Апеляційний суд Житомирської області
Справа №285/1391/17 Головуючий у 1-й інст. Помогаєв А. В.
Категорія ст.124 КУпАП Доповідач Жизнєвський Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2017 року м.Житомир

Суддя апеляційного суду Житомирської області Жизнєвський Ю.В. за участі апелянта ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Ковальчука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26 квітня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

Зазначеною постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір 320 грн.

Відповідно до постанови суду, 14.03.2017 р. о 21 год. 10 хв. ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем НОМЕР_1, по вул. Житомирській в м. Новоград-Волинський, не врахував дорожню обстановку, здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_3, який отримав легкі тілесні ушкодження.

На прийняте рішення до Апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла апеляційна скарга в якій він просить поновити йому строк для подачі апеляційної скарги, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Також просить частково скасувати постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26 квітня 2017 року в частині позбавлення його права керувати транспортними засобами та прийняти нову постанову, якою накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченого санкцією ст.124 КУпАП.

Зазначає, що 26.04.2017 р. в судовому засіданні суд видалився в нарадчу кімнату для прийняття рішення та зазначив, що копія рішення буде йому направлена поштовим зв'язком.

В подальшому копію постанови він не отримав, а тому 10 травня 2017 року звернувся в канцелярію суду із заявою про видачу копії постанови, яку отримав лише 22.05.2017 року, про що поставлена відповідна відмітка працівника суду на тексті Постанови, а тому вважає, що пропустив процесуальний строк з поважних причин, який підлягає поновленню.

Вважає, що постанова щодо позбавлення його права керування транспортними засобами є занадто суворою, а відтак помилковою, яка підлягає скасуванню.

Зазначає, що суд не взяв до уваги обставини, які пом'якшують його вину, а саме те, що вагомою причиною ДТП було керування ОСОБА_4 велосипедом в порушення ПДР, а саме п.6.2 та п.п.а) п.6.6. ПДР. Тобто «потерпілий», як велосипедист, не вправі був взагалі перебувати на проїжджій частині дороги у темну пору доби (21 год.30хв.) без світлоповертаючих пристроїв та з вимкнутим ліхтарем (фарою). Відповідно він, керуючи автомобілем, розраховував на те, що інші учасники дорожнього руху виконуватимуть ПДР, як це передбачено у п.1.4. цих Правил. Відповідно на той момент він і не мав у своїй уяві те, що може бути незаконний виїзд велосипедиста на дорогу, якого, враховуючи дорожню обстановку, при ввімкнені ближнього в населеному пункті світлі фар він і не міг миттєво розгледіти, щоб екстрено загальмувати або об'їхати його, як перешкоду. Окрім цього, суд не звернув належної уваги на ту обставину, що наявність чи відсутність факту його сп'яніння розглядається цим же судом в рамках іншого судового провадження за ст.130 КУпАП (Справа №3/0285/342/17), при якому були виявлені суттєві порушення законодавства при фіксації та оформленні адміністративних матеріалів, щодо яких вирішується питання про їх повернення на доопрацювання поліції.

Вважає, що оскільки станом на 24 квітня 2017 року, не було, судового рішення, яким його визнано винним у керуванні транспортним засобом у нетверезому стані, то при винесені вищезазначеної постанови суд не повинен був враховувати такі припущення як обставину, що обтяжує його відповідальність, у тому числі як таку, що має причинно-наслідковий зв'язок з ДТП.

Зазначає, що вирішуючи питання про позбавлення його права керування транспортними засобами суд фактично не врахував тієї обставини, що він є круглим сиротою та одинокою, соціально-незахищеною людиною. Тобто проживає сам, без будь-якої сторонньої підтримки. Відтак має потребу у своєму транспортному перевезенні, щоб заробити собі на життя, наймаючись на різні цивільно-правові роботи, доходи від яких є єдиним джерелом для його прожиття. Відтак позбавляючи його правової можливості керування власним авто суд цим самим неспіврозмірно обмежив його в реалізації на тривалий проміжок часу своїх соціальних потреб. Також суд не врахував тієї обставини, що в минулому він не притягався до кримінальної чи адміністративної відповідальності. Не має негативних характеристик, зокрема зі сторони органу місцевого самоврядування та правоохоронних органів, жодних приводів до міліції (поліції).

Також вважає, що суд не звернув увагу на те, що внаслідок неправомірних дій потерпілого, постраждав і він, оскільки від ДТП було пошкоджено і керований ним автомобіль. Не надано судом належної оцінки тому, що питання виплати потерпілому страхового відшкодування внаслідок ДТП вирішиться позитивно, оскільки цивільно-правова відповідальність керованого ним авто застрахована відповідним Полісом.

В письмовому запереченні потерпілий ОСОБА_3 просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Новоград-Волинського суду від 24.04.2017 року без зміни та просив провести апеляційний розгляд за відсутності його та його представника.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, заслухавши пояснення апелянта ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Ковальчука В.В., які підтримали подану апеляційну скаргу з наведених в ній мотивів, Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Апеляційний суд доводи апелянта про поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції вважає обґрунтованими та вважає за можливе поновити їх, оскільки з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу йому копії постанови 10.05.2017 року, яку отримав 22.05.2017 року та оскаржив 25.05.2017 року, тобто в межах 10-ти денного строку оскарження.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1, суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, однак не в повній мірі дотримався вимог ст.280 КУпАП та безпідставно зазначив у постанові обтяжуючу відповідальність ОСОБА_1 обставину, а саме те, що останній під час керування автомобілем, перебував у стані алкогольного сп'яніння, оскільки в даному протоколі не зазначено, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Протокол про керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння на час розгляду даної справи в суді першої інстанції розглянутим не був і рішення по ньому прийнято не було.

В ході апеляційного розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 встановлено, що дані, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №278822 від 06 квітня 2017 року відповідають дійсності та в достатній мірі відображають обставини події.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підтверджується фактичними даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №278822 від 06 квітня 2017 року, згідно якого 14.03.2017 року о 21:10, в м. Новоград-Волинський по вул. Житомирській, ОСОБА_1 керуючи автомобілем «ВАЗ 2104» державний номер НОМЕР_2, будучи неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував стану транспортного засобу та здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_3 (а.с.3).

В протоколі про адміністративне правопорушення, в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення ОСОБА_1 зазначив, що згоден із скоєним правопорушенням (а.с.3).

Дослідивши матеріали справи, Апеляційний суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП доведена повністю.

Апеляційні доводи ОСОБА_1 в частині того, що велосипедист ОСОБА_3 сам винуватий, що потрапив у ДТП, оскільки він не вправі був взагалі перебувати на проїжджій частині дороги у темну пору доби без світлоповертаючих пристроїв та з вимкнутим ліхтарем є безпідставними. Так з постанови про закриття кримінального провадження від 27.03.2017 року вбачається, що допитаний стосовно обставин ДТП водій ОСОБА_1 пояснив, що під час руху з мікрорайону «Лубчиця» по вулиці Житомирській в напрямку центра міста він відволікся на те, щоб увімкнути автомагнітолу і в цей час відчув, як автомобіль зіткнувся з перешкодою, як потім з'ясував - це був велосипедист. Тобто саме те, що водій відволікся від дорожньої обстановки під час керування автомобілем і стало причиною ДТП, а не відсутність світлоповертаючих пристроїв на велосипеді, як про це зазначає ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він є круглим сиротою та одинокою, соціально-незахищеною людиною, проживає сам, без будь-якої сторонньої підтримки, а відтак має потребу у своєму транспортному перевезенні, щоб заробити собі на життя, наймаючись на різні роботи, доходи від яких є єдиним джерелом для його прожиття, Апеляційний суд не вважає беззаперечною підставою для зміни накладеного судом першої інстанції стягнення.

Тому Апеляційний суд погоджується із застосованим адміністративним стягненням судом першої інстанції, який врахувавши характер скоєного правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, застосував до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції ст.124 КУпАП, та не вважає таке стягнення надто суворим.

Разом з тим, враховуючи, що на час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 в Апеляційному суді адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП місцевим судом не розглянуті, а отже рішення, яке набрало законної сили також відсутнє, тому Апеляційний суд вважає необхідним змінити постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду від 24.04.2017 року, виключивши з її тексту посилання на те, що ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння керував автомобілем, а також виключити обтяжуючу відповідальність ОСОБА_1 обставину - перебування у стані алкогольного сп'яніння.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26 квітня 2017 року відносно ОСОБА_1 змінити, виключивши з її тексту посилання на керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп'яніння та обтяжуючу відповідальність ОСОБА_1 обставину - перебування у стані алкогольного сп'яніння.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: