Справа № 219/3235/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2017 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Конопленко О.С.

за участю секретаря Баканової А.В.,

розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла від інспектора з дорожнього нагляду сектору превенції Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину доньку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, електромеханіка станційного обладнання Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

22 березня 2017 року о 13 годині 20 хвилин по вулиці Сибірцева в місті Бахмут Донецької області водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Renault Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, і здійснив зіткнення з автомобілем «МАЗ 5551», реєстраційний номер НОМЕР_2, який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, перелічені в схемі дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, ОСОБА_1, порушивши вимоги пункту 10.1 Правил дорожнього руху України, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Особу ОСОБА_1 встановлено на підставі копії посвідчення водія серії ВХТ 208085, виданого центром 1442 12 лютого 2016 року, йому розяснені права, передбачені ст.ст. 10 ч. 4, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні провину у скоєному адміністративному правопорушенні не визнав, пояснивши, що дійсно 22 березня 2017 року, приблизно о 13 годині 20 хвилин, керуючи автомобілем «Renault Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1, та рухаючись по правій полосі автомобільної дороги, розташованій по вулиці Сибірцева, в напрямку вулиці Горбатова, зупинився на відстані приблизно 10-15 метрів до перехрестя зазначених вилиць, при цьому не заглушивши двигуна, щоб забрати свою дружину, яка чекала його на вулиці в зазначеному місці. Коли дружина сіла до автомобілю, ОСОБА_1 ввімкнув лівий сигнал повороту, побачив в ліве дзеркало заднього виду автомобіль «МАЗ», який їхав позаду нього на відстані приблизно 20-30 метрів з невеликою швидкістю, та, не змінюючи напрямку руху автомобіль під керуванням ОСОБА_1 почав рух. В свою чергу, швидкість руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 була приблизно 5-10 км/год. Оскільки ОСОБА_1 було необхідно повертати на перехресті направо, він ввімкнув правий сигнал повороту, позначивши свій намір змінити напрямок руху, та вважаючи, що автомобіль «МАЗ», який знаходився позаду нього, їхав зі швидкістю руху меншою, ніж у нього, вирішив, що зможе безпечно (без створення перешкод або небезпеки іншим учасникам руху) здійснити поворот направо раніше, ніж водій автомобіля «МАЗ», не надаючи переваги у русі останньому та не поступившись йому дорогою. Так, підїжджаючи до перехрестя та повністю сконцентрувавши увагу на дорожній обстановці, він побачив тінь автомобіля «МАЗ», який своїм заднім бампером зачепив його автомобіль, спричинивши механічні ушкодження лівого дзеркала заднього виду, лівого переднього крила, лівої передньої фари та переднього бампера зліва. Вважає, що ним правила дорожнього руху порушені не були, оскільки він рухався виключно по правій полосі руху автомобільної дороги, не міняючи напрямку свого руху, вмикав відповідні знаки повороту (лівий знак повороту, коли відїжджав від краю проїжджої частини, та правий коли мав намір повернути не перехресті). Вважає, що винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є водій автомобіля «МАЗ», оскільки він не помітив автомобіль ОСОБА_1, який рухався попереду, та, відповідно, не загальмував, виконуючи перестроювання на іншу полосу руху при обгоні. Вважає, що механізм утворення ушкоджень на його транспортному засобі повязаний з тим, що водій транспортного засобу «МАЗ» «підрізав» його при виконанні обгону.

В свою чергу, допитаний в судовому засіданні інший учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 пояснив, що 22 березня 2017 року, приблизно о 13 годині 20 хвилин, він, керуючи автомобілем «МАЗ 5551», реєстраційний номер НОМЕР_2, виїжджав з двору третьої школи на вулицю Сибірцева. Враховуючи, що на повороті при виїзді з двору на вулицю Сибірцева поганий огляд дорожньої обстановки та розташований стовп, який без здійснення виїзду на ліву частину проїжджої частини автомобільної дороги можна зачепити транспортним засобом, він був вимушений виїхати на ліву частину автомобільної дороги, після чого побачив припаркований на правій частині дороги автомобіль «Renault», в який сідала жінка, та в подальшому, маючи намір обїхати зазначений автомобіль, ввімкнув лівий знак повороту, та здійснив обїзд, після чого відчув удар в задню частину транспортного засобу. При цьому зазначив, що при здійсненні обїзду автомобіля «Renault Logan» не помітив ввімкнуту аварійну сигналізацію, знаки повороту, стоп-сигнал тощо, оскільки вказаний автомобіль був у нерухомому стані.

Під час розгляду справи сторонам були створені умови для повного, усебічного розгляду справи. Судом було розяснено особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, право заявити клопотання про проведення експертизи з метою зясування причинного звязку між його діями та дорожньо-транспортною пригодою, проте, ОСОБА_1 таким правом не скористався, вважав, що необхідність у призначенні такої експертизи відсутня. У звязку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в матеріалах доказами.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що, не дивлячись на невизнання ОСОБА_1 своєї вини, його вина у скоєнні даного правопорушення повністю знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та підтверджується зібраними по справі доказами.

Так, вина ОСОБА_1 підтверджується його ж показами, які свідчать, що він сконцентрував свою увагу саме на останньому маневрі (повороті направо на перехресті), не урахувавши дорожню обстановку в сукупності. Такі факти переконують суд в тому, що ОСОБА_1, додержуючись вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху України, мав технічну можливість уникнути даної дорожньо-транспортної пригоди.

Не дивлячись на невизнання ОСОБА_1 своєї вини, його вина у вчиненні даного правопорушення повністю підтверджується матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 898905 від 22 березня 2017 року та схемою ДТП доданою до нього, згідно якої автомобіль «Renault Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1, під час дорожньо-транспортної пригоди отримав ушкодження: переднього лівого крила, переднього бампера, лівого дзеркала заднього виду, передньої лівої фари, а автомобіль «МАЗ 5551», реєстраційний номер НОМЕР_2,в свою чергу, отримав ушкодження заднього правого крила.

Виходячи з такої схеми дорожньо-транспортної пригоди, характеру отриманих технічних ушкоджень та їх механізму, а також розміщення автомобілів на проїжджій частині, вказані в схемі так само узгоджуються з іншими доказами, поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд також звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення та схема дорожньо-транспортної пригоди були складені в присутності ОСОБА_1, ним підписані, жодних зауважень на час їх складання та підписання ОСОБА_1 не висував, так само як і письмові пояснення, надані ним після дорожньо-транспортної пригоди на окремому аркуші, які він власноручно підписав.

Відповідно до пункту 10.1 Правил дорожнього руху України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Діючи у відповідності до пункту 10.1 Правил дорожнього руху України, водій ОСОБА_1 мав технічну можливість попередити дану дорожньо-транспортну пригоду.

Інших обставин, які мають суттєве значення для розгляду справи судом не встановлено.

Аналізуючи зібрані по справі докази та встановлені обставини в їх сукупності, суд приходить до однозначного висновку, що дії ОСОБА_1 знаходяться в прямому причинному звязку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, у звязку з чим він винен в порушенні вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху України і в його діях мається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Крім того, оцінюючи встановлені обставини дорожньо-транспортної пригоди, суд вважає, що в даній ситуації ОСОБА_1 повинен був перед початком руху переконатися, що це буде безпечним, і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Аналізуючи здобуті у справі докази, суд бере до уваги тільки ті докази, які були здобуті у встановленому законом порядку.

Суд вважає, що у справі досить доказів, прямо передбачених ст. 251 КУпАП, для повного, усебічного і об'єктивного розгляду справи, які вказують про винність ОСОБА_1

При цьому, свідчення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності про відсутність його вини у вчиненні правопорушення, оскільки він правил дорожнього руху не порушував, суд до уваги не бере, оскільки усі матеріали справи, говорять про зворотне. Таким чином, суд не бере до уваги аргументи особи, яка притягається до відповідальності про те, що в умовах дорожньої обстановки, що склалася, він не мав можливості уникнути дорожньо-транспортної пригоди і вважає, що його дії не знаходяться в прямому причинному зв'язку з настанням цієї дорожньо-транспортної пригоди. Суд розцінює пояснення ОСОБА_1, дані ним суду, як спосіб уникнути адміністративної відповідальності за вчинене ним правопорушення.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні даного правопорушення, обираючи йому вид та міру адміністративного стягнення, суд враховує дані про його особу, ступінь громадської безпеки скоєного, відсутність обставин, що помякшують та обтяжують вину та інші суттєві обставини, а саме те, що ОСОБА_1 має постійне місце мешкання та роботи, враховуючи його майновий стан, суд вважає, що з метою його виховання у дусі додержання законів України, а також попередження скоєння ним нових правопорушень слід застосувати до нього стягнення у виді штрафу на користь державі в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог статті 40-1 КУпАП, ст. 4 ч. 2 п. 5 ЗУ «Про судовий збір» ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Беручи до уваги наведене, керуючись ст. ст. 33, 124, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та призначити йому стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 320 (триста двадцять) гривень.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О. С.Конопленко