АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 640/2469/17 Головуючий 1-ї інстанції:Єфіменко Н.В.
Провадження № 33/790/941/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2017 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справи Цілюрик В.П., за участю особи, у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 УКпАП ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 07.07.2017 року у відношенні ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Київського районного суду м. Харкова від 07.07.2017 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає: АДРЕСА_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Як встановлено судом, 25.05.2017 року о 05.05 за адресою: м. Харків, вул. Н. Ужвій, біля будинку № 96, ОСОБА_2 керував автомобілем «Kia Carens», р.н НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка мова. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову від 07.07.2017 року скасувати та закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

В апеляційній скарзі зазначає, що суддею суду першої інстанції не були взяті до уваги порушення під час проведення огляду на стан сп'яніння за допомогою технічного засобу.

Також вказує,що під час розгляду справи суд не розглянув ряд клопотань та не витребував низку доказів, які свідчать про його невинуватість, не були викликані та допитані свідки, та йому не було надано можливості висловитись.

Вказує, що суд при обранні виду стягнення, як на його думку, необґрунтовано обрав вид стягнення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як не мав на це законних підстав оскільки не розібрався в справі всебічно та повно.

У додаткових поясненнях до апеляційної скарги зазначив, що законодавством не передбачено «типових пояснень свідків» а тому на його думку свідки які мають бажання надати пояснення, повинні викласти їх власноруч, а не на заздалегідь підготовленому бланку.

Вказує, що судом не був допитаний у якості свідка ОСОБА_3, який на думку апелянта дійсно бачив у котрій годині його залишили працівники поліції з пошкодженими колесами машини, і що він не мав можливості встигнути за 2 години пройти огляд на стан сп'яніння у закладі охорони здоров'я.

Посилається на те, що згідно рапорту працівника поліції, транспортний засіб КIA, державний номер НОМЕР_1, був запаркований біля житлового будинку з двома пробитими колетами, в якому знаходився ОСОБА_4, та через деякий час автомобіль почав рух не ввімкнувши при здійсненні маневру показник повороту. Також згідно вказаного рапорту його автомобіль не створював перешкод іншим учасникам дорожнього руху та в нього були пробиті колеси, що унеможливлювало його рух.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вважаю, що суддею суду першої інстанції не в повному обсязі було дотримано вимог вказаної правової норми.

З оглянутих матеріалів справи вбачається, що згідно протоколу від 25.05.2017 року серії БР № 242693, водія ОСОБА_2 було зупинено 25.05.2017 року о 05:05, та складено протокол про адміністративне правопорушення відносно нього о 05:45.

Разом з тим, згідно наявних в матеріалах справи пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, вони 25.05.2017 року о 06:00 годині давали пояснення, та засвідчили відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку.

Тобто, з наведеного є очевидним, що свідки надавали свої пояснення значно пізніше після складеного відносно ОСОБА_2 протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП. При цьому апеляційним судом при розгляді апеляційної скарги було встановлено, що свідок ОСОБА_5 тривалий час перебуває за межами України, і допитати його в судовому засіданні не уявилось можливим.

Свідок ОСОБА_6 на судові виклики не прибув.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 242693, на який, як на доказ послався суд першої інстанції, водію ОСОБА_2 в провину поставлено відмову від проходження огляду на стан сп'яніння у порядку, який встановлений законом.

В цьому ж протоколі в графі пояснень водія ОСОБА_2 власноручно зазначив, що бажає пройти огляд в наркоцентрі, але не бачить на це згоду працівників поліції.

Частиною 3 статті 266 КУпАП передбачено, що у разі незгоди водія пройти огляд за допомогою технічного засобу, такий огляд проводиться в закладах охорони здоров'я, і працівники поліції зобов'язані забезпечити проведення такого огляду.

Матеріали справи не містять жодних відомостей, що при такій позиції водія ОСОБА_2 щодо відмови від огляду за допомогою технічного засобу, йому пропонувалось пройти огляд у закладі охорони здоров'я. Відсутність тцих відомостей свідчить про недотримання працівниками поліції визначеної ст. 266 КУпАП процедури огляду водія, що свідчить в даному конкретному випадку про відсутність доказів вини ОСОБА_7

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 07.07.2017 року у відношенні ОСОБА_2 скасувати, а провадження в справі закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харкіівської області В.П. Цілюрик