Номер провадження 3/523/7184/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2017 р.

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Кисельов В.К.,

за участю секретаря Дзюба Г.І.

за участю прокурора Семенюк А.В.,

особи щодо якої складено протокол ОСОБА_1,

розглянув матеріали справи, що надійшли з Управління захисту економіки в Одеській області ДЗЕ НП України щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією у відношенні:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженці ІНФОРМАЦІЯ_2, що зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_3,

смт. Доброслав, вул. Східна б. 1, яка працює керівником апарату Комінтернівського районного суду Одеської області

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Головним оперуповноваженим відділу протидії корупції УОР ДЗЕ Національної поліції України 31.10.2017 року був складений протокол № 372 про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією щодо керівника апарату Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_1, яка порушила вимоги ч. 2 ст. 52 Закону України Про запобігання корупції, тим самим, вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією за яке передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

З протоколу вбачається, що ОСОБА_1, перебуваючи на посаді керівника апарату Комінтернівського районного суду Одеської області, будучи субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України Про запобігання корупції не повідомила Національне агентство з питань запобігання корупції (НАЗК) про суттєві зміни у майновому стані від отриманого доходу, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, а саме заробітної плати у грудні 2016 року у розмірі 80749 гривень 70 копійок.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оплату праці» та пункту 168.1.1 Податкового кодексу, дохід - це гроші або матеріальні цінності, одержувані фізичною особою внаслідок якої-небудь діяльності, який включає в себе податки на доходи з фізичних осіб, які підприємство, установа, організація, зобов'язані утримувати вказаний податок.

Згідно відповіді з Територіального управління Держаної Судової Адміністрації в Одеській області ОСОБА_1 у грудні 2016 року нараховано заробітну плату у розмірі 80749 гривень 70 копійок, яку 28.12.2016 року перераховано останній, що є його доходом, який перевищує 50 прожиткових мінімумів доходів громадян, встановлених на 1 січня відповідного року та свідчить про суттєву зміну майнового стану і потребує додаткових заходів фінансового контролю передбачених ч. 2 ст. 52 Закону, тобто подання повідомлення про суттєві зміни у майновому стані до НАЗК.

Заробітна плата суддів та працівників апаратів судів складається з посадового окладу, доплат (за перебування на адміністративній посаді, ранг, вислугу років, за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці, науковий ступінь) та стимулюючих виплат (надбавки та премії).

Опрацюванням відомостей з Реєстру, встановлено, що керівник апарату ОСОБА_1 повідомлення до НАЗК про суттєві зміни у майновому стані не подавала, тобто порушив десятиденний календарний строк відповідно до вимог ч. 2 ст. 52 Закону.

Дії керівника апарату суду ОСОБА_1 оперуповноваженим відділу протидії корупції кваліфіковані за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками: неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у скоєнні вказаного правопорушення не визнала та пояснила, що у грудні 2016р. бухгалтерією територіального управління Державної Судової Адміністрації України в Одеській області їй було нараховано заробітну плату у загальній сумі 80749 гривень 70 копійок, із яких вона отримала як заробітну плату лише 65003 гривні 50 копійок. Вказана сума виходить є сукупним доходом по оплаті праці за одинадцять місяців 2016 року, включаючи доплату за вислугу років. З вини бухгалтерії їй своєчасно не нарахували заробітну плату в частині нарахування надбавки за вислугу років щомісячно. Таким чином, оскільки отримана нею сума менше ніж 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2016 року, вона просить закрити провадження в адміністративній справі через відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні не підтримала протокол та просила закрити провадження по справі, оскільки фактична отримана сума доходу ОСОБА_1 є меншою, а ніж так, за якою наступає адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Вивчивши протокол та матеріали додані до нього, вислухавши пояснення ОСОБА_1, прокурора, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, ОСОБА_1, працює керівником апарату Комінтернівського районного суду Одеської області.

Згідно відповіді з Територіального управління Держаної Судової Адміністрації в Одеській області ОСОБА_1 у грудня 2016 року нараховано заробітну плату у розмірі 80749 гривень 70 копійок, яку 28.12.2016 року перераховано останній.

Однак згідно деталізованої інформації про нараховану заробітну плату за грудень 2016р. керівнику апарату Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 фактично виплачена заробітна плата, складає суму у розмірі 65003 гривні 50 копійок.

Таким чином очевидним є факт отримання ОСОБА_1 фактичного одноразового доходу у розмірі 65003 гривні 50 копійок, що є сумою меншою ніж 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року /ч. 2 ст. 52 Закону України Про запобігання корупції від 14.10.2014 року/.

Висновок правоохоронних органів про те, що дохід це гроші або матеріальні цінності, одержувані фізичною особою внаслідок якої-небудь діяльності, який включає в себе податки на доходи з фізичних осіб, які підприємство, установа, організація, зобовязані утримувати на думку керівника апарату не ґрунтується на вимогах жодного Закону.

Так, відповідно до п. 14.1.54 ст. 14 Податкового Кодексу України, дохід з джерелом їх походження з України це будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземним роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді (серед іншого): є)заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору.

Пунктом 162.1 статті 162 Податкового Кодексу України також встановлено, що платниками податку є: 1)фізична особа резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; 2)фізична особа нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; 3)податковий агент.

Податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб це юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобовязані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом ІV Податкового Кодексу України, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом ІV Податкового Кодексу України /п. 14.1.180 ст. 14 Податкового Кодексу України/.

Керівник апарату є службовою особою, а здійснює перерахування податків, як податковий агент виступає Територіальне управління Державної Судової Адміністрації України в Одеській області.

Пунктами 168.1.1, 168.1.2, 168.1.5 статті 168 Податкового Кодексу України встановлено, що податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобовязаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 ПК України; податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документу на перерахування цього податку до бюджету; якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені ПК України для місячного податкового періоду.

Аналіз вказаних вимог Закону свідчить про обовязок податкового агенту утримувати податки з доходів у випадку нарахування (виплати, надання) оподатковуваного доходу.

Таким чином, фізична особа у випадку нарахування їй заробітної плати податковим агентом на час виплати їй заробітної плати не може фізично та юридично знати про нараховані та утримані з її доходу податки, а знає лише про фактично отриману заробітну плату яка надходить на її банківський рахунок. Декларування фізичною особою кожного звітного року загальної суми доходу з податками не може свідчити про наявність можливості для отримання відомостей про нарахований дохід кожного місяця, оскільки вказану інформацію кожний працівник суду отримує з ТУ ДСА України в Одеській області одноразово перед заповненням щорічної декларації, особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік.

Факт отримання керівником апарату заробітної плати без відповідних податків обєктивно підтверджується довідкою Податкового агенту - ТУ ДСА України в Одеській області.

Окрім того, вказана сума заробітної плати, не є доходом, яка суттєво змінила стан субєкта декларування в розумінні ч. 2 ст. 52 Закону України Про запобігання корупції від 14.10.2014 року, оскільки як встановлено суддею при розгляді протоколу фактично Податковим агентом був здійснений перерахунок винагороди за вислугу років за період з січня по грудня 2016 року. Тобто у даному випадку мала місце заборгованість у виплаті винагороди за вислугу років державою перед керівником апарату, яка була усунута лише у грудні 2016 року.

Ключовою метою декларування доходів та майна публічних посадових осіб є безумовно запобігання незаконному збагаченню або врегулювання конфлікту інтересів. У даному випадку незаконне збагачення не у кримінально правовому аспекті, а як дії посадової особи, що передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Незаконне збагачення передбачає значне збільшення активів державної посадової особи, яке перевищує її законні доходи, які вона не може раціонально обґрунтувати.

Обставини встановлені під час судового розгляду протоколу свідчать, що доводи оперуповноваженого відділу протидії корупції УОР ДЗЕ Національної поліції України є помилковими та таким, що не узгоджуються з положеннями Податкового та Антикорупційного законодавства. Відповідно в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності відсутня обєктивна сторона правопорушення. У даному випадку не можна вважати отримання заробітної плати від держави активом який можна використати як незаконне збагачення. Вказаний офіційний дохід керівника апарату щорічно декларується у встановленому законом порядку та є публічною інформацією для обєктивного фінансового контролю не тільки з боку контролюючих органів але й суспільства.

Слід також зазначити, що диспозиція ч. 2 ст. 172-6 КУпАП передбачає відповідальність особи за діяння з прямим умислом, оскільки є правопорушенням з формальним складом, для наявності обєктивної сторони якого закон вимагає встановлення лише діяння (неповідомлення або несвоєчасне повідомлення).

Оскільки керівник апарату добросовісно вважав, що повинен декларувати лише отриманий дохід, та його переконання ґрунтується на відповідних вимогах Податкового та Антикорупційного законодавства не можна вважати що у особи був умисел на вчинення інкримінованого правопорушення.

Згідно п. 1 ст. 247 КпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Викладені вимоги Законів та обставини встановлені під час судового розгляду на думку судді не допускають двох тлумачень і свідчать про відсутність в діях керівника апарату суду ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284, 285 КпАП України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КпАП у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП /порушення вимог фінансового контролю/.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим до апеляційного суду Одеської області через суд, що її виніс, протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя В.К. Кисельов