АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/1023/17 Справа № 204/5216/17 Головуючий у 1 й інстанції - Тітова І.В. Доповідач - Джерелейко О.Є.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2017 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Джерелейко О.Є., за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 13 вересня 2017 року щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 12 серпня 2017 року о 18 годині 55 хвилин в районі будинку № 56 по вул. Новоукраїнській у м. Дніпро, водій ОСОБА_2, керував автомобілем «ВАЗ 21140», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння із результатом 2,89 %, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2017 року ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та стягнуто з останнього на користь держави судовий збір у розмірі 320 гривень.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в який просить постанову скасувати, а провадження закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що постанова суду за змістом не відповідає вимогам закону, оскільки в результативній частині відсутня вказівка на те, у вчиненні якого адміністративного правопорушення він визнаний винним.

Посилається на те, що суд зазначив, що його вина підтверджується направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншої сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12 серпня 2017 року.

Вважає, що суд не прийняв до уваги, що прилад «Драгер» АRНК-0532 не допущений до застосування працівниками поліції, а також чому за наявності направлення водія на медичний огляд такий огляд не був проведений.

Крім того, судове засідання не відбувалося, лише серкретар суду відібрав від нього підпис на якомусь документі, а потім виніс йому копію постанови суду.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідальність на підставі ч. 1 ст. 130 КУпАП настає при керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, суддя районного суду правильно дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, в якому викладені обставини його вчинення, є підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та запис щодо відмови від надання пояснень цієї особи, також засвідчено підписом особи факт отримання тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, наданими при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, про те, що ОСОБА_2 пройшов тест на приладі «Драгер», результат тесту позитивний 2,89%, роздруківкою тесту із результатом 2,89%, що підписаний особою, яку тестують, його розпискою про те, що він зобов'язується не керувати транспортним засобом 12 серпня 2017 року, розпискою, наданою в суді першої інстанції, про те, що він визнає вину.

Судом першої інстанції належним чином оцінено зазначені докази, які узгоджуються між собою та підтверджують керування ОСОБА_2 транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до ст. 266 КУпАП та п. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, у разі незгоди водія з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення.

Наявність в матеріалах провадження направлення водія на медичний огляд не спростовує встановлені судом першої інстанції обставини, оскільки проведення медичного огляду є обов'язковим у разі, якщо особа заперечує проти результатів огляду, однак таких обставин ні судом першої інстанції, ні під час апеляційного перегляду не встановлено, так як ОСОБА_2 як під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, так і під час розгляду справи судом першої інстанції, не заперечував результатів огляду за допомогою алкотестеру «Драгер». Тому порушення прав ОСОБА_2, якого не було направлено до медичного закладу для проходження огляду, не вбачається, оскільки відсутні дані, що результати огляду ним оскаржувались.

Посилання апеляційної скарги на те, що прилад «Драгер» ARHK-0532 не допущений до застосування працівниками поліції не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, що прийнята відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», а саме пунктами 1, 3 та 5 передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, які надаються лише на вимогу особи.

Отже, оскільки в наданих матеріалах відсутні дані про вимогу особи пред'явити відповідні документи на технічний засіб, особа погодилась з результатами огляду, тому відсутні підстави ставити під сумнів результати проведеного огляду.

Твердження про те, що ОСОБА_2 був позбавлений можливості навести свої заперечення в суді першої інстанції, оскільки не було судового засідання, не підтверджуються письмовою розпискою ОСОБА_2, наданою суду першої інстанції, в якій він зазначає, що визнає вину. Отже, суду першої інстанції ОСОБА_2 будь-яких заперечень не надавав.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_2у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознаками керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Доводи апеляційної скарги щодо не зазначення у резолютивній частині постанови адміністративного правопорушення, у вчиненні якого особу визнано винною, не свідчать про порушення положень КУпАП. Так, у постанові суду зазначено про встановлення вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Положеннями ст. 283 КУпАП щодо змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення не передбачено, що зазначений висновок має міститись виключно у резолютивній частині постанови, вимоги зазначеної статті, якою передбачено вказувати у постанові про прийняте рішення у справі, дотримані. Згідно із ст. 284 КУпАП одним видів постанов є постанова про накладення адміністративного стягнення. Прийнята постанова містить висновок про накладення адміністративного стягнення, тому порушень щодо змісту постанови не встановлено.

Отже, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

При цьому суд першої інстанції у достатній мірі врахував характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, обставини справи, особу правопорушника, відсутність обставин, які пом'якшують та обтяжують покарання, та обґрунтовано застосував до нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2017 року - залишити без задоволення.

Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.Є. Джерелейко