Справа № 303/481/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.04.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Феєра І.С., при секретарі Головець М.А., за участю представника ОСОБА_1 - захисника адвоката ОСОБА_2, розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.02.2017.

Цією постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець м. Мукачево вул. Лінтура, 27 Закарпатської області, громадянин України, приватний підприємець, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн..

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №246087 від 24.01.2017 та постанови судді від 22.02.2017, убачається, 24.01. 2017, близько 03 год., в м. Мукачево по вул. Ужгородській, 25, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz Е 220 CDI», державний номерний знак AO 6333 ВК, у стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився зі згоди водія, у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Drager Alcotest» в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.9. «а» Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1Ю, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді першої інстанції, постанову - скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю в його діях події й складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Зазначає, що про існування постанови від 22.02.2017, дізнався 01.03.2017. Повідомлень про час та місце розгляду справи не отримував, тому вважає причину пропуску строку на апеляційне оскарження обґрунтованою й просить такий поновити. Крім того, указує, що при розгляді справи суд формально підійшов до вивчення обставин справи, що потягло за собою однобічне з'ясування фактичних обставин справи, а тому висновки, викладені в постанові судді не відповідають фактичним обставинам справи. Суд позбавив його можливості реалізувати передбачене законом право на захист під час розгляду справи, а саме надати докази в спростування обставин, викладених

-2-

у протоколі про адміністративне правопорушення від 24.01.2017. Також, зазначає, що судом не було допитано свідків зазначених поліцейськими у протоколі та ОСОБА_3, яка перебувала того вечора за кермом його автомобіля. Суд, не звернув увагу на факт відсутності в протоколі його пояснення та відсутність підпису в передбаченому реквізиті, а також відсутність підпису в талоні про проходження тесту на стан сп'яніння та те, що вказане належним чином не зафіксовано поліцейськими в протоколі та процесуально не підтверджено наявними на місці затримання свідками. Не вивчив належним чином суд і зміст протоколу та не встановив, що у реквізиті протоколу дата, час і місце скоєння правопорушення зазначено, що таке було зафіксовано в 03 год., у той час коли стверджувати про це не було ніяких підстав, оскільки тестування було проведено пізніше, тільки в 03 год. 18 хв., що зафіксовано в талоні тестування на алкоголь. Зафіксована в талоні тестування на алкоголь, у 03 год. 18 хв., під час його тестування температура була +6,0 за Цельсієм, в той час, коли у цей день і час температурний режим складав - 12-13 градусів нижче нуля. Уважає, що така неповнота у встановленні обставин справи призвела до постановлення незаконного рішення та грубого порушення його права на захист.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника адвоката ОСОБА_2, які просили задовольнити клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційну скаргу, дослідивши матеріали адміністративної справи, відеозапис із боді-камер патрульних поліції, щодо події яка мала місце 24.01.2017, доводи викладені в апеляційній скарзі та клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження, апеляційний суд уважає, що клопотання підлягає до задоволення.

Згідно ст. 294 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом, а відповідно до ст. 268 цього Кодексу, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце, і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ці вимоги закону суддею не додержано.

Так, з постанови судді вбачається, що ОСОБА_1не приймав участь у розгляді справи, у матеріалах справи відсутні дані про те, що відповідно до вимог КУпАП, ОСОБА_1 вручена копія постанови судді. З наявного в матеріалах справи супровідного листа (а.с.20) вбачається, що копія постанови була направлена ОСОБА_1 - 22.02.2017 та отримана ним - 01.03.2017. Даних про те, що про існування постанови ОСОБА_1 було відомо раніше, зазначеного ним часу, матеріали справи не містять.

-3-

Отже, зазначені обставини перешкодили ОСОБА_1 своєчасно подати апеляційну скаргу, а тому з метою недопущення порушення права особи на захист своїх інтересів, доводи апеляційної скарги про поважність причини пропуску строку для оскарження постанови судді слід визнати обґрунтованими й такий строк необхідно поновити.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд, перевіривши матеріали справи, доводи апелянта, прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 ( далі Інструкція), огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

За правилами ч. 2 ст. 266 КУпАП України, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Указані вимоги законодавства поліцейськими дотримано в повному обсязі про що свідчить акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів. Відповідно до даного акту, огляд ОСОБА_1 проведений у звязку з виявленими ознаками: нечітка вимова, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. В результаті такого огляду, у ОСОБА_1 виявлено позитивну пробу 1,8 ? проміле, свідками огляду стали ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ( а. с. 3).

Відповідно до ч.3 ст. 266 КУпАП України у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

-4-

Так, ОСОБА_1 розяснено його права та обовязки, останній отримав тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, про що свідчать його підписи у відповідних графах протоколу про адміністративне правопорушення. Крім того, ОСОБА_1 погодився на проведення огляду з використанням технічних засобів працівниками поліції, ознайомився з результатами огляду, про що свідчать його підпис на роздруківці результатів проведеного тестування приладом «Drager Alkotest 6820» та на акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів. (а. с. 2-3).

За таких підстав доводи апеляційної скарги щодо незгоди ОСОБА_1 з результатами проведеного огляду слід визнати необґрунтованими, так як останній не вказував у протоколі про адміністративне правопорушення та долучених до нього документах про наявність зауважень щодо результатів проведеного огляду та порушення його прав під час такого огляду.

Наявні в матеріалах справи докази є належними, достатніми та допустимими, а вказані в апеляційній скарзі доводи не спростовують факт перебування в стані алкогольного спяніння ОСОБА_1.

Так, з установлених у судовому засіданні обставин убачається, що ОСОБА_1 24.01. 2017, близько 03 год. у м. Мукачево по вул. Ужгородській, 25, керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz Е 220 CDI», державний номерний знак AO 6333 ВК у стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився зі згоди водія, у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Drager Alcotest» в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.9. «а» Правил дорожнього руху України.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №246087 від 24.01.2017, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП; актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням технічних засобів, складеним інспектором роти №7 лейтенантом поліції ОСОБА_6; роздруківкою результатів проведеного огляду з використанням приладу «Drager Alkotest 6820» (а.с.2); поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.4-5).

З наявних у матеріалах справи письмових пояснень громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які були залучені інспектором роти № 7 батальйону Управління ПП у м. Ужгород та Мукачеве ОСОБА_6 в якості свідків проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння, убачається, що в їх присутності водій ОСОБА_1 пройшов огляд в установленому Законом порядку за допомогою приладу «Драгер» для визначення стану спяніння, результат огляду становив 1,8 % проміле (а. с.4-5).

З наявної в матеріалах справи письмової розписки ОСОБА_1 від 24.01.2017, убачається, що останній підтвердив факт залишення автомобіля, марки «Mercedes-Benz Е 220 CDI», державний номерний знак AO 6333 ВК, на зберігання за адресою м. Мукачево вул. Ужгородська, 25 (а.с.6).

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що командир роти №8 батальйону Управління ПП у м. Ужгород та Мукачеве ОСОБА_7 був упереджений при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що в у нього були підстави для обмови ОСОБА_1 та фальсифікації протоколу, у підтвердження таких даних у матеріалах справи відсутні які-небудь докази, таких до апеляційної скарги не додано, і на такі не вказували як ОСОБА_1, так і його представник адвокат ОСОБА_2, під час розгляду справи апеляційним судом, а також не має даних у зацікавленості інспектора у фальсифікації протоколу чи результатах розгляду справи.

-5-

Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що інспектор роти №8 батальйону управління ПП у м. Ужгород та Мукачево ОСОБА_7 при виконанні своїх функціональних обовязків діяв у межах наданих йому повноважень, у звязку із чим, викладені в апеляційній скарзі доводи про те, що працівники поліції безпідставно склали щодо ОСОБА_1 протокол, оскільки в нього не було жодних ознак, які б підтверджували його перебування в стані алкогольного спяніння, апеляційний суд, ураховуючи вищенаведене, відхиляє.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що під час зупинки він не перебував за кермом автомобіля марки «Mercedes-Benz Е 220 CDI», державний номерний знак AO 6333 ВК, не заслуговують на увагу, оскільки такі спростовуються дослідженими в судовому засіданні відеозаписом події, що мала місце 24.01.2017, отриманими з боді - камер патрульних поліції.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд надає перевагу сукупності наведених вище доказів і вважає, що пояснення ОСОБА_1 про те, що під час зупинення автомобіля він ним не керував спрямовані на його ухилення від відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Крім того, під час апеляційного розгляду справи апеляційним судом не встановлено й даних про те, що в громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які були залучені інспектором роти № 7 батальйону управління ПП у м. Ужгород та Мукачеве ОСОБА_6 в якості свідків проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного спяніння, письмові пояснення яких наявні в матеріалах справи, були підстави для обмови останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, зокрема, перебування його в стані алкогольного спяніння, на такі також не вказується, як в апеляційній скарзі, так і ОСОБА_1 та його представником адвокатом ОСОБА_2, під час розгляду справи апеляційним судом.

При цьому, ураховується те, що вказані пояснення свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили своїми підписами; що з переглянутого під час апеляційного розгляду справи відеозапису з боді - камер поліцейських убачається, що вищезгадані свідки були зупинені поліцейськими саме до проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного спяніння, були присутні під час тестування ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння за допомогою приладу «Драгер».

Крім того, не заслуговують на увагу й доводи апеляції про відсутність у протоколі підпису ОСОБА_1 щодо надання пояснення по суті правопорушення та змісту складеного протоколу, оскільки зі складеного протоколу серії БР №246087 від 24.01.2017, убачається, що ОСОБА_1 своїми підписами в протоколі підтвердив, що права та обовязки, передбачені ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП йому розяснено, зі змістом протоколу ознайомлений, копію протоколу отримав, внесені про нього дані правильні.Щодо відсутності пояснень ОСОБА_1 у протоколі, апеляційний суд уважає, що надання чи ненадання пояснень особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті правопорушення є правом такої особи, а не обовязком. Тому, відсутність пояснення, особи, яка притягується до адміністративного правопорушення, не свідчить про невідповідність складеного протоколу вимогам ст.256 КУпАП.

Доводи апеляції про відсутність підпису ОСОБА_1 у талоні проходження тесту на стан спяніння, апеляційний суд оцінює критично, оскільки з останнього вбачається, що в графі підпис особи, що тестують, наявний підпис ОСОБА_1 (а.с.2).

-6-

Доводи апеляції про те, що вказаний у протоколі час вчинення правопорушення, а саме 03 год., суперечить часу проведення огляду на стан спяніння 03 год. 18 хв. апеляційний судом також не приймається до уваги, оскільки такі спростовані змістом самого протоколу, з якого вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Mercedes-Benz Е 220 CDI», державний номерний знак AO 6333 ВК о 03 год., огляд на стан спяніння інспектором проведено о 03 год. 18 хв., після чого, о 03 год. 20 хв. розпочато складання протоколу, що свідчить про дотриманням інспектором вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015.

Разом із тим, апеляційний суд критично оцінює доводи апеляційної скарги щодо температури експлуатації алкотесту «Драгер», оскільки апелянтом ні до апеляційної скарги, ні в судовому засіданні апеляційної інстанції не було надано жодних підтверджуючих письмових доказів про те, що на час експлуатації приладу, температура повітря була відмінною від зазначеної в тесті №139 від 24.01.2017, а тому твердження щодо недостовірності результатів тесту за допомогою спеціального приладу «Драгер» є необґрунтованими, голослівними, та такими що надані з метою ухилення від адміністративної відповідальності.

Також, з матеріалів справи, зокрема, свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/5243 (чинного до 17.09.2017) вбачається, що газоаналізатор «Alkotest 6820», зав. № ARHJ-0271 відповідає вимогам методики повірки МПУ 066/05-2013.

За таких підстав, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність у його діянні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП апеляційний суд відхиляє, оскільки огляд на стан алкогольного спяніння останнього проведений працівниками патрульної поліції з дотриманням вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», наявні письмові докази в матеріалах справи відповідають вимогам законодавства щодо змісту та форми, а наведені в апеляційній скарзі доводи не перешкодили як суду першої інстанції так і апеляційному суду дотриматись вимог ст.ст. 245, 251 252 КУпАП щодо всебічного, повного та обєктивного з'ясування обставин справи.

На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази; те, що учасники процесу не заявляли клопотань про приєднання або витребування доказів по справі; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що стороною захисту жодних належних та допустимих доказів у підтвердження обґрунтованості доводів апеляційної скарги надано не було.

-7-

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.02.2017 щодо нього - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: