АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/705/17 Справа № 202/3301/17Головуючий у 1 й інстанції - Ігнатенко В. В. Доповідач - Калініч Н.І.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2017 року м. Дніпро

Суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Калініч Н. І., за участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2017 року, якою:

-ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1,

- визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно викладених у постанові судді першої інстанції обставин, ОСОБА_2, 07 травня 2017 року о 03 годині 30 хвилин керував автомобілем НОМЕР_1 по вул. Січеславська Набережна в стані алкогольного сп'яніння, огляд на стан сп'яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Драгер у присутності двох свідків, результат якого склав 1,84 проміле, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В своїй апеляційній скарзі особа яка притягується до адміністративної відповідальності, просить постанову судді першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі особа що притягається до адміністративної відповідальності зазначає, що дійсно знаходився в стані алкогольного сп'яніння, однак в свою чергу не керував транспортним засобом та сидів на задньому пасажирському сидінні. Автомобілем керував ОСОБА_3, який поїхав за запчастинами для ремонту авто.

На думку ОСОБА_2 патрульні безпідставно провели тест на стан алкогольного сп'яніння, так як останній був пасажиром авто а не водієм.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення та іншими документами.

Таким чином, суддя розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен оцінити докази, одним із яких є протокол, та висловити думку з приводу, чому спростовує даний доказ і які наводить докази щодо відсутності адміністративного правопорушення.

Вказані вимоги закону, суд першої інстанції виконав в повному обсязі, та постановив рішення, яке може вважатися обґрунтованим оскільки наявні посилання на докази які досліджено в судовому засіданні.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та вина ОСОБА_2,окрім протоколу про адміністративне правопорушення, підтверджується рапортом поліцейського 5 роти, 1 батальйону УПП в м.Дніпро ОСОБА_4, в якому викладені фактичні обставини скоєного ОСОБА_2.,інкримінованого правопорушення; поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, відповідно до яких, в присутності останніх, ОСОБА_2 пройшов освідування на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу Драгер результат якого показав 1.84% проміле.

Об'єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в поясненнях свідків, по справі не вбачається.

Крім того, апелянт не вимагав у працівників поліції надати йому сертифікат відповідності та свідоцтво про перевірку робочого засобу вимірювальної техніки, або відвезти його до лікарні, для встановлення огляду на стан сп'яніння в належній медичній установі.

Допитані у суді першої та апеляційної інстанції свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_3 не надали показів , які б свідчили, що 07.05. 2017 року о 03.30 годині автомобілем НОМЕР_2 не керував власник автомобілю ОСОБА_2, оскільки з їх показів не можна встановити причини не прибуття начебто водія ОСОБА_3 при затриманні ОСОБА_2, враховуючи що автомобіль працівниками поліції було передано саме особі, яка прибула за викликом ОСОБА_2 та ОСОБА_7- ОСОБА_8

Крім того, покази ОСОБА_3 та ОСОБА_7 суперечливі в частині часу скоєння правопорушення,оскільки як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення водій ОСОБА_2 о 03.30 керував транспортним засобом, тоді як свідок ОСОБА_3 в апеляційній інстанції надавав пояснення,що біля 02.00 часів поїхав за запчастинами для автомобіля та повернувся о 03.30 годині, що суперечить встановленому у адміністративній справі. Якщо б свідок ОСОБА_3 прибув о 03.30 годині до місця зупинки автомобіля, він би мав змогу пояснювати працівникам поліції про його керування вказаним автомобілем, однак свідок з показів ОСОБА_7 був обізнаний про затримання ОСОБА_2 та не з'явився а ні до місця пригоди, а ні до відділення поліції, тому покази вказаних свідків неспроможні та надані з метою уникнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Разом з тим, з наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудного відео регістратора вбачається, що ОСОБА_2 перебував з явними ознаками алкогольного сп'яніння, що є підтвердженням об'єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що виразилося у керуванні транспортним засобом особою яка перебуває в стані алкогольного сп'яніння. На протязі значного часу ОСОБА_2 роз'яснювалися положення закону та він мав змогу сам та скориставшись допомогою свідка ОСОБА_7 викликати особу, яка нібито керувала вказаним транспортним засобом та покинула його на певний час, однак про вказану особу- ОСОБА_9 правопорушник та свідок вказували тільки у суді.

В апеляційному суді з показів ОСОБА_7 та ОСОБА_2 встановлено, що крім ОСОБА_2, як особи яка мала права керування транспортним засобом, інших осіб в автомобілі не було та ОСОБА_7 не керувала транспортним засобом, що спростовує покази свідків та самого ОСОБА_2 про наявність іншого водія.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Таким чином, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки не виникає сумніву щодо доведеності вини останнього у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, так як правопорушення повністю знайшло своє підтвердження наявними в матеріалах справи доказах, яким суд першої інстанції надав належну оцінку.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И ЛА :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2017 року, якою ОСОБА_2, за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.І. Калініч