Справа № 557/392/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 року смт.Гоща

Суддя Гощанського районного суду Рівненської області Чорноус Л.І. розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Гощанського ВП Острозького ВП Головного управління поліції у Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Гощанського районного суду Рівненської області надійшли матеріали про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП , відносно ОСОБА_1

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 30 березня 2017 року близько 17 год. 25 хв. на автодорозі Київ-Чоп в смт.Гоща ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками наркотичного спяніння (неприродна блідість обличчя, зіниці очей не реагують на світло, підвищена жвавість чи рухливість ходи та мови). Від проходження медичного огляду з метою встановлення стану наркотичного спяніння відмовився у присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у скоєнні адміністративного правопорушення не визнав і пояснив, що 30 березня 2017 року близько 17 год. 30 хв. на автодорозі Київ-Чоп , при виїзді з смт. Гоща , його на автомобілі наздогнали працівники поліції з увімкненими проблисковими маячками та звуковим сигналом. Виконавши вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу , він поцікавився у них причиною зупинки . Проте, інспектор її не назвав, а натомість, повідомив, що у нього наявні ознаки стану наркотичного спяніння та запропонував пройти медичний огляд для визначення такого стану.

Він заперечував наявність ознак у нього наркотичного спяніння. Що стосується таких ознак , які інспектор зазначив у протоколі - неприродна блідість обличчя, зіниці очей не реагують на світло, так як це був світлова пора доби, підвищена жвавість чи рухливість ходи та мови, то працівниками поліції взагалі не перевірялась реакція зіниць його очей на світло , а також йому ніхто не пропонував пройтись, а тому йому незрозуміло звідки інспектор взяв ці ознаки. Від проходження медичного огляду для встановлення стану наркотичного спяніння він відмовився, оскільки вважав , що по-перше, його взагалі було зупинено неправомірно , а по друге, він наркотичних засобів не вживав і не вживає, а тому підстав для такого огляду взагалі не було. Крім того , ОСОБА_1 зазначив , що поспішав додому, так як віз для хворої 3-місячної дитини ліки і не мав наміру виконувати вимогу працівника поліції, яка не ґрунтувалась на законі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 та на підставі наявних у справі матеріалів, суд вважає, що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУАП.

Так , диспозицією ч. 1 ст.130 КУпАП передбачено,зокрема, відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Умисел наявний в тому разі, коли особа передбачає та бажає настання негативних наслідків, а необережність матиме місце, коли особа не передбачила, не бажала настання негативних наслідків, але повинна була і могла їх передбачити.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Як вбачається з пояснень допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_3, 30 березня 2017 року близько 18 год. до нього зателефонував знайомий ОСОБА_1 і попросив приїхати в смт.Гоща та забрати належний йому автомобіль, пояснивши що працівниками поліції його було відсторонено від керування транспортним засобом за надуманими підставами. Коли він приїхав в смт.Гоща йому було передано належний ОСОБА_1 автомобіль марки ««Volkswagen Golf». ОСОБА_1 пояснив йому , що відносно нього працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення , передбачене ч. 1 ст.130 КУАП., проте будь-яких ознак , які б свідчили про перебування того у стані наркотичного спяніння , як то підвищена жвавість, неприродна блідість обличчя , він не помітив. ОСОБА_1 був спокійним , адекватним, всі дії вчиняв самостійно.

Частиною 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» передбачено підстави , за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби, а відповідно до ч.2 поліцейський зобовязаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

При матеріалах справи відсутні докази , які б спростовували пояснення ОСОБА_1 та свідчили про наявність у інспектора з дорожнього нагляду СП Гощанського ВП Острозького ВП ГУНП у Рівненській області ОСОБА_4 підстав , передбачених 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» для зупинки транспортного засобу , яким керував ОСОБА_1 , а також які б свідчили про те що останній був поінформований інспектором про конкретну причину зупинення.

Що стосується відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду для встановлення стану наркотичного спяніння , то суду не надано доказів , які б спростовували пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 стосовно відсутності у ОСОБА_1 будь-яких ознак перебування стану наркотичного спяніння , а тому на думку суду дії інспектора не відповідали вимогам п.2 розд. І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка була затверджена наказом № 1452/735 Міністерства внутрішніх справи України та Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 року, згідно якого огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Що стосується письмових пояснень від 30.03.2017 року свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які містяться при матеріалах справи , то суд безпосередньо досліджує докази , а дані свідки в судове засідання за викликом не зявилися.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо недоведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні, а судом не здобуті достатні належні та допустимі докази на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст.247 КУАП

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст. 247 КУпАП , суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити , за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Рівненської області через Гощанський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя :