АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 639/399/17 Головуючий суддя І інстанції Чижиченко Д.В.
Провадження № 33/790/478/17 Суддя доповідач Чопенко Я.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 року м. Харків

Суддя апеляційного суду Харківської області Чопенко Я.В., за участю захисника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ОСОБА_2, розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 16лютого 2017 року, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, мешканець м. Харкова,

- визнаний винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 ОСОБА_3 та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Суддею встановлено, що 7 січня 2017 року о 21.00 год. ОСОБА_1 у м. Харкові в районі буд. № 51 по вул. Гребенюківській, керуючи автомобілем «ВАЗ 21063», номерний знак НОМЕР_1, порушив п. 12.1 ПДР України, а саме не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого допустив зіткнення з стоячим автомобілем «Fiat», номерний знак НОМЕР_2. Автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 124 ОСОБА_3

Крім того, 7 січня 2017 року о 21.00 год. ОСОБА_1 у м. Харкові в районі буд. № 51 по вул. Гребенюківській, 51, керував автомобілем «ВАЗ 21063», номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння. Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння в установленому законом порядку (продуття газоаналізатора та проходження медичного огляду в КЗОЗ «ОНД») у присутності двох свідків відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ч.1 ст. 130 ОСОБА_3.

Не погодившись з таким рішенням ОСОБА_1 та його захисник ОСОБА_4 подали апеляційні скарги в яких просять постанову суддіскасувати та прийняти нову. Посилаються на те, що висновки суду не відповідають обставинам по справі, а також на те, що судовий розгляд проведено без їх участі та про час та місце розгляду справи повідомлені не були.

Разом з тим,апелянти просять поновити їм строк апеляційного оскарження судової постанови, оскільки в судовому засіданні участі не приймали, про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 не був повідомлений, а копію постанови отримав лише 27 березня 2017 року.

Твердження апелянтів щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

Заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_2 на підтримку апеляційних скарг, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані не в повному обсязі.

Згідно положень ст. 278 ОСОБА_3 орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, між іншим, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, що залишилось поза увагою суду першої інстанції.

Так, в протоколі, згідно якого ОСОБА_1 вмінюється порушення п. 12.1 ПДР України працівником поліції не зазначено дані щодо особи потерпілого.

Також, в протоколі, відповідно до якого ОСОБА_1 вмінюється порушення п. 2.5 ПДР України, в графі свідки чи потерпілі вказано ОСОБА_5 та ОСОБА_6, однак не зазначено в якому саме статусі перебувають ці громадяни.

Вищенаведені недоліки судом першої інстанції не були усунуті.

Крім того, відповідно до вимог ст. 277-2 ОСОБА_3 повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

В матеріалах справи міститься судова повістка ОСОБА_1 (а.с.14), яка повернута до суду за закінченням терміну зберігання.

Тобто ОСОБА_1 судової повістки не отримував.

Крім того,хоча в матеріалах справи і міститься телефонограма (а.с.15), відповідно до якої, ОСОБА_1ОР., нібито, повідомлений про час та місце розгляду справи, однак, згідно вимог ч.1 ст. 277-2 ОСОБА_3 єдиним повідомленням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про час та місце розгляду справи судом першої інстанції є судова повістка.

Також, в судовій постанові зазначено, що під час виклику у судове засідання, шляхом направлення телефонограми ОСОБА_1 повідомив, що виїжджає за межі України, на не визначений термін, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надав.

До цього твердження апеляційна інстанція ставиться критично, оскільки жодної доповідної з цього приводувід працівника, який передавав телефонограму в матеріалах справи не міститься, тому не відомо з яких джерел це стало відомо суду.

Таким чином, твердження ОСОБА_1 про те, що він не був повідомлений про час та місце розгляду справи матеріалами справи не спростовується.

Відповідно до вимог ст. 268 ОСОБА_3, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи, справа може бути розглянута лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_1 участі не приймав.

За таких обставин ОСОБА_1 був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом (ст. 268 ОСОБА_3) права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, зокрема права давати пояснення, надавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо. Це є порушенням не тільки процесуального закону, а й вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо забезпечення рівності та змагальності сторін, що випливає із практики Європейського Суду з прав людини ( Рішення у справах «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява № 7460/03),«Гурепка проти України» від 08 липня2010 року (заява № 38789/04) «Лучанінова проти України» від 09 вересня 2011 року (заява №16347/02) та ін.) Зокрема, у справі «Гурепка проти України», заявник за аналогічних обставин стверджував, що його було позбавлено можливості особисто брати участь у розгляді своєї справи. Суд у цій справі нагадував, що принцип рівності сторін один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, передбачає, щокожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Суд визнавщо у провадженнях в адміністративній справі щодоз аявника не забезпечувалися важливі процедурні гарантії і що, враховуючи обставини справи, ці процедурні недоліки були остатньо серйозними, аби ставити під сумнів справедливість провадження, та констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

Враховуючи викладене, постанова судді суду першої інстанції від16 лютого 2017 року підлягає безумовному скасуванню.

Висновок суду про винуватість за ст.124 ОСОБА_3 ОСОБА_1 не мотивований. Зміст пояснень учасників ДТП та інших доказів, які суд прийняв до уваги, не розкритий та не проаналізований, оцінка їм не дана. А відтак доводи апелянтів щодо неповноти судового розгляду є також обґрунтованими.

Таким чином, всупереч вимогам ст.ст. 247,278,280,283,284 ОСОБА_3 і п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», яким звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, суддя місцевого суду не забезпечив реалізацію прав учасників процесу, не зясував належним чином, зокрема шляхом допиту учасників ДТП, свідків, витребування письмових доказів та за необхідності, призначення експертизи, обставини, передбачені ст.ст. 247, 280 ОСОБА_3.

Відповідно до ст.7 ОСОБА_3, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення визначені статтею 247 ОСОБА_3. Відповідно до п.7 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З урахуванням того, що на даний час закінчився визначений ст.38 ОСОБА_3 строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, апеляційний суд після скасування постанови суду першої інстанції також позбавлений процесуальної можливості досліджувати нові докази та вирішувати питання про винуватість або невинуватість ОСОБА_1, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 ОСОБА_3, що не позбавляє учасників ДТП можливості звернутися за захистом своїх прав в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 294 ОСОБА_3.

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 та його захиснику ОСОБА_2 процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.02.2017 року щодо притягення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 ОСОБА_3 та ч.1 ст. 130 ОСОБА_3 скасувати, а провадження у справі про адміністративні правопорушення закрити на підставі п.7 ст. 247 ОСОБА_3 у звязку з збігом строків, передбачених ст. 38 ОСОБА_3.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_7