцелярії Anna Bald в м. Лодзь, Республіка Польща, з проханням надати інформацію, чи видавала згадана вище нотаріальна канцелярія гр. України ОСОБА_3 доручення на право користування автомобілем від 06.02.2017 року. 08.02.2017 року Львівською митницею ДФС України за вхідним № 4809/13-70-20 було отримано відповідь на даний лист, відповідно до якого нотаріус Anna Bald повідомила, що доручення на прізвище ОСОБА_3 в її нотаріальній канцелярії не видавалося.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 6 квітня 2017 року скасувати та закрити провадження в адміністративній справі щодо нього у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що при розгляді справи суддя місцевого суду неповно зясував всі обставини, підійшов формально до їх вивчення, не дослідив та не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам, що призвело до необгрунтованості прийнятого рішення.

Зазначає, що до митного оформлення ним були подані документи на право перетину митного кордону України, правдивість яких не викликала сумніву. Для переміщення транспортного засобу він надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу у РП, згідно якого власником транспортного засобу є громадянин РП ОСОБА_7 Також він надав нотаріально завірену довіреність, відповідно до якої ОСОБА_7 уповноважив його користуватися автомобілем марки «Renault Megane Scenic», р.н. НОМЕР_1, як на території РП, так і за кордоном.

Вказує, що жодного сумніву щодо правдивості документу у нього не виникало і не могло виникнути. Його присутність при оформленні довіреності не є обов'язковою, оскільки нотаріус завіряє лише правдивість підпису довірителя, яким є громадянин РП ОСОБА_7, який залишається бути власником транспортного засобу та не опитаний у справі та не залучений до справи як власник.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 та його представника - адвоката Кук І.В. на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення представника Львівської митниці ДФС України Зирянова О.Ю. на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Виходячи зі змісту ст. ст. 495, 496 МК України, навантаження по складанню протоколу, вчинення процесуальних дій лежить на уповноваженій посадовій особі органу доходів і зборів, яка в силу Закону, зобов'язана зібрати докази, встановити всі обставини справи та справу про ПМП направити в суд для розгляду з метою своєчасного, всебічного, повного та об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Суддя, розглядаючи справу про порушення митних правил, має керуватися нормами МК України та КУпАП.

Згідно ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст. 489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, відповідно до вимог ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити опис обставин, установлених при розгляді справи.

З врахуванням вивчених матеріалів справи, перевірених доводів апеляційної скарги, вбачається, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не дотримано вказаних вимог закону, не перевірено об'єктивність та повноту провадження у справі, а його висновок про доведеність вини ОСОБА_3 у порушенні ч.1 ст. 483 МК України є неправильним, оскільки здійснений на підставі неповно зібраних матеріалів справи, внаслідок чого неможливо зробити висновок про його винуватість у порушенні вказаних митних правил.

Суддя, розглянувши справу, у своїй постанові вдався до формального викладення фабули правопорушення, яке вказано у протоколі ПМП та переліку матеріалів справи, як доказ вини ОСОБА_3 При цьому, достовірно не встановив і не міг встановити, хто є власником транспортного засобу, чи зареєстрований він у встановленому порядку у Республіці Польща, до якого виду цей транспортний засіб відноситься (транспортний засіб комерційного призначення чи транспортний засіб особистого користування), чи не перебуває цей транспортний засіб у розшуку, а відтак чи правомірно користувався цим транспортним засобом ОСОБА_3

ОСОБА_3 в апеляційній скарзі та при апеляційному розгляді справи пояснив, що він цей транспортний засіб придбав у його власника. З реєстрації транспортний засіб не знімався, а його власник дав йому відповідну довіреність, яку сам оформляв у нотаріуса. Будь-яких сумнівів у справжності цих документів у нього не виникало, як не виникло і при перетині кордону Республіки Польша.

Наявні у матеріалах справи докази не спростовують такі пояснення ОСОБА_3, а тому у судді апеляційного суду немає підстав їх ставити під сумнів.

В матеріалах справи знаходиться доручення на користування автомобілем марки «Renault Megane Scenic», р.н. НОМЕР_1, НОМЕР_2, 2004 року виготовлення, яке видане довірителем ОСОБА_7 на ім'я ОСОБА_3 та підпис довірителя, завірений нотаріусом Anna Bald.

У статті 244 ЦК України зазначено, що представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Згідно ст. 245 ЦК України, форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин.

Законодавством України, а саме ч.4 ст. 250 ЦК України, передбачена лише відповідальність представника перед особою, яка видала довіреність

Органом доходів і зборів не встановлено особу довірителя, не допитано його з приводу надання доручення ОСОБА_3 та справжності його підпису на цьому дорученні, чи відповідає це доручення законодавству Республіки Польща.

Оскільки нотаріус завіряє лише справжність підпису довірителя, то участь представника при цьому є необов'язкова. Тому пояснення ОСОБА_3 про те, що він не був присутній при оформленні доручення не викликають сумніву у своїй правдивості.

Слід також зазначити, що у матеріалах справи відсутній документ компетентного органу Республіки Польщі або України, який би встановив, що вказане вище доручення є підробленим, а відтак, хто є винним у цій підробці.

Аналізуючи викладене, суддя апеляційного суду приходить до висновку про те, що уповноваженою на складання протоколу особою Львівської митниці ДФС України при оформленні матеріалів про порушення митних правил та суддею місцевого суду при прийнятті рішення не були дотримані вимоги закону про всебічне, повне та об'єктивне з'ясування всіх обставин справи. Для встановлення істини у справі належна перевірка матеріалів органом митниці проведена не була, що залишено поза увагою суддею місцевого суду.

Згідно п.3 ч.1 ст. 8 МК України, Державна митна справа здійснюється на основі принципів: законності та презумпції невинуватості.

Таким чином, вина ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, не доведена, оскільки відсутні докази цього.

Отже, постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 6 квітня 2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 483 МУ України слід скасувати, а провадження по справі слід припинити у зв'язку з відсутністю у діях особи, яка притягається до відповідальності, ознак порушення митних правил.

Згідно ч.3 ст. 528 МК України, у разі якщо за результатами перевірки законності та обгрунтованості постанови суду у справі про порушення митних правил ця постанова буде скасована, а справа закрита, або адміністративне стягнення за порушення митних правил буде змінено, конфісковані товари, транспортні засоби, сума штрафу або її відповідна частина повертаються особі, яка притягалася до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, або її представникові. Якщо конфісковані товари, транспортні засоби неможливо повернути в натурі, повертається їхня вартість за вирахуванням сум належних митних платежів за ставками, що діяли на день конфіскації. Повернення грошових коштів, зазначених у цій частині, здійснюється органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, з державного бюджету.

Відтак, вилучений автомобіль марки «Renault Megane Scenic», р.н. НОМЕР_1, НОМЕР_2, 2004 року випуску, з дизельним двигуном об'ємом 1870 см.куб., пробіг 112626 км., з ключем запалення до нього, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на території РП НОМЕР_4, контрольні талони для проходження по «зеленому коридору», «червоному коридору», доручення від 6.02.2017 року, вилучені згідно протоколу № 0423/209000015/17, слід повернути ОСОБА_3 без стягнення витрат за зберігання для повернення у Республіку Польща.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ч.3 ст. 528, п.1 ч.1 ст. 531 МК України, суддя

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволити.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 6 квітня 2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 483 МК України скасувати, а провадження у справі закрити.

Вилучений, автомобіль марки «Renault Megane Scenic», р.н. НОМЕР_1, НОМЕР_2, 2004 року випуску, з дизельним двигуном об'ємом 1870 см.куб., пробіг 112626 км., з ключем запалення до нього, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на території РП НОМЕР_4, контрольні талони для проходження по «зеленому коридору», «червоному коридору», доручення від 6.02.2017 року, вилучені згідно протоколу № 0423/209000015/17, повернути ОСОБА_3 без стягнення витрат за зберігання для повернення у Республіку Польща.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Гуцал І.П.