Справа № 163/1187/17
Провадження №3/163/771/17
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2017 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Гайдук А.Л.,

за участі секретаря Костюк Р.М.,

представників Волинської митниці ДФС: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_3,

захисника особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_3 ОСОБА_4,

розглянувши, направлені Волинською митницею ДФС, матеріали справи за протоколом №1012/20500/17 про притягнення до відповідальності за ст. ст.471, 472 МК України

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_6, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, 2.2, в м.Порто Португальської Республіки, непрацюючого, РНОКПП 30181446, закордонний НОМЕР_1, виданий 19.09.2014 року, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3 25.03.2017 року приблизно о 17 год. 40 хв., слідуючи з України в ОСОБА_6 через митний пост Ягодин Волинської митниці ДФС, в якості водія автомобіля марки «Мерседес-Бенз», реєстраційний номерний знак 55-77-SE, порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор», переміщуючи у барсетці дозволену до вивезення за межі України, без письмового декларування та надання дозвільних документів, 10000,00 євро, також валюту, яка знаходилась в кишені його куртки та склала понад допустиму до вивезення за межі України норму готівки, а саме, 3710 євро, що згідно офіційного курсу НБУ станом 25.03.2017 року становить 108274,21 грн., чим порушив вимоги пункту 2 розділу 2 Інструкції про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 148 від 27.05.2008 року, та вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Крім цього, ОСОБА_3 ставиться у вину те, що він, за вищевикладених обставин, не задекларував за встановленою формою переміщувану ним валюту, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 472 МК України.

ОСОБА_3 в суді вину у вчиненні інкримінованих йому правопорушень визнав частково, а саме, визнав факт порушення правил переміщення валюти понад норму смугою митного контролю «зелений коридор», заперечивши вчинення її недекларування, тобто правопорушення, передбаченого ст.472 МК України. Пояснив, що перебуваючи в Україні він позичив 15000 євро, з яких: 5000 євро залишив батькові, оскільки останній хворіє (має підозру на онкозахворювання), а решту 10000 євро переміщував з собою через митний кордон України. Під час проходження митного контролю, його автомобіль було скеровано у бокс поглибленого огляду, оскільки інспекторами митниці було встановлено в автомобілі наявність шаблі з рукояткою. При усному опитуванні, інспектору митниці він повідомив, що у барсетці переміщує 10000 євро, однак після цього у кишені своєї куртки виявив ще 3710 євро. Зазначені кошти, як в подальшому виявилось, в кишеню поклав його батько, нічого не сказавши, оскільки вважав, що його хвороба є безнадійною. Вказані кошти митнику він видав добровільно та просив надати митну декларацію для їх декларування, однак у цьому йому було відмовлено. За викладених обставин, просив суд застосувати до нього мінімальний штраф, а вилучену валюту повернути, оскільки на його утриманні перебуває неповнолітня дитина, за яку він оплачує навчання в школі у 2000 євро.

Захисник ОСОБА_4, виходячи з пояснень його підзахисного - ОСОБА_3, вказав на відсутність в діях останнього складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, та просив провадження у справі за вказаною нормою закрити. Щодо накладення стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, то просив валюту повернути ОСОБА_3, врахувавши відсутність будь-якого умислу в діях останнього на порушення митних правил, стан здоровя його батька, а також сімейний та матеріальний стан, зокрема те, що він розлучений та на його утриманні перебуває неповнолітня дитина.

Представник Волинської митниці ДФС висловив позицію про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні порушень митних правил, передбачених ст.ст.471, 472 МК України, та, на підставі ч.2 ст.36 КУпАП, просив накласти на останнього стягнення в межах санкції ст.472 МК України та стягнути судовий збір.

Заслухавши особу, що притягується до відповідальності, його захисника, думку представника митниці та дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступних висновків.

Згідно протоколу про порушення митних правил №1012/20500/17 від 25.03.2017 року, ОСОБА_3 ставиться у провину вчинення правопорушень, передбачених ст.ст.471, 472 МК України.

Відповідно до ст.471 МК України, передбаченим у цій статті, адміністративним правопорушенням є порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Обрання «зеленого коридору» вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та /або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Отже, обравши смугу проходження митного контролю «зелений коридор», особа несе відповідальність за порушення умов (порядку) його проходження.

Відповідно до вимог ст.197 МК України, на окремі товари встановлюються обмеження щодо їх переміщення через митний кордон України. Зокрема, обмеження щодо ввезення на митну територію України та вивезення за межі митної території України валютних цінностей, а також порядок переміщення їх через митний кордон України, у тому числі особливості декларування валютних цінностей (зокрема, визначення граничних сум валютних цінностей, які підлягають письмовому або усному декларуванню), можуть встановлюватися Національним банком України.

Із наявної у справі копії закордонного паспорта №338242, виданого 19.09.2014 року, та інших матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_3 є нерезидентом України.

Відповідно до п.п.1, 4 розділу 2 Інструкції про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 148 від 27.05.2008 року (далі Інструкція), фізична особа має право ввозити в Україну та вивозити за межі України готівку в сумі, що не перевищує в еквіваленті 10000 євро, без письмового декларування митному органу. Фізична особа - нерезидент має право вивозити за межі України готівку в сумі, що перевищує в еквіваленті 10000 євро, якщо сума готівки, що вивозиться, не перевищує суми готівки, письмово задекларованої цією особою митному органу при ввезенні в Україну. Вивезення готівки у такому випадку здійснюється за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі.

Тобто, з огляду на вказані положення Інструкції в розрізі вимог ч.4 ст.374 МК України, при переміщенні через пункти пропуску для автомобільного сполучення товарів, які згідно п.57 ч.1 ст.4 МК України, охоплюють також поняття валютних цінностей, вартістю понад 10000 євро, громадяни, зокрема, нерезиденти, зобов'язані обрати загальну смугу пропуску "червоний коридор", подати письмову декларацію та доказ письмового декларування валюти понад еквівалент 10000 євро митному органу при її ввезенні в Україну.

Отже, обравши формою проходження митного контролю смугу спрощеного митного контролю «зелений коридор», нерезидент за переміщення через митний кордон України понад дозволену норму іноземної валюти в сумі 10000 Євро, несе відповідальність за ст.471 МК України.

Та обставина, що ОСОБА_325.03.2017 року слідував через митний кордон України автомобілем марки «Мерседес-Бенз», р.н.з. 55-77-SE, смугою спрощеного митного контролю «зелений коридор», стверджується відповідним талоном для проходження по «зеленому коридору» (а.с.4).

Як вбачається з акту про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 25.03.2017 року №205010/2017/410021Е, за результатами проведеного повного митного огляду, у ОСОБА_3 було виявлено іноземну валюту в загальній сумі 13710 євро, з яких: 10000 євро, які знаходились у барсетці останнього, та 3710 євро, які знаходились в кишені його куртки (а.с.5).

Частиною 7 Розділу 1 Інструкції передбачено, що фізична особа, юридична особа несуть відповідальність за недекларування готівки і банківських металів, що переміщуються через митний кордон України, відповідно до законодавства України.

У письмових поясненнях від 25.03.2017 року, як на причину порушення митних правил ОСОБА_3 вказав на свою необізнаність із встановленими обмеженнями щодо переміщення валюти. Окрім цього, зазначив, що переміщувані кошти є його особистими заощадженнями, та документів, підтверджуючих їх зняття з банківських рахунків, він не має (а.с.7).

Отже, доказів дотримання ОСОБА_3 умов переміщення валюти понад дозволену норму, що наведені у постанові Правління НБУ №148 від 27.05.2008 року, а саме, обовязкового письмового декларування та подання митному органу відповідних документів, підтверджуючих їх декларування при ввезенні в Україну, у справі немає.

Зазначене вказує на наявність в діях ОСОБА_3 ознак складу правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України.

З приводу кваліфікації цих же дій ОСОБА_3 за ст.472 МК України, суд вважає, що така кваліфікація є безпідставною, у звязку з відсутністю ознак даного правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 472 МК України адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Однак, зміст складеного відносно ОСОБА_3 протоколу про порушення митних правил не відповідає диспозиції вищевказаної норми, оскільки у ньому не сформульовано звинувачення за ст.472 МК України, відповідно й не розкрито об'єктивної сторони даного правопорушення.

Посадовою особою митниці використано формальний підхід та зроблені формальні висновки щодо наявності в діях ОСОБА_3такого правопорушення, які не ґрунтуються на належних та допустимих доказах. При цьому, такі висновки органу доходів і зборів викладені лише у протоколі про порушення митних правил, з якого неможливо зрозуміти у чому полягає вчинення останнім правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, якими його діями воно вчинене і чим це підтверджується.

За змістом ч.6 ст.366 МК України, громадяни, які проходять (проїжджають) через "зелений коридор", звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов'язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України.

Аналіз статей 257, 366 МК України та диспозиції статті 472 МК України вказує на те, що за ст.472 МК України кваліфікуються діяння осіб, які переміщуються через митний кордон України смугою митного контролю «червоний коридор» і допустили зазначене у диспозиції цієї статті Митного кодексу України порушення митних правил.

Натомість, матеріалами справи стверджено, що ОСОБА_3 через митний кордон України смугою митного контролю «червоний коридор» не слідував, її не перетинав та митна декларація за формою, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 року №431, для письмового декларування йому не надавалась.

Саме по собі переміщення валюти понад 10000 євро смугою митного контролю «зелений коридор», в силу ст.257 МК України, не може утворювати складу даного правопорушення.

Таким чином, з огляду на викладене та враховуючи, що ОСОБА_3допустив порушення порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, що повністю охоплюється диспозицією ст.471 МК України, тому такі йогодії додаткової кваліфікації за ст.472 МК України не потребують.

Відповідно до правил п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, в разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Відтак, встановлені у справі обставини дають підстави для закриття провадження у справі відносно ОСОБА_3на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України.

Вирішуючи питання відповідальності ОСОБА_3 та одночасно розглядаючи клопотання останнього та його захисника про повернення вилученої у нього валюти, суд враховує характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про його особу, зокрема, те, що він ніде не працює, розлучений, на його утриманні перебуває неповнолітня дитина, до відповідальності за порушення митних правил притягується вперше, ступінь його вини у вчиненому, відсутність обставин, що помякшують та обтяжують його відповідальність.

З врахуванням фактичних обставин справи та характеру вчиненого правопорушення, суд вважає, що вищенаведена сукупність обставин не є достатньою для незастосування відносно правопорушника обовязкового додаткового стягнення у виді конфіскації валюти, а може враховуватись судом лише при визначенні виду та міри стягнення.

Щодо стану здоровя батька ОСОБА_3, то належних доказів на ствердження даного факту суду не надано, а поданий документ щодо медичного обстеження є лише погодженням на здійснення медичного обстеження ОСОБА_5 Інститутом онкології у м.Порту з визначенням конкретної дати 05.05.2017 року. Станом на дату розгляду справи (12.05.2017 року) результатів проведеного обстеження батька правопорушника ОСОБА_7 суду не надано.

Не підтвердженими є й доводи ОСОБА_3 про те, що переміщувані ним кошти є позиченими. Поряд з цим, дана обставина суперечить матеріалам справи, а саме, письмовим поясненням останнього, у яких він вказував на приналежніть цих коштів саме йому, як особистих заощаджень. Причин таких розбіжностей ОСОБА_3 у судовому засіданні не навів, тому такі його пояснення суд піддає обєктивному сумніву.

Таким чином, враховуючи доведеність вини ОСОБА_3 та наявність встановлених обмежень щодо переміщення валюти, стягнення на нього слід накласти у чіткій відповідності з санкцією ст.471 МК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією валютних цінностей, що склали понад допустиму до вивезення за межі України норму, як такі, що є обмеженими до переміщення через митний кордон України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_3 слід стягнути судовий збір в розмірі 320 грн.

Керуючись ст.ст. 522, 527, 528 МК України, п.1 ст.247 КУпАП, п.9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на підставі ст.ст. 471, 472 МК України, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_3визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень з конфіскацією в дохід держави 3710 (три тисячі сімсот десять) євро, вилучених згідно протоколу та опису затриманих предметів №1012/20500/17 від 25.03.2017 року і прийнятих 27.03.2017 року бухгалтерією Волинської митниці ДФС, згідно квитанції до прибуткового касового ордера за №28.

Вилучені, відповідно до протоколу та опису затриманих предметів №1012/20500/17 від 25.03.2017 року, у ОСОБА_3кошти в сумі 3710 (три тисячі сімсот десять) євро, які прийняті 27.03.2017 року бухгалтерією Волинської митниці ДФС, згідно квитанції до прибуткового касового ордера за №29, звернути в рахунок виконання накладеного на ОСОБА_3 стягнення у виді штрафу в розмірі у перерахунку за офіційним курсом НБУ на еквівалент 1700 грн. на рахунок 5262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , одержувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу «адміністративні штрафи у справі про порушення митних правил») та після проведення виконання даного стягнення - надлишок коштів (євро) повернути ОСОБА_3.

Провадження у справі відносно ОСОБА_3за ст.472 МК України закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_3в користь держави 320 (триста двадцять) гривень судового збору на рахунок 0262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , отримувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 22030001).

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі, протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_8