АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/1007/17 Головуючий у І-й інстанції - Токар Н.В.
Справа № 204/4095/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2017 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Мудрецький Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 вересня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, не працюючий, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік.

При обставинах, зазначених в оскаржуваній постанові, 22.06.2017 року о 00 год. 45 хв. у м. Дніпро по пров. Січовий, 4 водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «ВМW 520і», реєстраційний номер НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного спяніння (порушення мови, координації рухів, зірниця очей не реагують на світло), від проходження медичного огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що не згоден з оскаржуваною постановою у звязку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права. Вказує, що був позбавлений законного права на захист, а також був позбавлений бути присутнім на судових засіданнях з розгляду вказаної справи про адміністративне правопорушення.

В судове засідання апеляційного суду зявились ОСОБА_2 та його захисник адвокат ОСОБА_3, які кожен окремо підтримали в повному обсязі викладені доводи та вимоги апеляційної скарги. При цьому адвокат ОСОБА_3 подала суду апеляційної інстанції клопотання про закриття провадження у справі, яке не підлягає задоволенню.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Що стосується доводів апелянта щодо розгляду адміністративної справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, то вони є необґрунтованими з огляду на те, що за змістом ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута за відсутності цієї особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Матеріали справи містять розписки про повідомлення ОСОБА_2 про дату та час слухання справи на 02.08.2017 року о 14 годині (а.с. 10), на 28.08.2017 року об 11 годині 30 хвилин (а.с. 17) та на 04.09.2017 року о 14 годині 30 хвилин (а.с. 22), про що свідчить його особистий підпис.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що не поїхав з працівниками поліції для проходження медичного огляду на стан спяніння, оскільки був конфлікт та у нього не було для цього часу. В судове засідання суду першої інстанції він не зявився, так як був зайнятий.

Таким чином, оскільки ОСОБА_2 був належним чином сповіщений про місце і час розгляду справи відносно нього, від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, враховуючи, що участь правопорушника у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, в розумінні ч 2 ст. 268 КУпАП не є обовязковою, доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Посилання захисника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_4 на незаконність зупинки автомобілю ОСОБА_2 працівниками поліції, користуючись формальним приводом, не може бути взято до уваги, оскільки відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Необхідно зазначити, що дії співробітників поліції можуть бути предметом скарги на такі дії, однак оскільки в вину ОСОБА_2 ставиться саме відмова від проходження огляду на стан наркотичного спяніння, доводи апеляційної скарги не свідчать про невинуватість особи у адміністративному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Оскільки належним чином зафіксована відмова ОСОБА_2 від проходження медичного огляду є підтвердженням обєктивної сторони скоєного ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного спяніння, обєктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в тому числі, викладених в письмових поясненнях свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, та рапорті інспектора 6 роти 4 батальйону УПП м. Дніпро ОСОБА_7 не вбачається, у звязку з чим доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 в цій частині є необґрунтованими.

Що стосується клопотання про закриття провадження у справі, подане адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2, то таке клопотання не підлягає задоволенню з огляду на положення ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у ч. 3 цієї статті.

Апеляційним переглядом встановлено, що 22 червня 2017 року відносно ОСОБА_2 складений протокол про адміністративне правопорушення через порушення останнім ч. 1 ст. 130 КУпАП, який надійшов на розгляд Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська 11.07.2017 року. Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04.09.2017 року, тобто в строк, визначений ч. 2 ст. 38 КУпАП, ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у дохід держави у розмірі 10200 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

На підставі викладеного, оскільки стягнення на ОСОБА_2 накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доводи клопотання адвоката ОСОБА_3 про закриття провадження у справі, є невмотивованими, а клопотання таким, що не підлягає задоволенню.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є необґрунтованими, у звязку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 вересня 2017 року, якою ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1