Справа № 346/3220/17
Провадження № 33/779/425/2017
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Бирич Н. В.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Шкрібляк Ю.Д., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника - адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою (далі АС) ОСОБА_2, на постанову судді Коломийського міськрайонного суду від 01 вересня 2017 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець с. Нижній Вербіж, вул. Яблунева, 18, Коломийського району, Івано-Франківської області, громадянин України,?

визнаний винуватим за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 320 (триста двадцять ) грн. 00 коп.

З постанови судді вбачається, що 09.07.2017 року о 14 год. 40 хв. в с. Сопів по вул. І.Франка, ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки «Хонда» в стані алкогольного сп'яніння, огляд на стан сп'яніння проводився за допомогою приладу "Драгер", алкотест 6810, у присутності двох свідків, результат якого становив 3,29 %. До протоколу додано алкотест 6810 від 09.07.2017 року, в якому вказано: місце проведення м. Коломия, Алкотест 6810, результат тесту - 3,29 %.

У своїй АС ОСОБА_2 покликається на те, що постанова судді щодо нього є незаконною, необґрунтованою, і такою, що винесена з порушенням норм чинного процесуального та матеріального права, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Суддя належним чином не дослідив усіх обставин справи та безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності.

Просить постанову судді Коломийського міськрайонного суду від 01 вересня 2017 року щодо нього скасувати, закривши провадження за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 було розяснено його права передбачені ст. 268 КУпАП.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 заперечив свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення і пояснив, що дійсно 09 липня 2017 року в с. Сопів, Коломийського району, по вул. Франка, його зупинили працівники поліції за те, що він керував своїм транспортним засобом, а саме скутером марки «Хонда Такт» без захисного шолому. Оскільки бланків протоколів у поліцейських з собою не було, він разом із ними поїхав в у ОСОБА_4 відділ поліції. Там поліцейський склав щодо нього протокол за те, що він керував транспортним засобом без шолому, та наказав йому дути в алкотестер, оскільки вважав, що він був в стані алкогольного спяніння. При цьому, жодних свідків не було, крім працівників поліції. Спочатку він відмовився, а потім погодився. Потім він побачив двох свідків, одним з яких був громадянин ОСОБА_5, який є працівником штраф майданчику на території ОСОБА_4 Огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу не проводився. Працівники поліції психологічно тиснули на нього та погрожували йому тим, що якщо він не підпише протокол про адмінправопорушення, то вони вилучать у нього скутер та буде платити гроші за стоянку на штрафмайданчику. Після цього він погодився підписати вказаний протокол та квитанцію алкотестера Драгер.

Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, просить провадження в справі закрити. Під час розгляду АС, захисником ОСОБА_2 адвокатом ОСОБА_3 було подано клопотання, про закриття провадження по справі щодо його підзахисного, на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Перевіривши доводи поданого клопотання, вважаю, що воно не підлягає до задоволення, оскільки не ґрунтується на вимогах Закону, жодних підстав для його задоволення поза всяким сумнівом не має. Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення. Так, з матеріалів справи вбачається, зокрема із протоколу, правопорушення ОСОБА_6 було вчинено 09 липня 2017 року, а постанова про притягнення його до адмінвідповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП винесена суддею 01 вересня 2017 року, таким чином строків передбачених ст.38 цього ж Кодексу, порушено не було.

В судове засідання 10.10.2017 року захисник ОСОБА_3 не зявився, хоча був повідомлений належним чином. Від ОСОБА_2 надійшла письмова заява про розгляд справи у відсутності його захисника.

Заслухавши пояснення апелянта ОСОБА_2 та його захисника адвоката ОСОБА_3, які просять скасувати постанову, а провадження закрити; перевіривши матеріали справи та оглянувши відеозапис проведення огляду водія на стан спяніння вважаю, що АС слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.ст.280 та 283 КУпАП, при розгляді справи про адмінправопорушення суддя зобов'язаний з'ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адмінвідповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Вказаних вимог закону суддя першої інстанції в повній мірі дотримався.

Постанова судді від 01 вересня 2017 року щодо ОСОБА_2 винесена з дотриманням вимог вищевказаної статті цього Кодексу, згідно встановлених фактичних обставин вчиненого правопорушення.

При складенні протоколу водію ОСОБА_2 роз'яснювалися його права і обов'язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, про що свідчить підпис останнього (а.с. 1).

Достовірність доказів, що були перевірені при розгляді справи в суді першої інстанції, а саме про те, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

Згідно п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року № 14 « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, також про адміністративні правопорушення на транспорті» для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані спяніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли останній почав рухатися.

Не зважаючи на заперечення ОСОБА_2 у АС своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вона доводиться наявними в матеріалах справи доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 030096 від 09.07.2017 року, з якого вбачається, що саме він в с. Сопів по вул. І.Франка, керував транспортним засобом марки «Хонда» в стані алкогольного сп'яніння, огляд на стан сп'яніння проводився за допомогою приладу "Драгер", алкотест 6810, у присутності двох свідків, результат 3,29 %. (а.с. 1); результатом алко-тестера «Драгер» № 6810 тест № 4535 на стан спяніння, який підтвердив перебування правопорушника в стані алкогольного сп'яніння - 3,29% проміле, (а.с.2); вказані документи підписані ним, і це свідчить, що з результатом огляду він був згідний; поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_5, які додані до протоколу про адмінправопорушення про те, що водій ОСОБА_2 в їх присутності дійсно погодився пройти перевірку для визначення стану спяніння на місці за допомогою приладу «Драгер», з результатом якого він погодився, про що засвідчив своїм підписом (а.с. 3); переглянутим відеозаписом проведення огляду вказаного водія на стан спяніння, з якого вбачається, що він дійсно перебував в стані алкогольного спяніння. Пояснення свідка інспектора поліції в суді першої інстанції про те, що водій ОСОБА_2 дійсно керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, апеляційний суд визнає достовірним доказом і таким, що повністю узгоджується із наявними в матеріалах справи іншими доказами.

Покликання апелянта про те, що інспектором поліції грубо порушено інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного спяніння, зокрема щодо проходження ним на місці огляду для визначення у нього стану спяніння за допомогою алкотестера «Драгер» у присутності двох свідків, є необґрунтованим, виходячи із наступного. Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп'яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв'язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння. ОСОБА_2 не наводить жодних заперечень щодо законності вимог працівників поліції з приводу пропозиції йому пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння. Встановлено наступний порядок огляду водія на стан алкогольного сп'яніння. Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. Жодних доказів того, що прилад зафіксував відсутність алкогольного сп`яніння, стороною захисту надано не було, під час апеляційного перегляду рішення судді суду першої інстанції такі доводи не знайшли свого підтвердження.

Матеріали провадження не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції, в тому числі і при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Крім того, доводи апелянта про те, що в супереч вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції, йому працівниками поліції було запропоновано поїхати відразу у відділ поліції, без проведення огляду технічними засобами на місці, також поліцейським не представлено на його вимогу сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, є безпідставним, зважаючи на наступне. Відповідно до вимог частин 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Апеляційний суд вважає безпідставними доводи апелянта стосовно того, що огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП, оскільки такий огляд проведений за допомогою спеціального технічного засобу «Alkotest Drager» інспектором поліції ОСОБА_4 ГУНП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 у присутності двох свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_7 Також, відповідно до положень пунктів 1, 5 розділу ІІ Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Перед проведенням огляду на стан сп'яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп'яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Апеляційний суд звертає увагу на те, що ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні в інших доданих до нього документів ОСОБА_2 не вказував про те, що на його вимогу поліцейським не надано відповідних документів на технічний засіб «Drager» та про його неробочий стан. Таким чином, апеляційний суд вважає неспроможними твердження апелянта про те, що огляд його на стан алкогольного сп'яніння проводився несправним технічним засобом.

Відсутність в матеріалах справи акту огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, не є підставою для скасування оскаржуваної постанови, оскільки в апеляційного суду немає жодних сумнівів в достовірності та правдивості прийнятого рішення.

Таким чином, приходжу до висновку про те, що в діях ОСОБА_2 дійсно наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом, при цьому перебуваючи в стані алкогольного спяніння.

Твердження ОСОБА_2 про те, що він керував транспортним засобом, однак в стані алкогольного спяніння не перебував, є необґрунтованим, оскільки спростовуються, наявними в матеріалах справи доказами, і спрямовані вони на уникнення ним відповідальності за вчинене.

З урахуванням викладеного, доводи, викладені в АС ОСОБА_2 про невинуватість, є необґрунтованими, та спростовуються перевіреними доказами в апеляційній інстанції.

Апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції обєктивно розглянув справу, правильно оцінив докази, і його висновок про те, що ОСОБА_2 порушив п. 2.9а ПДР, а саме керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, є правильним.

Окрім цього, порушень вимог матеріального та процесуального права, а також особистих прав порушника при розгляді справи в суді першої інстанції, під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому підстав для скасування постанови судді від 01 вересня 2017 року щодо ОСОБА_2 немає.

За таких обставин, АС ОСОБА_2 не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01 вересня 2017 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області ОСОБА_1