Справа №585/3831/17 Головуючий у суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 33/788/454/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року суддя Апеляційного суду Сумської області Матус В. В. ,з участю ОСОБА_3, захисника ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02 листопада 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканець с. Перекопівка, Роменського району, Сумської області ( 3-й пров. Роменської, 30),

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян в доход держави, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 320 грн. на користь держави, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 11 серпня 2017 року близько 17 год. 40 хв. на автодорозі Кролевець Конотоп Ромни Пирятин керував мотоблоком «Кентавр» з ознаками алкогольного спяніння ( запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода), від проходження огляду на стан спяніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Відповідно поданої апеляційної скарги, ОСОБА_3 посилається на необґрунтованість постанови суду, невідповідність висновку суду фактичним обставинам справи, неврахування показів про те, що він не керував мотоблоком, а за кермом була його дружина - ОСОБА_5, а його пояснення у протоколі про адміністративне правопорушення були написані під тиском та під диктовку працівників поліції. Також зазначає, що судом справу було розглянуто у його відсутність, незважаючи на те, що він заздалегідь направив до суду заяву про відкладення справи, у звязку з його перебуванням на стаціонарному лікуванні з 30 жовтня 2017 року.

Відповідно просить скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3, захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до матеріалів справи, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в суді першої інстанції, заперечував та пояснював, що він мотоблоком не керував, а керувала його дружина.

Суддя суду першої інстанції не погодився з вказаними вище показаннями ОСОБА_3 і з правовою позицією його захисту та в обґрунтування висновків свого рішення поклав такі докази його винуватості як протокол про адміністративне правопорушення та поясненнях свідків.

При цьому, суд першої інстанції, посилаючись, як на доказ вини ОСОБА_3, на пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, не звернув уваги, що пояснення цих свідків написані ними не у довільній формі, а оформлені на бланках тим же почерком, що і протокол про адміністративне правопорушення, а в поясненнях свідків відсутні власноручні написи, що з їх слів написано вірно та ними прочитано, відсутні контактні дані цих свідків, зокрема номера телефонів, що викликає сумнів у достовірності та належності таких доказів, як пояснення вказаних у протоколі свідків.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що точної дати він не памятає, коли його зупинили працівники поліції та попросили бути свідком того, що особа, яка керувала мотоблоком в стані алкогольного спяніння, відмовляється пройти медичний огляд. Він бачив на дорозі мотоблок, біля якого стояли чоловік та жінка. Хоча у його присутності мотоблок не зупинявся, хто був за кермом він не бачив, а також він не бачив іншого свідка та в його присутності протокол про адміністративне правопорушення не складався.

Отже, даний свідок не був присутній під час події правопорушення та не може підтвердити факт керування саме ОСОБА_3 мотоблоком у стані алкогольного сп'яніння.

Таким чином, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять беззаперечних доказів того, що ОСОБА_3 був зупинений під час керування мотоблоком.

Крім того, зі змісту р. ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» вбачається, що огляд на стан алкогольного спяніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків.

Проте, матеріали справи не містять даних про те, що поліцейськими було запропоновано ОСОБА_3 пройти огляд стан алкогольного спяніння на місці зупинки в присутності двох свідків.

Діючим законодавством чітко визначено процедуру проходження огляду на стан алкогольного спяніння. Проте, суддя суду першої інстанції не перевірив відповідність процедури проведеного огляду на стан спяніння ОСОБА_3 вимогам, які містяться в ст. 266 КУпАП та п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затвердженої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року.

Під час апеляційного провадження встановлено грубе порушення працівником поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_3, вимог ст. 266 КУпАП та п. 6 Інструкції.

Так, за змістом ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп'яніння проводиться на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків, а у разі відмови водія від проходження огляду на місці зупинки або у разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Вказана норма закону більш детально відображена у п. 6 Інструкції, де також наголошено, що огляд на стан алкогольного спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів.

Отже, проведення огляду та оформлення результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння, послідовно проводиться в такий спосіб: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп'яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу або у випадку незгоди водія з його результатами, лікарем закладу охорони здоровя, які затверджені управлінням охорони здоровя місцевих держаних адміністрацій, в інших закладах охорони здоровя проведення вказаного огляду заборонено.

В матеріалах провадження відсутні будь-які докази щодо пропонування працівниками поліції ОСОБА_3 пройти огляду на стан спяніння на місці зупинки, як того вимагають вказані вище вимоги закону.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_3 відмовився від проходження медичного огляду в наркологічному диспансері, без залучення двох свідків.

Між тим, для проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров'я, відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП та п.п. 7, 8 Інструкції, є три підстави:1) незгода водія на проведення огляду на стан сп'яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу; 2) незгода водія з результатами огляду на стан сп'яніння, проведеного працівником поліції на місці зупинки транспортного засобу; 3) скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, що, в такому випадку, є обовязковим.

Лише чітке дотримання вказаної вище процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного спяніння, свідчить про його дійсність.

Аналогічно, матеріали провадження не містять жодних відомостей, які б свідчили про необхідність обовязкового проведення огляду на стан алкогольного спяніння щодо ОСОБА_3 безпосередньо в медичному закладі, відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП, або до п. 8 Інструкції.

Вищенаведене свідчить про те, що працівником поліції було грубо порушено порядок проведення огляду на стан алкогольного спяніння, який міститься в ст. 266 КУпАП, так й п.п. 6, 7 Розділу І Інструкції.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП та пункту 22 Розділу ІІІ Інструкції, огляд на стан спяніння, проведений з порушенням, зокрема пунктів 6, 7 Розділу І, ч. 2 п. 6 Розділу ІІ Інструкції, вважається недійсним.

На всі вищевикладені обставини при вирішенні справи суддя уваги не звернув, що призвело до винесення необґрунтованої постанови без встановлення усіх обставин справи.

Таким чином, суддею при винесенні постанови поверхово та неповно було досліджено матеріали справи, розглянуто однобічно, не враховано усіх обставин справи у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

За таких обставин, відповідно до чинного законодавства України всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_3 також тлумачаться на його користь.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суддя апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

У зв'язку з вищевикладеними обставинами, здійснюючи перегляд постанови місцевого суду прийняте рішення у справі не можна визнати законним та обґрунтованим, у зв'язку з чим воно підлягає скасуванню, а справа закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02 листопада 2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_2.