ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/1223/17
провадження № 3/691/673/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 року м.Городище

Суддя Городищенського районного суду Черкаської області Савенко О.М., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від Городищенського відділення Смілянського відділу Головного Управління Національної поліції в Черкаській області м.Городище вул.Миру, №77 Черкаської області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2»язівок вул.Затишна, №5 Городищенського району Черкаської області,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення,-

встановив :

ОСОБА_1, 29 серпня 2017 року о 22 годині 05 хвилин по вул.Покрівська в с.В»язівок Городищенського району Черкаської області, керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп»яніння, чим порушив п.2.5 Правил Дорожнього Руху України. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідка ОСОБА_2.

ОСОБА_1 особисто взяв участь у судовому засіданні, йому було розяснено його права, передбачені ст.268 КУпАП та заслухано пояснення щодо скоєння адмінправопорушення, із якого вбачається, що він, 29 серпня 2017 року, автомобілем НОМЕР_1 в с.В»язівок Городищенського району Черкаської області по вул.Покрівська не керував, а лише знаходився біля нього та намагався по телефону домовитися із знайомим щодо транспортування автомобіля, оскільки виникла технічна несправність. Через конфлікт з працівником поліції, відмовився їхати до поліції, а не для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп»яніння, як вказано в протоколі. Свідків, які могли б підтвердити, що здійснював керування транспортним засобом не було. Громадянин ОСОБА_2 був запрошений як свідок після того, коли він відмовився підписувати протокол. Вину не визнав, через відсутність доказів у справі.

Згідно ч.2 ст.7 та ст.245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об»єктивного з»ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. У відповідності до ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП із зазначенням зокрема відомостей про особу порушника, підстав складання протоколу та обставин вчиненого адміністративного правопорушення (місце, час, суть адміністративного правопорушення), кваліфікації дій та пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

На підставі ст. 280 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення, судом при розгляді справи стосовно ОСОБА_1 було встановлено обставини, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а саме відсутність обставин, які б підтверджували факт вчинення адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні, через наявність порушень у змісті протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.256 КУпАП.

Так, протокол про адміністративне правопорушення, це офіційний документ і до нього висуваються певні вимоги. Статтею 256 КУпАП визначено перелік тих даних, що обов»язково повинні бути закріплені у протоколі, для того, щоб він мав відповідну силу і щоб його не можливо було заперечувати. Протокол повинен бути підписаний особою, що його склала, та особою, що вчинила правопорушення. За наявності свідків протокол підписується і ними. Так, ОСОБА_1, як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення вчинив адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Через наявність порушень у змісті протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.256 КУпАП, встановити фактичні обставини у справі є не можливим, остільки вбачаються лише формальні ознаки правопорушення, без зазначення кваліфікуючих ознак складу адміністративного правопорушення.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №427598 від 29 серпня 2017 року стосовно ОСОБА_1, слід вбачати, що в ньому вказано лише одного свідка правопорушення і без зазначення його адреси місце проживання, щоб його можна було викликати і допитати в судовому засіданні та з»ясувати обставини справи на місці складання протоколу (а.с.1). Крім того, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 посвідчив, що не бачив, як ОСОБА_1 керував транспортним засобом, бачив лише як останній стояв біля автомобіля НОМЕР_1 та розмовляв по телефону.

Так, відповідно до 9 розділу Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395, направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан спяніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами). Огляд на стан алкогольного спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства. Такі вимоги поліцейським виконано не було.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп»яніння об»єктивно не підтверджено доказами, з огляду на його пояснення та свідчення свідка про не керування автомобілем.

Враховуючи положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України», рішення від 09.06.2011 року, «Малофєєва проти Росії», рішення від 30.05.2013 року, «Карелін проти Росії», рішення від 20.09.2016 року, беручи до уваги склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП України, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З врахуванням вищенаведеного та в силу вимог ст.251 КУпАП суд, позбавлений можливості ґрунтовно, повно, всебічно і об»єктивно, за відсутності доказів правильно вирішити справу, оскільки протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 не є ні відносним, ні допустимим, остільки був складений не в установленому законом порядку і передбаченими способами, а встановлені правила допустимості і відносності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

За таких обставин, враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а надані суду першої інстанції матеріали не містять достатньо доказів, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП провадження у справі слід закрити у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

Керуючись, ст.ст.247, 248, 249, 251, 252, 256, 280, 294 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення ,-

постановив:

Провадження в адміністративній справі №691/1223/17 провадження №3/691/673/17 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1, від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, в звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді може бути оскаржена або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, протест прокурора подаються до Апеляційного суду Черкаської області через Городищенський районний суд.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора.

Суддя ОСОБА_3