Апеляційний суд Житомирської області
Справа №285/3648/16-п Головуючий у 1-й інст. Нагорнюк Ю. В.
Категорія ст.124 КУпАП Доповідач Зав'язун С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Завязуна С.М.,

секретаря Скородинської Г.В., Отрох А.В.,

за участю особи, щодо якої

складено протокол про

адміністративне правопорушення ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 23 березня 2017 року, -

встановив:

зазначеною постановою ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження в справі в звязку з закінченням на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Не погоджуючись з висновками суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. При цьому, не погоджується з висновком суду про те, що його вина підтверджується поясненнями свідків, оскільки момент зіткнення могли бачити тільки водій та пасажир (пожежний) пожежного автомобіля, а також пасажир, який перебував в його автомобілі. Звертає увагу на те, що пояснення водія пожежного автомобіля щодо жовтого світла, яке за його поясненнями горіло на світлофорі в момент виїзду ним на перехрестя, спростовуються відеозаписом, який було оглянуто в судовому засіданні, і на якому зафіксовано та чітко видно, що в той момент як пожежний автомобіль проїжджав перехрестя для нього горіло червоне світло, а він рухався на зелений сигнал світлофора, що теж чітко видно на відеозапису. Вважає, що відеозаписом ДТП, яке долучено до матеріалів справи, підтверджується те, що водій пожежного автомобіля проігнорував вимоги пункту 3.1 ПДР України. При цьому, на відеозапису чітко видно як водій пожежного автомобіля проїжджав перехрестя на якому сталося ДТП, тобто те, що водій пожежного автомобіля міг бачити і повинен був бачити дорожню обстановку, але не гальмував, виїжджаючи на перехрестя на червоне світло світлофора, а почав гальмувати після зіткнення, хоча у відповідності до ПДР, мав би знизити швидкість руху, оскільки проїжджав перехрестя на заборонний сигнал світлофора - червоний, і проїхати перехрестя таким чином, щоб не створити небезпеки для інших учасників дорожнього руху. Крім того, скаржник наголошує на тому, що зі свого боку, зробив все від нього залежне і зупинив свій автомобіль, надаючи перевагу в русі пожежному автомобілю, при цьому, проїжджав перехрестя на зелений сигнал світлофора і перебуваючи на перехресті побачив пожежний автомобіль, який в той момент теж виїжджав на перехрестя, і відразу загальмував, що чітко видно на відеозапису, а якби ж водій пожежного автомобіля знизив швидкість, зіткнення можна було б уникнути.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 18.12.2016 р. о 16 год. 30 хв., ОСОБА_1, керуючи автомобілем ВАЗ 2109, д.н.з. 05102АЕ, по вул. Пушкіна (на перехресті вулиць Шевченка-Пушкіна), в м.Новоград-Волинському, не надав переваги в русі автомобілю «ЗИЛ» 432921, д.н.з. 5184Ч1, з увімкненим синім проблисковим маячком з сигналом сирени, який рухався по вул. Шевченка, внаслідок чого сталось ДТП і автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п.3.2 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, який просив задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали кримінального провадження №0002108, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005, № 14, звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції, в порушення вищезазначених вимог закону, належним чином не з'ясував обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах даної справи, фактичних обставинах ДТП.

Крім того, суд першої інстанції належним чином не мотивував своє рішення, лише формально перерахував докази, не давши їм належної оцінки з точки зору їх достатності, належності та взаємоузгодженості.

Такі висновки суду першої інстанції апеляційний суд вважає необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки вказані висновки суду спростовуються доказами, що містяться в матеріалах справи, при цьому при наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, в оскаржуваній постанові не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відхилив інші.

Так, суд першої інстанції, хоча і дослідив у судовому засіданні, однак у постанові не дав належної оцінки вирішальному доказу в справі відеозапису дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 18.12.2016 року за участю автомобілів ВАЗ 2109, д.н.з. 05102АЕ та «ЗИЛ» 432921, д.н.з. 5184Ч1, на перехресті вулиць Шевченка-Пушкіна в м.Новоград-Волинському (матеріали кримінального провадження №0002108 а.п.54). Згідно цього відеозапису, автомобіль ОСОБА_1, виконуючи проїзд регульованого перехрестя рухався на дозволяючий зелений сигнал світлофора, а пожежний автомобіль «ЗИЛ» рухався на забороняючий червоний сигнал світлофора. Водій автомобіля ВАЗ-2109 ОСОБА_1, побачивши виїзд на перехрестя автомобіля «ЗИЛ», застосував екстрене гальмування та намагався уникнути зіткнення. При цьому, водій автомобіля «ЗИЛ», вїзжаючи в зону регульованого перехрестя на заборонений сигнал світлофора, швидкість руху не зменшив, в безпечності такого проїзду не переконався, будь-яких заходів на забезпечення безпечного проїзду не вжив.

Апеляційний суд звертає увагу на правдивість пояснень ОСОБА_1, які повністю узгоджуються з вище наведеним відеозаписом, та на непослідовність та сумнівність пояснень водія автомобіля «ЗИЛ» ОСОБА_2, який в ході досудового розслідування та при складанні протоколу про адміністративне правопорушення пояснював, що їхав на жовтий сигнал світлофора зі швидкість 40 км/год. Проте, згідно відеозапису автомобіль «ЗИЛ» їхав на червоний сигнал світлофора, а швидка інтенсивність руху цього автомобіля викликає обґрунтовані сумніви, що його дійсна швидкість становила до 40 км/год.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вміняється порушення вимог п.3.2 Правил дорожнього руху України.

Зі змісту п.3.2 ПДР випливає, що у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом, водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобовязані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу. Якщо на такому транспортному засобі увімкнені проблискові маячки синього і червоного або лише червоного кольору, водії інших транспортних засобів зобовязані зупинитись біля правого краю проїзної частини.

Відповідно до частини 6 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що поліцейські, працівники військової інспекції безпеки дорожнього руху, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, дорожньо-експлуатаційних служб та бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги при виконанні службових обов'язків можуть відступати від окремих вимог Правил дорожнього руху лише у випадках і при виконанні умов, викладених у них.

Згідно пункту 3.1 ПДР України водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог розділів 8 (крім сигналів регулювальника), 10-18, 26, 27 та пункту 28.1 цих Правил за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху.

З огляду на зазначені положення нормативно-правових актів випливає, що для правомірності відступлення водіями оперативних транспортних засобів від вимог Правил дорожнього руху та виконання водіями обов'язку щодо надання дороги такому транспортному засобу, повинно бути декілька складових, зокрема забезпечення безпеки дорожнього руху.

Таким чином, висновок суду першої інстанції, що для того, щоб відступити від вказаних правил дорожнього руху водіям оперативних транспортних засобів, які виконують невідкладне службове завдання достатньо увімкнути проблискові маячки синього або червоного кольору і спеціальний звуковий сигнал, апеляційний суд вважає таким, що не ґрунтується на вимогах вказаного закону та Правил дорожнього руху України.

На переконання апеляційного суду зіткнення автомобілів сталося саме внаслідок грубого порушення Правил дорожнього руху водієм автомобіля «ЗИЛ» ОСОБА_2, котрий проігнорував вимоги п.п.3.1 та правила проїзду регульованого перехрестя, які передбачені ПДР України, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди. У звязку з цим, дії водія ОСОБА_1 в причинному звязку із суспільно небезпечними наслідками, що настали, не знаходяться.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 23 березня 2017 року скасувати, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити, на підставі п.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Житомирської області ОСОБА_3