Справа № 265/2219/17
Провадження № 3/265/631/17
П О С Т А Н О В А

04 травня 2017 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1 І. Г. розглянувши справу відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, тимчасово не працює, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

23 березня 2017 року о 03-10 годині ОСОБА_2 в Лівобережному районі міста Маріуполя по проспекту Перемоги №110, керував автомобілем марки ВАЗ-21063, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, у стані алкогольного спяніння.

Стан алкогольного спяніння визначений за допомогою спеціального технічного засобу - алкотесту «DRAGER». Результат аналізу 1.74 проміле алкоголю в крові.

Згідно п. 7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ, міністерства охорони здоровя України 09 листопада 2015 року № 1452/735 установлення стану алкогольного спяніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до п. 2.9 а Правил дорожнього руху України водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або знаходячись під впливом наркотичних або токсичних речовин.

Таким чином, ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП України, оскільки він у порушення п. 2.9 а Правил дорожнього руху України керував автомобілем у стані алкогольного спяніння.

ОСОБА_2 вину у правопорушенні не визнав при складанні протоколу, письмово вказавши, що він керував автомобілем у тверезому стані, а запах алкоголю залишився після того, як він вживав спиртне 22 березня 2017 року.

В судове засідання не зявився по невідомим суду причинам, про день та час слухання справи двічі повідомлявся належним чином та своєчасно.

За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.268 КпАП України, справу розглянуто зайого відсутності.

Судом встановлені наступні обставини вчинення ОСОБА_2 інкримінованого правопорушення підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, результатом алкотесту від 23 березня 2017 року, актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, рапортом інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції України ОСОБА_3, письмовивим поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, розпискою ОСОБА_2 про те, що він зобовязався не керувати поки не протверезіє.

Призначаючи ОСОБА_2 стягнення, суд враховує наступне.

Так, постановою інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції України від 23 березня 2017 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 510 гривень за ч. 2 ст. 126, ч. 5 ст. 121 КУпАП за керування автомобілем марки ВАЗ 21063, номерний знак НОМЕР_1, за відсутності права керування таким транспортним засобом, та за те, що не був пристебнутий ременем безпеки.

Згідно довідки Управління патрульної поліції в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, посвідчення водія не отримував.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що санкція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає безальтернативне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік для водіїв і штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для інших осіб, суд позбавлений можливості застосовувати будь-яке інше стягнення.

За положеннями п. 1.10 Правил дорожнього руху України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії, а також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Отже ОСОБА_2 не є водієм та відноситься до інших осіб, для яких не передбачений такий вид стягнення як позбавлення права керування транспортними засобами.

Крім того, згідно пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення, однак суди не вправі застосовувати його тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або в загалі його не мала.

З огляду на ці положення, а також враховуючи сукупність даних, які характеризують особу порушника, ступінь його вини, дані про проступок, суд вважає необхідним призначити йому стягнення у вигляді штрафу у розмірі, передбаченому санкцією статті 130 частини 1 КУпАП.

Підстав вважати вчинене ОСОБА_2 адміністративне правопорушення малозначним суддя не вбачає, адже такі дії як керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння загрожують безпеці дорожнього руху та його учасникам, які мають право розраховувати на те, що інші учасники дорожнього руху виконуватимуть Правила дорожнього руху.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП з порушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 320 гривень.

На підставі ст. 130 ч. 1 КУпАП України, керуючись ст.ст. 8, 33, 40-1, 36, 280, 282, 283 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та покласти на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути зі ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) гривень.

На постанову може бути подана апеляція протягом 10 днів з дня винесення шляхом подачі апеляції до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд м. Маріуполя.

Суддя І.Г.Мельник