АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Мельник В.В., за участю:

особи, що подала апеляційну скаргу ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 червня 2017 року відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП),

в с т а н о в и в:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 червня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 10 квітня 2017 року, о 20 год. 42 хв. ОСОБА_2 керував автомобілем «Ауді», державний номер НОМЕР_1, по трасі Бориспіль-Дніпро, у стані алкогольного сп'яніння, огляд на який проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер», ступінь сп'яніння становив 0,21 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 "а" «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року України (надалі - Правил дорожнього руху), та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді місцевого суду та закрити провадження за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також ОСОБА_2 подав клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, в якому зазначив, що справу про адміністративне правопорушення, у порушення вимог ст. 268 КУпАП, розглянуто у його відсутності, а копію оскаржуваної постанови йому вручено лише 12 липня 2017 року, тоді як подано апеляційну скаргу 21 липня 2017 року, а тому строк апеляційного оскарження пропущено з поважних причин.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначав, що суддя місцевого суду розглянув справу про адміністративне правопорушення неповно, з порушенням норм матеріального та процесуального права, без дослідження та належної оцінки наявних у справі доказів.

Апелянт зазначав, що вживав алкоголь за добу до дня проходження огляду на стан сп'яніння, та прилад "Драгер" працює з похибкою у 0,05 проміле, а тому під час проходження огляду прилад показав похибку у більшу сторону, у той час як в дійсності він не вживав спиртні напої у день керування транспортним засобом.

Крім того, зазначав, що перед проходженням огляду, на його вимогу йому не надали свідоцтво про повірку приладу "Драгер", а у поясненнях свідків помилково зазначено про його відмову від проходження огляду на стан сп'яніння у медичному закладі.

Також апелянт вказував на помилкове зазначення у постанові суді місцевого суду про порушення ним вимог п. 2.5 Правил, оскільки він не порушував вказаних вимог Правил, а протокол про адміністративне правопорушення стосовно нього складено за порушення вимог 2.9. "а" Правил.

Зазначав, що працівники поліції провели огляд на стан сп'яніння без наявності для цього ознак, передбачених ч. 3 глави 1 Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських атів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (надалі-Інструкція).

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, що подала апеляційну скаргу - ОСОБА_2, який просив задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, та апеляційна скарга підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що дані про вручення ОСОБА_2 повідомлення про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення у матеріалах справи відсутні.

Згідно наявної у матеріалах справи розписки ОСОБА_2, копію оскаржуваної постанови він отримав 12 липня 2017 року, тоді як подав апеляційну скаргу 21 липня 2017 року.

У зв'язку з цим, вважаю обгрунтованими доводи ОСОБА_2 про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про вручення апелянту у визначений законом строк копії оскаржуваної постанови, а відтак пропущений строк підлягає поновленню.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до пунктів ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

У відповідності до пункту 7 Розділу II Інструкції

про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, установлення стану алкогольного сп'яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0, 2 проміле алкоголю в крові.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що інспектором патрульної служби при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та суддею місцевого суду при розгляді справи вказаних про адміністративне правопорушення вказаних вимог не дотримано.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2.9 Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно мотивувальної частини постанови, висновок судді місцевого суду про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення, поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, даних результату тесту на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», та даних акту огляду на стан сп'яніння.

Дослідивши під час апеляційного розгляду матеріали справи про адміністративні правопорушення, приходжу до висновку, що суддя місцевого суду дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Так, як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 10 квітня 2017 року, складеного відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, останній 10 квітня 2017 року, о 20 год. 42 хв. керував автомобілем «Ауді», державний номер НОМЕР_1, по трасі Бориспіль-Дніпро, у стані алкогольного сп'яніння, огляд на який проводився у присутності двох свідків за допомогою приладу «Драгер», результат тесту становив 0,21 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху.

Згідно пункту 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Пунктами 3-5 розділу ІІ Інструкції поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Огляд на стан сп'яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Перед проведенням огляду на стан сп'яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп'яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

З долученого до матеріалів справи письмового результату тестування ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» Алкотест 6810, убачається дата, час, місце проведеного тестування (10 квітня 2017 року о 21 год. 00 хв.), дані особи, яку піддано тестуванню, результат тесту /а.с. 2/.

Разом з тим, роздруківка вказаного тесту має низьку якість, у зв'язку з чим з вказаного результату тестування неможливо встановити дані про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, а також на вказаній роздруківці тесту не зазначено серію та номер протоколу, до якого він долучений.

Крім того, зазначені у результаті тесту приладу «Драгер» дані про час проведення огляду на стан сп'яніння (21 год. 00 хв.)не узгоджуються з даними протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до яких його складено о 20 год. 55 хв., тобто до моменту проходження особою огляду на стан сп'яніння.

Крім того, як убачається з інструкції експлуатації спеціального технічного засобу "Алкотест 6810", вказаний прилад має похибку 0,05 мг/л, що свідчить про можливість відображення результату тестування з помилкою у діапазоні 0,05 проміле у більшу або меншу сторону.

Враховуючи, що установлення стану алкогольного сп'яніння особи здійснюється у випадку, коли цифровий показник після проведення становить більше 0,2 проміле алкоголю в крові, та беручи до уваги існування похибки у 0,05 проміле, показник результату тестування ОСОБА_2, який становив 0,21 проміле, не може бути достатнім доказом перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп'яніння

За таких обставин, не можуть бути визнані доказами в справі про адміністративне правопорушення і акт огляду на стан сп'яніння та пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, з яких убачається, що вони були свідками того, як 10 квітня 2017 року о 21 год. 00 хв. ОСОБА_2 пройшов перевірку для визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», результат тесту становив 0,21 проміле /а.с. 4-5/.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

З урахуванням наведеного, з точки зору достатності доказів, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в діянні ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші докази на підтвердження винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні.

Між тим, при винесенні оскаржуваної постанови суддя місцевого суду на допущені інспектором поліції порушення при складенні протоколу про адміністративне правопорушення уваги не звернув, оцінки та аналізу наявним у справі доказам не надав, та розглянувши справу у відсутності ОСОБА_2, в порушення вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП, не з`ясував усі обставини справи в їх сукупності, унаслідок чого, за відсутності в матеріалах справи належних доказів, дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, обгрунтованими є доводи апелянта про те, що постановою судді місцевого суду встановлено порушення ОСОБА_2 вимог п. 2.5 Правил, у той час як протокол про адміністративне правопорушення стосовно нього складено за порушення вимог п. 2.9 "а" Правил, що свідчить про невідповідність висновків судді місцевого суду фактичним обставинам справи, та розгляд справи про адміністративне правопорушення не у межах складеного стосовно особи протоколу про адміністративне правопорушення.

Частина 1 ст. 7 КУпАПпередбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням наведеного, вважаю, що доводи апелянта про відсутність в його діях складу правопорушення є обгрунтованими, тому постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_2 задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк апеляційного оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 червня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 червня 2017 року відносно ОСОБА_2 скасувати, та прийняти нову постанову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного

суду м. Києва МельникВ.В.