Справа № 661/1314/17
Провадження № 3/661/546/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2017 року

Суддя Новокаховського міського суду Херсонської області Бойко М.Є., розглянувши матеріали, які надійшли від Новокаховського ВП ГУНП В Херсонській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ст. 130 ч.1 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 13.04.2017 року ОСОБА_1 13.04.2017 року, о 23,12 годині, в м.Таврійську, по вул.Портовій, керував транспортним засобом «Шкода», державний номер: ВТ 0050 АМ, в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» ПДР. Огляд для визначення його стану спяніння проводився за допомогою алкотестеру «Драгер» № ARAM-3586, який показав позитивний результат 1,07%.

В судовому засіданні 29.06.2017 року ОСОБА_1 свою вину у скоєному не визнав та пояснив, що 13.04.2017 року він, перебуваючи вже на території гаражного кооперативу, що розташований за адресою: м.Таврійськ, вул.Портова, побачив свого знайомого ОСОБА_2, який знаходився в стані сильного алкогольного спяніння за кермом власного автомобіля «Шкода», державний номер: ВТ 0050 АМ, і вирішив йому допомогти. Залишивши свій велосипед ОСОБА_1 на прохідній у охоронця та підійшовши до авто, він допоміг ОСОБА_2 пересісти на пасажирське сидіння, а коли хотів вимкнути фари дальнього світла, підійшовши при цьому до авто зі сторони водія, до нього підішли працівника поліції та стали складати протокол, що це начебто він керував авто. На жодні його заперечення, що це не його авто, що він не керував та навіть не намагався керувати автомобілем працівники поліції не реагували. Коли йому запропонували продути алкотестер, він погодився, оскільки за кермом він не перебував, автомобілем не керував та навіть не має водійського посвідчення.

Відповідно до ст. 7 КУпАП - провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності.

Відповідно до п. 27 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» - судам слід враховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до дміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до положень п.1 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07.11.2015 року № 1395 протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до статті 254 КУпАП та до нього має бути долучено акт огляду на стан спяніння. Згідно п.7 розділу ІІ вказаної інструкції, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, визначених у статті 247 КУпАП.

Так, п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження по справі слід закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні жодні об'єктивні докази, в т.ч. відеозапис самої події правопорушення, які б вказували на те, що останній порушив п.2.9 (а) ПДР України, а саме, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння. Тобто, факт керування останнього транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння в матеріалах справи взагалі не зафіксований. При цьому, свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які вказані в протоколі, складеному відносно ОСОБА_1, в судовому засіданні пояснили, що вони були лише свідками того як правопорушник продував алкотестер, при цьому жоден з них не бачив факту та не підтвердив керування ним автомобілем. Сам же інспектор Дідух В.І., який складав матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП до суду за викликом не з`являється, обставини, зазначені в ньому не підтвердив.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи і не може вважатися беззаперечним доказом вини особи.

Будь-яких інших доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.9 (а) ПДР України, суду не надано, а тому неможливо однозначно встановити наявність вини та складу адміністративного правопорушення в діях останнього. За відсутності у справі належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт порушення п.2.9 (б)ПДР України, об`єктивність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння не встановлені.

Згідно ч.3ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, провадження по справі підлягає закриттю за недостатністю доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ст.247, п.3 ст.284 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити в зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом 10 днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Херсонської області.

Суддя М. Є. Бойко