АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5442/16-пСуддя 1 інстанції Літвіненко Н.А.
Номер провадження 33/774/11/К/17Суддя- доповідач Чумак Н. О.
П О С Т А Н О В А

24.05.2017 м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області Чумак Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 січня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Магдебург Німеччина, громадянина України, який зареєстрований та проживає за АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу 340 гривень 00 копійок та стягнуто судовий збір в сумі 320 гривень, -

за участю:

правопорушника ОСОБА_3

захисника Гудима Т.В.

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 січня 2017 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Згідно постанови суду першої інстанції, 28.11.2016 року, приблизно о 17 год. 30 хв. в м. Кривому Розі по вул. Цимлянське, біля зупинки громадського транспорту «Східна», водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем ВАЗ 210994-20, державний номер НОМЕР_1, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням, виїхав за межі проїзної частини та скоїв наїзд на автомобіль НОМЕР_2, який належить гр. ОСОБА_6, внаслідок чого автомобіль НОМЕР_2 скоїв наїзд на автомобіль HYUNDAI ACCENT, державний номер НОМЕР_3, який належить гр. ОСОБА_7, внаслідок чого автомобіль HYUNDAI ACCENT, державний номер НОМЕР_3 скоїв наїзд на автомобіль FORD FOCUS, державний номер НОМЕР_4, який належить гр. ОСОБА_8.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити йому строк апеляційного оскарження постанови суду від 27 січня 2017 року, а казану постанову скасувати та провадження по справі закрити в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування необхідності поновлення строку оскарження рішення ОСОБА_2 зазначає, що оскаржувана постанова ухвалена за його відсутності, отримана ним простим листом лише 20 лютого 2017 року. При цьому, відповідно до календарного штампу поштового відділення супровідний лист разом з постановою були направлені на його адресу лише 10 лютого 2017 року. Вважає, що судом першої інстанції було порушено його право на апеляційне оскарження постанови.

Апеляційні вимоги ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що протокол, на підставі якого було ухвалено рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності не відповідає обставинам справи та вимогам закону. Насправді, 28 листопада 2016 року приблизно о 17-30 годин, він, керуючи автомобілем ВАЗ 210994-20 р.н. НОМЕР_9 по вул. Цимлянська, зі швидкістю приблизно 40-50 км/год. з дотриманням вимог правил дорожнього рух, перетнувши Т-образне перехрестя, був засліплений світлом фар автомобіля, що рухався в зустрічному напрямку, в останню мить в районі правого крила свого автомобіля побачив людину, що перебігав проїжджу частину в напрямку трамвайної зупинки. З метою уникнення зіткнення з пішоходом, він здійснив екстрене гальмування, що в свою чергу призвело до виїзду на узбіччя, на якому його автомобіль став некерованим та здійснив зіткнення з автомобілем SUBARU REX. Внаслідок цього зіткнення відбулося зіткнення ще двох автомобілів. Крім того, дорожнє покриття на цій ділянці забруднене виробничими матеріалами, глиною, щебенем, плямами моторного мастила, що зумовлює ковзання коліс автомобіля. Технічної можливості, лише шляхом екстреного гальмування, зупинити автомобіль з моменту виникнення аварійної ситуації без виїзду на узбіччя, він вже не мав. Всі ці обставини не були враховані працівниками поліції при складанні відносно нього протоколу. Вказане також підтверджується письмовими поясненнями, що були надані ОСОБА_9 та свідком ОСОБА_10 та містяться в матеріалах справи, відповідними відмітками про стан дорожнього покриття, дорожню обстановку в цілому. Також, судом першої інстанції в мотивувальній частині постанови в обґрунтування вини ОСОБА_2 прийнято до уваги письмові пояснення пішохода ОСОБА_11, в яких він зазначив, що перейшов проїжджу частину по пішохідному переходу, але на схемі ДТП чітко зазначено, що в даному місці пішохідний перехід відсутній. ОСОБА_2 вважає, що в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього, суть правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП викладено неналежно, оскільки відсутні відомості щодо швидкості руху його автомобіля, не зазначено обставин переходу проїжджої частини пішоходом, причинно-наслідковий зв'язок його дій з наслідками, що настали, у виді пошкодження транспортних засобів, жодним чином не відображено.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його захисник Гудима Тетяна Володимирівна, кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі та просили задовольнити її. Крім того, просили залишити без розгляду клопотання про призначення судової авто-технічної експертизи.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши думку сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, суд приходить до наступних висновків.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне його задовольнити, оскільки доводи останнього про те, він при ухваленні зазначеної постанови не був присутній та отримав її копію лише 20 лютого 2017 року, підтверджуються матеріалами справи. Отже є підстави для висновку, що строк апеляційного оскарження був пропущений ОСОБА_2 з поважної причини, тому вважаю за необхідне задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

У відповідності до ст. 294 КУпАП перегляд постанов судді проводиться виключно у межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції в порушення вищезазначених вимог закону належним чином не з'ясував обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не вмотивовані належним чином, а рішення суду не випливає з мотивувальної частини постанови та не ґрунтується на доказах, що містяться в матеріалах даної справи, та фактичних обставинах ДТП.

Так, визнаючи винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд першої інстанції послався лише на письмові пояснення пішохода ОСОБА_11 та перелічив наявні письмові матеріали справи без наведення належного аналізу даних доказів.

Висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, апеляційний суд вважає необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки вказані висновки суду спростовуються доказами, що містяться в матеріалах справи, при цьому за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, в оскаржуваній постанові не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відхилив інші.

Як встановлено апеляційним судом, водію ОСОБА_2 інкримінується порушення Правил дорожнього руху України, яке виразилося в тому, що він, керуючи автомобілем НОМЕР_5, виїхав за межі проїзної частини та скоїв наїзд на автомобіль НОМЕР_6, який належить гр. ОСОБА_6, внаслідок чого автомобіль НОМЕР_6 скоїв наїзд на автомобіль НОМЕР_7, який належить гр. ОСОБА_7, внаслідок чого автомобіль НОМЕР_7 скоїв наїзд на автомобіль НОМЕР_8, який належить гр. ОСОБА_8

Апеляційний суд, проаналізувавши зміст оскаржуваної постанови, дійшов висновку про те, що суддею суду першої інстанції не було належним чином проаналізовано та взято до уваги пояснення самого ОСОБА_2, потерпілих ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та свідків ОСОБА_9, ОСОБА_12, які були надані одразу після скоєння зіткнення.

Так, з первинних пояснень водія ОСОБА_2, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, видно, що він був засліплений світлом фар автомобіля, що рухався в зустрічному напрямку, в останню мить в районі правого крила свого автомобіля побачив людину, що перебігала проїжджу частину в напрямку трамвайної зупинки. З метою уникнення зіткнення з пішоходом, він здійснив екстрене гальмування, що в свою чергу призвело до виїзду на узбіччя, на якому його автомобіль став некерованим та здійснив зіткнення з автомобілем SUBARU REX. Внаслідок цього зіткнення відбулося зіткнення ще двох автомобілів.

Вищезазначені пояснення водія ОСОБА_2 апеляційний суд розцінює, як достовірні, оскільки вони узгоджуються з поясненнями потерпілих ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та свідків ОСОБА_9, ОСОБА_12, пішохода ОСОБА_13 та іншими матеріалами справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення та схемою ДТП, підписаною уповноваженою особою та учасниками справи без будь-яких зауважень, на якій зафіксовано місце зіткнення та місце розташування автомобілів та не зазначено про наявність будь-якого пішохідного переходу, на який посилається в своїй постанові суд першої інстанції та в своїх письмових поясненнях пішохід ОСОБА_13 (а.с.2, 8). Вказані суперечності судом першої інстанції не усунуті.

Таким чином, на переконання суду апеляційної інстанції, на підставі наявних в матеріалах справи доказів неможливо встановити наявність або відсутність в діях ОСОБА_2, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки для вирішення питання відповідності дій водія ОСОБА_2 вимогам Правил дорожнього руху України необхідні спеціальні знання, а відтак у справі необхідно було б провести відповідну експертизу, що не було зроблено.

При цьому, відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням вищенаведеного, постанова місцевого суду є необґрунтованою і підлягає скасуванню, а провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП - закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що не виключає можливості стягнення з останнього коштів у відшкодування матеріальної або моральної шкоди в порядку цивільного судочинства в разі встановлення судом в ході розгляду цивільної справи доказів його вини в порушенні вимог Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, закривши провадження у справі.

Керуючись ст.ст.7, 247 252, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 січня 2017 року - задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 січня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАПза відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.О. Чумак