АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№33/796/1549/2017 Постанова винесена суддею Куровою О.І.
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Горб І.М., за участю особи, щодо якої провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито - ОСОБА_2, другого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 та його представника - адвоката Куксюка А.Л., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 26 травня 2017 року відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Шендерівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, маючого на утриманні сина, 2010 р.н., не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 (п/б), який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 26 травня 2017 року провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно постанови, суд розглянув протокол про адміністративне правопорушення серії БР №127092, відповідно до якого, 20 квітня 2017 року о 17 год. 50 хв. по вул. В. Гетьмана, 30 (з'їзд з Індустріального мосту) в м. Києві ОСОБА_2, керуючи автомобілем «DAF», державний номерний знак НОМЕР_1, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем «Skoda», державний номерний знак НОМЕР_2, який рухався праворуч від нього, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 13.1 ПДР України.

Проте, посилаючись на встановлені при судовому розгляді обставини та матеріали справи, суддя дійшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України.

В апеляційній скарзі другий учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3, вважаючи постанову суду незаконною та необгрунтованою, просить її скасувати та визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що обставини дорожньо-транспортної пригоди досліджені судом поверхнево, не оглянуті належним чином матеріали справи та неправильно застосовано норми законодавства.

При цьому, зазначає, що він погоджується з висновками працівників поліції, якими було оформлено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, оскільки саме водій ОСОБА_2 порушив Правила дорожнього руху, так як, рухаючись паралельно з останнім в крайній правій смузі, він проїхав автомобіль «DAF», який знаходився ліворуч у другій смузі, і в цей час відчув удар в задню частину свого автомобіля, тобто водій автомобіля «DAF» фактично здійснив наїзд на його автомобіль у зв'язку із тим, що не переконався в безпечності свого маневру, що також підтверджується і записом камери відеореєстратора.

Також з фотозображень з місця ДТП видно, що автомобіль «Skoda» був зажатий автомобілем «DAF» та отримав пошкодження в задню частину автомобіля. При цьому зіткнення сталося на з'їзді з моста, який має ширину проїжджої частини на початку широкий, а потім звужується, оскільки на шляху з'являється смуга для руху зустрічних транспортних засобів. Тому водій автомобіля «DAF», який рухався в другій смузі для руху, для того щоб не виїжджати на смугу зустрічного руху, вирішив перестроїтися в крайню праву смугу, по якій рухався автомобіль «Skoda», при цьому, не врахувавши вимоги ПДР України, зокрема п.п. 10.1,1.5, 10.6 ПДР України, здійснив зіткнення.

Проте, у постанові суду відсутнє будь-яке обґрунтування відсутності складу адміністративного правопорушення та фактичний опис обставин, установлених під час розгляду справи, що суперечить ст. 283 КУпАП, а висновки зроблені судом першої інстанції суперечать положенням ПДР та матеріалам справи.

Так, суд першої інстанції в постанові зазначив, що ОСОБА_2 п. 10.4. ПДР не порушив, оскільки цей пункт має виключення щодо необхідності займати крайнє положення на проїзній частині, а саме - якщо рух можливий лише в одному напрямку, однак, суд першої інстанції, цитуючи вказаний пункт ПДР, залишив поза увагою закінчення речення цього пункту, де зазначено, що водій не повинен займати крайнє праве положення при повороті у випадку, коли здійснюється поворот у разі в'їзду на перехрестя, де рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Таким чином, вказане виключення можливе лише у випадку, якщо поворот здійснюється в одному напрямку, який визначений дорожніми знаками чи розміткою, але на з'їзді з Індустріального мосту відсутня дорожня розмітка та відповідні дорожні знаки, і докази наявності зазначених елементів дорожньої розмітки в матеріалах справи відсутні, а на схемі місця ДТП чітко зазначено, що горизонтальна дорожня розмітка відсутня - «ЗАТЕРТА».

Тому, висновки суду першої інстанції ґрунтуються виключно на припущеннях, а водій автомобіля «DAF» при здійсненні повороту праворуч, виїжджаючи на з'їзд з Індустріального мосту, повинен був зайняти крайнє праве положення на дорозі.

Водночас, відповідно до вимог п. 10.6 ПДР України, водій автомобіля «DAF», враховуючи габарити автомобіля, мав право здійснювати поворот не з крайнього положення дороги, однак, при цьому, він повинен не створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху.

Проте, як видно зі схеми ДТП та фотозображень з місця ДТП, характеру механічних пошкоджень та слідоутворення (залишків фарби) на автомобілі «Skoda», водій автомобіля «DAF», здійснюючи маневр повороту праворуч не з крайнього положення, перетнув смугу руху - крайню праву, по якій рухався автомобіль «Skoda», чим створив перешкоду для вказаного автомобіля, порушив інтервал (відстань між боковими частинами автомобіля) та завдав механічних пошкоджень, здійснивши наїзд на автомобіль «Skoda».

Вказані докази, як вказує апелянт, підтверджують те, що саме водій ОСОБА_2 не діяв з дотриманням правил дорожнього руху та п. 13.1 ПДР, внаслідок порушення якого ним і відбулося зіткнення з автомобілем «Skoda».

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_3 та його представника - адвоката КуксюкаА.Л. на підтримку доводів апеляційної скарги, а також заперечення ОСОБА_2 проти апеляційної скарги,дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного всебічного і об'єктивного дослідження доказів по справі та з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, ці вимоги закону судом першої інстанції належним чином не виконані.

Як вбачається з матеріалів справи, розглядаючи справу по суті, суддя вислухав пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди і дослідив матеріали справи та дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 порушень Правил дорожнього руху, оскільки ОСОБА_2 здійснював рух в своїй полосі і через габарити свого транспортного засобу не міг виконати поворот праворуч з відповідного крайнього положення, тому збільшив радіус повороту, а в цей момент водій автомобіля «Skoda» також здійснював поворот у тому ж напрямку і через незначний боковий інтервал сталося зіткнення.

Проте, дійшовши таких висновків про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та одночасно і про недотримання в тій дорожній ситуації безпечного бокового інтервалу, суддя районного суду у постанові не вказав, ким саме з водіїв в даному випадку не було дотримано безпечного бокового інтервалу, в результаті чого сталася дорожньо-транспортна пригода, що призвело до пошкодження транспортних засобів, а своїх висновків в цій частині - щодо відсутності в діях ОСОБА_2 саме порушення вимог п. 13.1 ПДР України, як про те складено щодо нього протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, у постанові не мотивував.

За таких обставин, прийняте суддею рішення по даній справі не можна визнати законним і обґрунтованим, а тому воно підлягає скасуванню.

За результатами розгляду апеляційної скарги та перевірки матеріалів справи слід прийняти нову постанову, якою встановити такі обставини вчинення адміністративного правопорушення, а саме: 20 квітня 2017 року о 17 год. 50 хв. по вул. В. Гетьмана, 30 (з'їзд з Індустріального мосту) в м. Києві ОСОБА_2, керуючи автомобілем «DAF», державний номерний знак НОМЕР_1, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем «Skoda», державний номерний знак НОМЕР_2, який рухався праворуч від нього, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 13.1 ПДР України.

Вказані обставини підтверджуються даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, який складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, у схемі дорожньо-транспортної пригоди, в якій відображені необхідні й достатні відомості щодо організації дорожнього руху по вул. В. Гетьмана, 30 (з'їзд з Індустріального мосту) в м. Києві, а також дані щодо напрямку руху транспортних засобів до моменту зіткнення, місце зіткнення транспортних засобів, їх розташування після зіткнення, характеру і локалізації механічних пошкоджень автомобілів, а також у поясненнях учасників дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 та ОСОБА_3, і у наданому останнім відеозаписі події з відеореєстратора.

Так, ні ОСОБА_2, ні ОСОБА_3 не оспорюється факт дорожньо-транспортної пригоди, що мав місце 20 квітня 2017 року о 17 год. 50 хв. по вул. В. Гетьмана, 30 (з'їзд з Індустріального мосту) в м. Києві.

При цьому, за поясненнями ОСОБА_2, наданими ним в суді апеляційної інстанції, він, керуючи автомобілем «DAF», рухався по вул. Борщагівській і почав здійснювати поворот направо на вул. Гетьмана із середньої смуги. При цьому на з'їзді з мосту автомобілі також рухались і в крайній правій смузі і він бачив автомобіль ОСОБА_3, коли той рухався в крайній правій смузі, але він випередив його, включив покажчик повороту та продовжив рух праворуч. Рухаючись по з'їзду, він прийняв правіше і почув тріск, сталося зіткнення з автомобілем ОСОБА_3.

Також вказав, що коли він почав здійснювати поворот, то автомобіль ОСОБА_3 знаходився дещо позаду нього і попав у мертву зону та на момент зіткнення він його не бачив, але вважає, що в цій ситуації ОСОБА_3 бачив, що він віз негабаритний вантаж, бачив включений у нього покажчик повороту і міг його пропустити.

Таким чином, сам ОСОБА_2 не заперечує тієї обставини, що, повертаючи праворуч на вул. Гетьмана не з крайнього правого положення, він змістився дещо праворуч, тобто ближче до крайньої правої смуги, по якій рухався автомобіль «Skoda» під керуванням ОСОБА_3

Разом з тим, пояснення ОСОБА_2 в тій частині, що на момент його повороту автомобіль ОСОБА_3 знаходився дещо позаду нього та таким чином фактично про те, що ОСОБА_3 намагався його випередити (проскочити), виїхавши у крайню праву смугу руху, спростовуються поясненнями іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3, даними схеми дорожньо-транспортної пригоди щодо розташування транспортних засобів на проїзній частині після зіткнення та пошкоджень, які отримали автомобілі в результаті цього, які повністю узгоджуються з поясненнями водія ОСОБА_3, а також відеозаписом події з відеореєстратора.

Так, з пояснень іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3, наданих ним одразу після дорожньо-транспортної пригоди, які він підтвердив і в суді апеляційної інстанції, вбачається, що він здійснював рух по з'їзду з Індустріального мосту в напрямку Караваєвих дач в крайній праві смузі руху.Перед з'їздом з Індустріального мосту його автомобіль обігнав автомобіль «DAF», який рухався ліворуч, та зупинився, проїхавши певну відстань. Він їхав майже впритул до автомобіля чорного кольору, який їхав перед ним, і проїхав автомобіль «DAF», який рухався дуже повільно, майже стояв ліворуч у другій смузі. Проїхавши автомобіль «DAF», який знаходився ліворуч, він відчув удар в задню частину свого автомобіля.

Саме такий механізм дорожньо-транспортної пригоди повністю відповідає об'єктивним даним, що зазначені у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, та підтверджений зібраними по справі доказами.

Так, зі схеми дорожньо-транспортної пригоди, з якою погодились обоє учасників ДТП, підписавши її без будь-яких заперечень і зауважень, та в якій відображено місце зіткнення, положення транспортних засобів після зіткнення, пошкодження, які мали автомобілі в результаті дорожньо-транспортної пригоди, вбачається, що після зіткнення автомобіль «Skoda» розташовується ближче до правого краю проїзної частини, при цьому автомобіль «Skoda» розташовується більше ніж на пів корпусу попереду автомобіля «DAF», і відстань від його переднього правого колеса до краю проїзної частини складає 0,6 м, а до заднього правого колеса - 0,4 м, в той час як автомобіль "DAF" розташовується дещо ліворуч, передньою правою частиною впритул до задньої лівої частини автомобіля «Skoda», і відстань від його переднього правого колеса до краю проїзної частини складає 2 м, а до заднього правого колеса - 2,6 м, тобто передня частина автомобіля «DAF» значно зміщена вправо, і в результаті зіткнення в автомобілі «Skoda» маються пошкодження заднього бамперу, заднього лівого крила та задньої лівої фари, а в автомобілі «DAF» - пошкодження відсутні, що повністю підтверджує свідчення другого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 щодо механізму дорожньо-транспортної пригоди.

Характер і локалізація пошкоджень на автомобілі «Skoda» свідчать про те, що передньою правою частиною (правим переднім колесом) автомобіль «DAF» контактував із лівою задньо-боковою частиною автомобіля «Skoda».

Вказані обставини об'єктивно підтверджуються і наявними в матеріалах справи та долученими під час апеляційного розгляду фотографіями місця розташування автомобілів після зіткнення та пошкоджень автомобіля «Skoda» після зіткнення.

При цьому з відеозапису події з відеореєстратора, долученого до апеляційної скарги, вбачається, що з моменту початку з'їзду з Індустріального мосту ОСОБА_3 весь час рухається у крайній правій смузі, проїхав автомобіль «DAF», який рухався ліворуч від нього, і на момент зіткнення знаходився попереду автомобіля «DAF», який навіть не зафіксований на той момент відеореєстратором.

Тобто дані схеми ДТП щодо місця розташування автомобілів «DAF» та «Skoda» після зіткнення та їх пошкоджень, вказують на те, що ОСОБА_3 здійснював рух по крайній правій смузі, в той час, як саме ОСОБА_2, здійснюючи поворот праворуч, передньої правою частиною керованого ним автомобіля почав зміщуватися праворуч до крайньої правої смуги і не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем «Skoda».

Отже, сукупність приведених вище доказів свідчить про недотримання водієм ОСОБА_2 вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до визначення терміну «безпечний інтервал», яке міститься у п. 1.10 ПДР, - це відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об'єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху.

Твердження ж ОСОБА_2 про те, що водій ОСОБА_3 потрапив у мертву зону його автомобіля, внаслідок чого він його не бачив, жодним чином не вказують на його невинуватість в даній дорожньо-транспортній пригоді, оскільки, здійснюючи маневр повороту направо не з відповідного крайнього положення, саме ОСОБА_2 повинен здійснювати свій маневр безпечно та дотримуючись безпечного бокового інтервалу.

Таким чином, оцінюючи, досліджені у судовому засіданні, докази, вважаю, що своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Враховуючи наведені дані про невідповідність висновків суду першої інстанції щодо невинуватості ОСОБА_2 фактичним обставинам справи, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а постанова судді Солом'янського районного суду м. Києва від 26 травня 2017 року - скасуванню з прийняттям нової постанови, якою слід визнати ОСОБА_2винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до вимог п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю у разі закінчення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення у справах, підвідомчих суду, може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Оскільки правопорушення мало місце 20.04.2017 року, то на момент розгляду справи в апеляційному суді, передбачені в ч. 2 ст. 38 КУпАП, строки накладення адміністративного стягнення закінчилися, у зв'язку з чим провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП слід закрити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 26 травня 2017 року, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, - скасувати.

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і провадження у справі закрити, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва Горб І.М.