Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №325/980/17 Головуючий в 1 інст. Апалькова О.М.
Провадження №33/778/682/17 Доповідач в 2 інст. Городовенко В.В.
Категорія ст.188-40 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2017 року місто Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Городовенко В.В.,

при секретарі Лопух Ю.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 з апеляційною скаргою представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з питань дотримання права на інформацію та представництва в Конституційному Суді України Кушнір І.В. на постанову Приазовського районного суду Запорізької області від 21 липня 2017 року, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який працює сільським головою Воскресенської сільської ради Приазовського району Запорізької області, та проживає за адресою: АДРЕСА_1,

закрито, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188-40 КУпАП,

Згідно з постановою суду, 06 липня 2017 року до Приазовського районного суду Запорізької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 від 07 червня 2017 року та додані до нього матеріали.

У протоколі зазначено, що до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини надійшла скарга голови Фермерського господарства «Південь» Середи В.М. щодо порушення Воскресенської районною радою Запорізької області його права на доступ до публічної інформації, який направив до ради інформаційний запит від 11 січня 2017 року №1, у якому просив надати інформацію та відповідні копії документів щодо дозволів на розроблення проектів землеустрою, їх затвердження, договорів оренди, реєстрації, а також переліку вимог щодо погодження відведення вказаних заявником земельних ділянок.

Листом ради від 27 лютого 2017 року №32 дана відповідь на вказаний запит.

Отже, відповідь на запит від 11 січня 2017 року, який було зареєстровано радою 11 січня 2017 року, з урахуванням святкових та вихідних днів мала бути надана у строк до 18 січня 2017 року включно, але відповідь на вказаний запит було надано 27 лютого 2017 року.

Крім того, заявник додатково звернувся до Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини 20 березня 2017 року та додатково повідомив про те, що постановою від 21 лютого 2017 року у справі №2а/325/3/2017, 325/93/1 Приазовський районний суд Запорізької області визнав протиправною бездіяльність ради щодо ненадання відповіді на запит на інформацію заявника від 11 січня 2017 року.

14 березня 2017 року представником Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини за вих.№ 11/14-284386.17-1/08-56 направлено до ради запит у якому містилися вимоги про відновлення порушеного права заявникам також щодо надання документів, пояснень, персональних даних, а також прибуття голови Воскресенської сільської ради Приазовського району ОСОБА_2 до Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини для реалізації прав, передбачених ст.ст.254. 268 КУпАП на 12 годину 00 хвилин 31 березня 2017 року, а саме для складання протоколу про адміністративне правопорушення, однак законні вимоги представника виконані не були. Більше того, Воскресенський сільський голова ОСОБА_2 не прибув до Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини для реалізації прав, передбачених статтями 254, 268 КУпАП. Відповідь на вказаний запит було надано листом ради від 24 березня 2017 року за вих.№53 та підписом голови ради ОСОБА_2 Також не було надано інформацію або документів, що підтверджують причини його неприбуття. Крім цього, не було забезпечено надання персональних даних вказаної особи та його обґрунтованих письмових пояснень щодо вказаного правопорушення.

З огляду на вказане, представник вважав, що в діях голови Воскресенської сільської ради Запорізької області ОСОБА_2 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 188-40 КУпАП, а саме невиконання законних вимог представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

Закриваючи провадження в справі, суд першої інстанції зазначив, що неявка ОСОБА_2 у призначений час до представника Уповноваженого ВРУ з прав людини для реалізації прав, передбачених ст.ст.254, 268 КУпАП щодо надання персональних даних, а також письмових пояснень про правопорушення, не може вказувати на наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188-40 КУпАП, як невиконання законної вимоги представника, оскільки вимога щодо необхідності з'явитися на виклик для складання адміністративного протоколу не носить зобов'язального характеру.

В апеляційній скарзі представник Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з питань дотримання права на інформацію та представництва в Конституційному Суді України Кушнір І.В. просить вищевказану постанову суду першої інстанції відносно ОСОБА_2 скасувати, прийняти нове рішення, яким визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188-40 КУпАП. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що суд першої інстанції, під час розгляду справи, не взяв до уваги обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме те, що у листі підписаним ОСОБА_2, як головою Воскресенської сільської ради, відсутні запитувані дані та пояснення, що унеможливлює відновлення порушеного права заявника Середи В.М. та складення протоколу про адміністративне правопорушення з метою подальшого встановлення судом юридичних обставин справи та відповідальних осіб.

ОСОБА_2 та представник Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у судове засідання апеляційного суду не з'явилися, хоча були повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином, причин не явки до суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, тому апеляційним судом вирішено розглядати справу у їх відсутність.

Перевіривши матеріали справи та розглянувши доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що остання підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Вказаних вимог Закону суд першої інстанції не дотримався, оскільки обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не з'ясував, та не перевірив з достатньою повнотою наявних у справі доказів.

Також, в порушення вимог ст.283 КУпАП, у постанові суд належним чином не вмотивував свої висновки.

У зв'язку з цим, вищевказана постанова суду, як прийнята з порушенням вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, не може вважатися законною та обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання щодо рішення, яке має прийняти суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Згідно вимог ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право, в тому числі, скасувати постанову та закрити провадження у справі; або скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Відповідно до вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що приймаючи справу до розгляду, суд першочергово повинен дослідити обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, та підстави для його закриття, а потім, в залежності від встановленого, за відсутності таких обставин, має розглядати справу по суті з встановленням винуватості або невинуватості особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що датою вчинення правопорушення є 24 березня 2017 року, тобто день, коли ОСОБА_2 надав відповідь на запит представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини (а.с.22), тобто на момент розгляду справи апеляційним судом сплив строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст.38 КУпАП.

Оскільки закінчення вказаних строків є обставиною, яка виключає провадження у справі про адміністративне правопорушення, тому суд апеляційної інстанції позбавлений можливості перевірити доводи апеляційної скарги представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з питань дотримання права на інформацію та представництва в Конституційному Суді України Кушнір І.В. щодо фактичних обставин справи.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 закрити, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з питань дотримання права на інформацію та представництва в Конституційному Суді України Кушнір І.В. задовольнити частково.

Постанову Приазовського районного суду Запорізької області від 21 липня 2017 року, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 закрито, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188-40 КУпАП, скасувати.

На підставі п.7 ч.1 ст.247, ст.38 КУпАП, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області В.В. Городовенко