АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 216/3444/17Суддя 1 інстанції Сидорак В. В.
Номер провадження 33/774/176/К/17Суддя- доповідач ОСОБА_1.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2017 року м.Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Русакова І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Центрально-міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 3 жовтня 2017р. у справі про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України,

яка працює фасувальником - упаковщиком «КРАМАРК»,

мешкаючої за адресою: Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг,

АДРЕСА_1,

визнаної винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн., -

за участю свідка - ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

За постановою суду від 03.10.2017р., ОСОБА_2 визнано винуватою та на неї накладено адміністративне стягнення за те, що вона 12.07.2017р. о 22.00 год. в м.Кривому Розі по вул.Урожайна, буд.125, керувала мотоциклом НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан спяніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків.

Наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, як зазначено у постанові суду, підтверджується протоколом від 12.07.2017р. серії БР №076731, тестом №284 огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів з ознакою «позитивна 1,78%», поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які засвідчили наявність алкогольного спяніння у ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду першої інстанції від 03.10.2017р. відносно неї і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає, що постанова суду винесена з порушення її права на захист, при цьому вказує на те, що суд не викликав і не допитав її, свідків, працівників поліції.

ОСОБА_2 зазначає, що у постанові суд необґрунтовано вказав, що вона не зявилася в судове засідання і не повідомила суд про причини свого неприбуття, оскільки цей факт не відповідає дійсності.

ОСОБА_2 стверджує, що на час розгляду адміністративної справи вона перебувала у службовому відрядженні в м.Київі на військових навчаннях, про що неодноразово сповіщала суд електронною поштою з проханням перенести судовий розгляд, однак суд проігнорував її клопотання.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, допитавши ОСОБА_3, інспектора патрульної поліції УПП в м.Кривому Розі, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Правопорушниця ОСОБА_2 вдруге не зявилася в судове засідання, про день час і місце судового засідання була повідомлена належним чином шляхом своєчасного надіслання на її домашню адресу повідомлення, однак про поважність причин неприбуття до суду - 13.11.2017р., 20.11.2017р. не повідомила, це свідчить про те, що правопорушниця, яка подала апеляційну скаргу не виявляє належної зацікавленості у розгляді справи.

Те, що ОСОБА_2 не виявляє належної зацікавленості у розгляді справи, зокрема, свідчить і те, що вона після подачі апеляційної скарги не звертались до апеляційного суду за інформацією щодо стану розгляду її апеляційної скарги, у апеляційній скарзі не зазначила засобів звязку по телефону, тому суд апеляційної інстанції за таких обставин вважає за доцільне здійснити судовий розгляд апеляційної скарги ОСОБА_2 за її відсутності, що узгоджується із правовою позицією яка міститься у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Каракуця проти України».

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, які підтверджуються доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 076731, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст.254 - 256 КУпАП, згідно якому ОСОБА_2 з протоколом була ознайомлена, заперечень не висловлювала, відмовилася у присутності двох свідків надати пояснення по суті порушення(ар.спр.1); тестом №284 огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів,згідно якому ознака «позитивна 1,78%»(ар.спр.6); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які, пояснили, що в їх присутності водій ОСОБА_2 пройшла медичний огляд у встановленому Законом порядку за допомогою приладу «Драгер», при цьому прилад показав результат 1,78 % проміле (ар.спр.3).

Допитаний у судовому засіданні апеляційної інстанції інспектор патрульної поліції ОСОБА_3, який склав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, надав пояснення відносно обставин скоєного ОСОБА_2 правопорушення, підтвердив, що під час спілкування з водієм мотоциклу було чутно запах алкоголю і мова у водія була невиразна. ОСОБА_2 у присутності двох свідків було запропоновано пройти огляд на стан спяніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», вона погодилася, результат тесту виявився позитивним 1,78 проміле, про, що було складено адміністративний протокол.

З огляду на матеріали адміністративної справи, свідчення інспектор патрульної поліції обєктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених доказів по справі не вбачається.

Протокол про адміністративне правопорушення, як доказ ніким не спростовувався. Доказів, які спростовують дані протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційному суду не надано.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно неї уповноваженою особою органів поліції.

Доводи ОСОБА_2 стосовно того, що постанова суду першої інстанції є незаконною, оскільки адміністративну справу розглянуто за її відсутності, не допитано свідків і поліцейських, суд апеляційної інстанції оцінює критично, оскільки вони спростовуються наявними в матеріалах адміністративного провадження доказами, зокрема тестом №284 огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів,згідно якому було визначено, що ОСОБА_2 під час зупинення транспортного засобу, яким вона керувала перебувала в стані алкогольного спяніння, результат тесту становить 1,78 проміле;письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в присутності яких за згодою водія ОСОБА_2 був проведений огляд на стан спяніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», результат 1,78 проміле.

Доводи ОСОБА_2 про те, що на час розгляду адміністративної справи вона перебувала у службовому відрядженні в м.Київі на військових навчаннях, у звязку з чим не однократно просила перенести судовий розгляд, посилаючи заяви електронною поштою на адресу суду, які були проігноровані судом, матеріалами адміністративної справи не підтверджені, оскільки матеріали справи не містять ні заяв ОСОБА_2 про перенесення судового розгляду, ні документів, які б підтверджували її знаходження у службовому відрядженні.

Апеляційним судом не встановлено допущених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, у зв'язку з чим доводи ОСОБА_2 про те, що свідки не є медичними працівниками є неприйнятними.

При розгляді справи судом порушень ст.ст.279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2, залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.7, 252, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 3 жовтня 2017р. у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1