Провадження № 33/772/787/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вишар І. Ю.
Доповідач: Кривошея А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 р. м. Вінниця

Суддя Апеляційного суду Вінницької області Кривошея А.І.

за участі секретаря Олійник Т.П.

прокурора Каменяр С.В.

адмінпритягуваного ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 14.09.2017, якою притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 172-6 ч. 1 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

з постанови суду вбачається, що громадянин ОСОБА_2, будучи звільнений з посади заступника голови Жмеринської РДА, являючись субєктом визначеним у п.п. «В» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», 06.04.2017, тобто не своєчасно, без поважних причин, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, тим самим порушив норми ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот пятдесят) грн. на користь держави.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій вказує, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, так як він своєчасно намагався подати декларацію, але у повному обсязі завершити всі дії не зміг через технічні збої в роботі офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції.

Крім того, апелянт звертає увагу на те, що судом першої інстанції його притягнуто до адміністративної відповідальності поза межами строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Заслухавши думку ОСОБА_2, який підтримав подану апеляційну скаргу, та просив її задовольнити з наведених в ній підстав, думку прокурора, який заперечив проти її задоволення, просив постанову суду першої інстанції залишити без змін, вивчивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що подана апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 7 та ст. 245, ст. 280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суддя зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи. Постанова суду, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, на достатніх і незаперечних доказах.

З матеріалів справи та змісту постанови вбачається, що цих вимог закону при розгляді даної справи і постановленні рішення районний суд не дотримався. В порушення вимог ст. 245, 252 КУпАП не вжив всіх заходів, передбачених законом, для всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, допустив порушення процесуальних норм закону та неповноту розгляду справи.

Відповідно до протоколу № АА 683023, ОСОБА_2, будучи звільнений з посади заступника голови Жмеринської РДА, являючись субєктом визначеним у п.п. «В» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», 06.04.2017, тобто не своєчасно, без поважних причин, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, тим самим порушив норми ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», передбачене частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Із таким висновком погодився і суд першої інстанції, визнавши ОСОБА_2 винним у вчиненні даного адміністративного корупційного правопорушення.

Однак такі висновки міського суду не ґрунтуються ні на матеріалах справи, ні на вимогах діючого законодавства, і Апеляційний суд з ними не погоджується.

Статтею 172-6 ч. 1 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення за ч.1 ст. 172-6 КУпАП є формальним, обов'язковим елементом його об'єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне несвоєчасне подання електронної декларації, а тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, що приймає участь в розгляді таких протоколів судом, зобов'язані довести суду наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на несвоєчасне подання електронної декларації.

Крім того, згідно з п. 2 роз'яснень спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (надалі - ВССУ) «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією» вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв'язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо; суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Крім того, на умисну форму вини, а також наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, як на обов'язкові ознаки корупційного правопорушення також звертає увагу Конституційний Суд України в рішенні від 06.10.2010 року (справа №1-27/2010).

Граничним терміном подачі декларації для ОСОБА_2 було визначено законом 1 квітня 2017 року.

За даними Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування, декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік ОСОБА_2 подана до Реєстру 06.04.2017 (а.с. 24).

Однак, як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді, ОСОБА_2 зазначив, що він намагався подати декларацію, однак вчасно це зробити не вдалося із-за технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції.

Апеляційний суд, бере до уваги доводи апелянта, про те, що у нього не було умислу на несвоєчасне подання декларації, оскільки останній за його словами намагався подати вчасно декларацію, однак не міг цього зробити через перебої в роботі сервісу. В матеріалах справи відсутні будь-які відомості як зворотній доказ показанням ОСОБА_2

Вказаний факт також підтверджується листом Національного агентства №93-05/16382/118 від 23.05.2017, відповідно до якого адміністратором ІТС Реєстр ДП «УСС» спільно з Державною службою спеціального зв'язку та захисту інформації України протягом 24-28 березня 2017 року здійснювались заходи з оптимізації та переконфігурування обчислювальних ресурсів, що потребувало декількох зупинок та перезапусків окремих компонентів та ІТС Реєстр в цілому. З урахуванням наведеного, Національне агентство прийняло рішення від 08 червня 2017 року №224 «Про визначення періодів, протягом яких спостерігалися перебої у роботі інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування».

Крім того, в матеріалах справи відсутній витяг послідовності дій користувача «Єдиного реєстру декларації осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_2, тобто не доведено чи в останнього був умисел на несвоєчасне подання електронної декларації.

Крім того, вважаю, що причини несвоєчасної подачі електронної декларації ОСОБА_2 є поважними, тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

У зв'язку з вищевикладеним, вважаю, що постанова міського суду відносно ОСОБА_2 є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з істотними порушеннями вимог КУпАП, в зв'язку з чим підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 - закриттю відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 14.09.2017, якою притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 172-6 ч. 1 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закрити на підставі ч. 1 п. 1 ст. 247 КУпАП, в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя А.І. Кривошея