Номер провадження: 33/785/1581/17
Головуючий у першій інстанції Позняк В. С.
Доповідач Мандрик В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Мандрик В.О., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та її захисника - адвоката Алексеєнка О.В., розглянувши матеріали справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2017 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, жителька АДРЕСА_1

визнана винною і на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців за те, що біля 18 години 15 хвилин 10.07.2017 року, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по автодорозі «Одеса-Южний» в районі с. Фонтанка Лиманського району Одеської області при обгоні не впевнилась в безпеці даного маневру, не врахувала те, що автомобіль «Тойота» держномер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4, який рухався попереду розпочав поворот ліворуч, внаслідок чого допустила зіткнення з цим автомобілем на смузі зустрічного руху, від якого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а водій автомобіля «Тойота» - тілесні ушкодження.

Причиною даної ДТП суд зазначив порушення водієм ОСОБА_2 вимог п.п. 2.3»б», 14.6(а) Правил дорожнього руху України.

Також даною постановою суд стягнув з ОСОБА_2 158407.91 грн матеріальної шкоди на користь ОСОБА_5 та 320 грн судового збору на користь держави.

В апеляції ОСОБА_2 з постановою суду не згодна, вважає її незаконною, не обґрунтованою, оскільки вона винесена судом, на її думку, з порушенням норм матеріального і процесуального права, норм Конституції України, зокрема, щодо правил відводу і самовідводу судді, порядку автоматизованого розподілу справ, правил верховенства права, законності, рівності сторін перед законом, змагальності сторін, свободи у наданні суду доказів, безпосереднього дослідження доказів. При цьому зазначає, що, вважаючи себе невинною у вчиненні ДТП, звернулась до експертної установи «Української експертної компанії», висновок якої надала суду, однак суддя Позняк В.С. безмотивно повернув їй цей висновок, повторно надісланий поштою висновок суддя знову повернув їй. У неї виникли сумніви щодо неупередженості судді при розгляді даної справи і вона заявила відвід судді. Разом з тим, її заява про відвід судді залишена без розгляду з посиланням на те, що КУпАП не передбачена можливість заявляти відводи судді. Суддя продовжив розглядати справу, навіть 22.08.2017 року - під час перебування у відпустці. Крім того, суддя не тільки залишив поза увагою недоліки протоколу про адміністративне правопорушення, у якому не було чітко зазначено протиправні дії особи та норми закону, порушення яких ставиться особі за провину, а вийшов за межі зазначеного протоколу, сам зазначив норму із розділу 14 Правил дорожнього руху, якої не зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення і вона її не порушувала. Суд не дав належної оцінки доказам, зокрема довідці Фонтанської сільської ради про статус вул. Дачної відносно автодороги Одеса - Южний, ту обставину, що вона об'їжджала групу автомобілів, які рухались зі швидкістю 10 км/год з дотриманням вимог п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху і необгрунтовано прийняв рішення, яким визнав винною у вчиненні ДТП її. Вказує, що саме водієм ОСОБА_4 допущено порушення п. 10.1; 14.3 Правил Дорожнього руху, що призвело до ДТП. Також, не дивлячись на ступінь зносу на 58% автомобіля ОСОБА_4, суд необгрунтовано стягнув з неї вартість ремонту цього автомобіля без вирахування ступеню зносу. Просить скасувати постанову, справу закрити у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду - скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції з наступних підстав.

Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що 15.09.2017 року ОСОБА_2 подала заяву про відвід судді Позняку В.С. ( а.с. 103-105).

Відповідно до ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Виходячи з зазначеної норми міжнародної Конвенції, яка визнана державою України, право на розгляд справи незалежним і безстороннім (неупередженим) судом незалежно від форми судочинства в Україні має кожна людина.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено завдання суду. При цьому зазначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Цієї норми закону України та міжнародної Конвенції не дотримався суд у справі про адміністративне правопорушення та залишив заяву ОСОБА_2 про відвід судді без розгляду, чим порушив право на розгляд її справи неупередженим судом, на що обґрунтовано вказано в апеляційній скарзі.

Вказане порушення закону є безумовною підставою для скасування судового рішення і призначення нового розгляду в суді першої інстанції, оскільки з огляду на викладене, скаржник вправі вважати, що оскаржуване рішення постановлено судом першої інстанції в порушення визначеного законом порядку. Враховуючи, що кожна особа має право на оскарження в апеляційному порядку судового рішення, постановленого відносно неї відповідно до визначеного законом порядку, а таке рішення відносно ОСОБА_2 фактично відсутнє через порушення її права на справедливий суд, апеляційний суд не вправі ухвалювати за таких обставин остаточне рішення у даній справі.

Також заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що суд в ході розгляду даної справи не забезпечив рівності прав сторін у наданні доказів, залучив до справи докази однієї сторони та прийняв їх до уваги при постановленні рішення, іншій же стороні відмовив без належного обґрунтування у приєднанні одних доказів і не дав оцінки іншим, приєднаним до справи, допустив, таким чином, вибірковий аналіз зібраних у справі доказів.

Крім того, судом залишені поза увагою доводи ОСОБА_2 та її захисника про те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівники поліції не дотримались вимог ст. 256 КУпАП, допустили неконкретності формулювання суті правопорушення зазначення норми закону, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Зазначені обставини свідчать про неповний, поверховий розгляд даної справи судом.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду - скасуванню.

При новому розгляді суду належить вжити всіх передбачених законом заходів для забезпечення всебічного, повного та об'єктивного розгляду справи, належної оцінки зібраних у справі доказів і прийняття рішення в суворій відповідності до вимог закону.

Керуючись ст. 294 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 частково задовольнити, постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2017 року відносно неї за ст. 124 КУпАП - скасувати, повернути матеріали справи про адміністративне правопорушення до того ж суду першої інстанції для нового судового розгляду іншим суддею.

Постанова остаточна і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя апеляційного суду Одеської області В.О. Мандрик