Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/87/17
Провадження № 3/670/34/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2017 року смт. Віньківці

Суддя Віньковецького районного суду Хмельницької області Волкова О.М.

з участю секретаря Сікорської В.О.

розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 10.02.2017 року о 17.40 год. в с. Подолянське по вул. Козацькій керував автомобілем ВАЗ 2101, державний номер НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, що було зафіксовано за допомогою приладу «DRAGER Alkotest 6810» ARAM-3576 на місці зупинки в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.9 (а) ПДР України, та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, вказуючи, що транспортним засобом він не керував. В заперечення пояснив, що вирішив позичити своєму товаришу ОСОБА_2 акумулятор до автомобіля, який знаходився на господарстві його дружини ОСОБА_3 в с. Подолянське вул. Козацька, 152. Поставивши акумулятор, ОСОБА_2 сів за кермо, виїхав із подвіря, а потім зїхав по дорозі донизу приблизно метрів 200, де автомобіль заглух. ОСОБА_1, намагаючись його завести, пересів за кермо, а ОСОБА_2 сів збоку. Автомобіль не заводився, та знаходився на місці. У цей час надїхали працівники поліції, яких викликала ОСОБА_3, та побачивши, що ОСОБА_1 вийшов з боку водія, склали на нього протокол.

Положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП фактичні дані, що стосуються справи, зокрема наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні, інші обставини, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими документами.

Згідно зі ст. 280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення підлягає з'ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, свідків, дослідивши докази по справі, доходжу висновку, що він винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2.9 (а) ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, в тому числі за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного спяніння, а сам порядок такого огляду виписаний, зокрема, у ст. 266 КУпАП, постанові Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджені спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.

Відповідно до вимог цих нормативних актів, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками такого стану є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Тобто, відсутність вказаних ознак не дає підстав для огляду водія, а ознаки, які не установлені МОЗ і МВС, не можуть бути підставами вважати, що особа перебуває в стані сп'яніння.

Отже, враховуючи особливості правопорушення і виходячи з вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи, окрім іншого, зобов'язаний з'ясувати, чи вчинено особою порушення ПДР, а якщо вчинено, то в чому саме полягає правопорушення і чи винна особа у цьому.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення, у вину ОСОБА_1 поставлено саме керування автомобілем в стані алкогольного спяніння, що ОСОБА_1 заперечував.

Однак, як пояснила у суді свідок ОСОБА_3, саме ОСОБА_1 сів на подвірї за кермо автомобіля та виїхав на дорогу.

Крім того, як вказував у суді допитаний як свідок поліцейський сектору РПП Віньковецького відділення поліції ОСОБА_4, який складав протокол про адмінправопорушення, по прибуттю на місце події за викликом ОСОБА_3, було встановлено, що автомобіль працював та за його кермом знаходився ОСОБА_1 Під час перевірки його документів зясувалось, що посвідчення водія у нього відсутнє, та при розмові відчувався запах алкоголю, у звязку з чим на нього було складено два протоколи за керування у стані алкогольного спяніння та за керування без посвідчення водія.

Вказаними свідченнями спростовуються твердження свідка ОСОБА_2 в частині того, що саме він, а не ОСОБА_1 виїжджав із двору автомобілем та у подальшому керував ним, та на думку суду такі пояснення він давав у звязку з перебуванням із ОСОБА_1 у дружніх стосунках.

Крім того, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення від 10.02.2017 року серії АП2 № 477224; роздруківками приладу «DRAGER Alkotest 6810» ARAM-3576 від 10.02.2017 року, із яких вбачається, що у водія ОСОБА_1 10.02.2017 року о 17год.52 хв. та 17 год. 37 хв. зафіксовано стан алкогольного сп`яніння, та результат тестування склав відповідно 0,54 % та 0,62 %; протоколом серії АП2 № 477225 від 10.02.2017 року, складеним відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП, та постановою від 10.02.2017 року про притягнення його до адмінвідповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП з накладенням штрафу у сумі 510 гривень, згідно якої ОСОБА_1 10.02.2017 року о 17.40 год. в с. Подолянське по вул. Козацькі керував автомобілем ВАЗ 2101, державний номер НОМЕР_1 не маючи права керувати ним, оскільки посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії не отримував. Вказану постанову ОСОБА_1 не оскаржував.

Проаналізувавши досліджені судом докази в їх сукупності, та давши їм належну оцінку, доходжу висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.9 (а) ПДР України, а відтак вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення суд бере до уваги, що згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення та обставини, при яких воно було вчинено, ступінь вини правопорушника, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, та вважаю за необхідне накласти на нього стягнення, що передбачено санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу, оскільки згідно довідки Віньковецького ВП від 14.02.2017 року № 475, згідно бази даних МВС «Армор» ОСОБА_1 посвідчення водія не видавалося.

При цьому суд керується розясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», згідно з якими позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку. Однак призначення цього покарання особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Враховуючи вищевикладене, у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ із порушника слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 320,00 грн.

Керуючись ст. 23, ст. 33, ст. 40-1, ст. 130 ч. 1, ст. ст. 283 - 285 КУпАП, Законом України «Про судовий збір» № 3674- VІ від 08.07.2011 р., суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Держави судовий збір у розмірі 320 гривень 00 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Хмельницької області через Віньковецький районний суд.

Суддя О.М. Волкова