Справа № 132/1145/17
Провадження № 33/772/755/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції Павленко І. В.
Доповідач: Бурденюк С. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2017 р. м. Вінниця

Суддя Апеляційного суду Вінницької області Бурденюк С.І., з участю прокурора Каменяр С.В., адвоката Якименко О.О., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу останнього на постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 28 квітня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.172-6 КУп АП ,-

в с т а н о в и в :

Постановою Калинівського районного суду Вінницької області від 28 квітня 2017 року ОСОБА_3 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 50 (п'ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п'ятдесят) грн., в дохід держави (Рахунок отримувача 0222, банк отримувача ГУ ДКСУ у Вінницькій області, держбюджет Калинівського району 21081100, код отримувача 37503268, МФО 802015).

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 320 грн. (триста двадцять гривень). (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Згідно постанови Калинівського районного суду Вінницької області від 28 квітня 2017 року, ОСОБА_3, перебуваючи на посаді начальника управління агропромислового розвитку Калинівської РДА у Вінницькій області з 21.05.2014 року, тобто відповідно до ст. 50 ЗУ «Про запобігання корупції» займає відповідальне становище, незважаючи на рішення НАЗК № 2 від 10.06.2016 року, не надав у визначений цим законом термін - е-декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим порушив норми ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, у зв"язку з тим, що результат розгляду справи йому суддею оголошено не було, а про зміст оскаржуваної постанови він дізнався випадково - від працівників райдержадміністрації 08.09.2017 року. Просить скасувати постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 28.04.2017 року та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.172-6 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що постанова суду незаконна, необґрунтована, з грубим порушенням вимог КУпАП та Закону України «Про запобігання корупції». У апеляції вказує, що повістку про розгляд справи він отримав лише 28.04.2017 року о 08.30 год., тобто за півгодини до розгляду справи. Не мав можливості скаростатись послугами адвоката, у зв"язку з чим було порушено його право на захист. Крім того, прокурор, участь якого є обов"язковою, у справі участі не приймав. Висновки суду не відповідають обставинам справи. Термін подання декларації він не порушував, а подав у паперовому варіанті 25.03.2016 року, як тоді вимагав закон. Щодо подачі декларації у електоронній формі до 30.10.2017 року, то він зміг подати дану декларації лише 31.10.2017 року з причин, які не залежали від нього.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу; думку адвоката Якименко О.О., який підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_3; міркування прокурора, який заперечував проти апеляції, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи в межах апеляції, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_3В.ю підлягає до задоволення з наступних підстав.

Адміністративні матеріали розглянуті 28.04.2017 року, ОСОБА_3 був присутнім при розгляді справи по суті, проте повістку про розгляд справи отримав лише в день слухання справи, а саме 28.04.2017 року (а.с. №31), тобто повідомлявся не належним чином про час, день, місце розгляду справи. Копію постанови суду ОСОБА_3 отримав лише 08.09.2017 року, про що власноручно розписався (а.с. № 39).

Статтею 268 КупАП, якою регламентовано права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності , а у її відсутність така справа може бути розглянута лише у випадках, коли є дані про своєчасне оповіщення її ( особи) про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Районний суд не дотримався виконання даної норми закону, розглянув справу 28.04.2017 року, не повідомивши належним чином особу, як того вимає закон - за три дні до розгляду справи. ОСОБА_3 отрима повістку за підгодлини до слухання справи та був позбавлений можливості підготуваись належним чином, залучити адвоката. Крім того, як у своїй апеляційній скарзі зазначив ОСОБА_3 суддею не було поідомлено йому результат слухання справи, що у судовому засіданні перевірити не виявилось можливим.

Згідно ч. 2 ст. 7 та ст. 245, ст. 280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суддя зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи. Постанова суду, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, на достатніх і незаперечних доказах.

З матеріалів справи та змісту постанови вбачається, що цих вимог закону при розгляді даної справи і постановленні рішення районний суд не дотримався. В порушення вимог ст. 245, 252 КУпАП не вжив всіх заходів, передбачених законом, для всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, допустив порушення процесуальних норм закону та неповноту розгляду справи.

Відповідно до протоколу № ВІ 917059 від 10.04.2017 року ОСОБА_3, перебуваючи на посаді начальника управління агропромислового розвитку Калинівської РДА у Вінницькій області з 21.05.2014 року, тобто відповідно до ст. 50 ЗУ «Про запобігання корупції» займає відповідальне становище, незважаючи на рішення НАЗК № 2 від 10.06.2016 року, не надав у визначений цим законом термін - е-декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим порушив норми ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

Із таким висновком погодився і суд першої інстанції, визнавши ОСОБА_3 винним у вчиненні даного адміністративного корупційного правопорушення.

Однак такі висновки міського суду не ґрунтуються ні на матеріалах справи, ні на вимогах діючого законодавства, і Апеляційний суд з ними не погоджується.

Статтею 172-6 ч. 1 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення за ч.1 ст. 172-6 КУпАП є формальним, обов'язковим елементом його об'єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне несвоєчасне подання електронної декларації, а тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, що приймає участь в розгляді таких протоколів судом, зобов'язані довести суду наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на несвоєчасне подання електронної декларації.

Крім того, згідно з п. 2 роз'яснень спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (надалі - ВССУ) «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією» вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв'язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо; суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Крім того, на умисну форму вини, а також наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, як на обов'язкові ознаки корупційного правопорушення також звертає увагу Конституційний Суд України в рішенні від 06.10.2010 року (справа №1-27/2010).

Граничним терміном подачі декларації для ОСОБА_3 був термін, визначений законом до 30.10.2017 року

За даними Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування, декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік ОСОБА_3 подана до Реєстру 31.10.2017 (а.с. №52-55).

Однак, як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді, ОСОБА_3 зазначив, що він намагався подати декларацію, однак вчасно це зробити не вдалося із-за технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, про що надав суду роздуківки з мережі Інтернет.

Апеляційний суд, бере до уваги доводи апелянта, про те, що у нього не було умислу на несвоєчасне подання декларації, оскільки останній за його словами намагався подати вчасно декларацію, однак не міг цього зробити через перебої в роботі сервісу. В матеріалах справи відсутні будь-які відомості як зворотній доказ показанням ОСОБА_3

Крім того, в матеріалах справи відсутній витяг послідовності дій користувача «Єдиного реєстру декларації осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_3, тобто не доведено чи в останнього був умисел на несвоєчасне подання електронної декларації. Саму роздруківку з послідовності дій користувача «Єдиного реєстру декларації осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування» ОСОБА_3 сам додав до своєї апеляційної скарги.

Крім того, апеляційний суд вважає, що причини несвоєчасної подачі електронної декларації ОСОБА_3 є поважними, тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Крім того, зі слів особи, що притягується до адміністративної відповідльності ОСОБА_3 розгляд справи відносно нього був проведений у відсутності прокурора, явка якого є обов"язковою. Крім того, як зазначає ОСОБА_3 судове засідання проводилось у кабінеті судді, результат розгляд справи йому повідомлено не було, про зміст постанови він дізнався випадково.

Судом за даною заявою ОСОБА_3 було двічі зроблено запит до Калинівського районного суду про надання інформації чи здійснювалось фіксування судового засідання технічними засобами, у разі здійснення даної фіксації, необхідно було надати суду журнал судового засідання. Проте на запити Апеляційного суду відповідей з Калинівського районного суду не надходило.

Всі сумніви щодо доведеності вини особи, які притягують до адміністративної відповідальності, і якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь даної особи та її захисту.

Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Підлягає до задоволення клопотання ОСОБА_3 про поновлення строків на апеляційне оскарження , оскільки постанову по справі він отримав тільки 08.09.2017 року, про що власноручно розписався (а.с. № 39). Іншого в судовому засіданні не встановлено.

У зв'язку з вищевикладеним,апеляційний суд вважає, що постанова міського суду відносно ОСОБА_3 є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з істотними порушеннями вимог КУпАП, в зв'язку з чим підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 - закриттю відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП .З такими чсленими порушеннями норм матеріального та процесуального права, постанова районно суду залишатись в силі не може.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суди покладається обов'язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.293,294 КУ п АП

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_3 сток на апеляційне оскарження постанови Калинівського районного суду Вінницької області від 28 квітня 2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.172-6 КУп АП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 28 квітня 2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.172-6 КУп АП- скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 закрити на підставі ч. 1 п. 1 ст. 247 КУпАП, в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя :