АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/2485/17Головуючий у 1-й інстанції Дзюбич В.Л.
Провадження № 33/789/183/17 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2017 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Коструба Г.І. розглянувши адміністративну справу відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської обл. від 25 квітня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки копію постанови ним отримано лише 04 травня 2017 р., скасувати постанову та закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу зазначеного правопорушення.

Вважає дане рішення незаконним, необгрунтованим та прийнятим із порушенням норм матеріального права, оскільки судом неповно зясовано обставини, що мають значення для справи.

Зазначає, що він лише відмовився проходити огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою приладу Драгер, оскільки не довіряв даному приладу та не бажав мати контакт із трубкою, сумніваючись у її стерильності, а тому просив провести такий огляд у відповідному закладі охорони здоровя із забором взірця крові для лабораторного дослідження.

Стверджує, що у нього було погане самопочуття у звязку із хронічною серцево-судинною хворобою, тому наполягав проїхати та провести огляд у медичному закладі якнайшвидше, однак працівники поліції розцінили його прохання як відмову від проходження огляду та склали протокол про адміністративне правопорушення.

Також зазначає, що вказані у протоколі свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були залучені вже після складання інспектором протоколу про адмінправопорушення.

Відповідно у поясненнях даних свідків невірно вказано обставини з приводу того, що він відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння у медичному закладі ОСОБА_4, оскільки в цей момент вони були відсутні.

Фактично будь-яких пояснень вони самостійно не надавали, а працівники поліції записали їх прізвища та інші дані у вже готові бланки, а йому пояснили, що матеріали адміністративного правопорушення оформлені, і змісту проходити огляд вже немає.

Зазначає, що близько 19:00 год. того ж дня він прибув до КУТОР «Тернопільський обласний наркологічний диспансер» по вул. Тролейбусній, 14 в м. Тернополі та пройшов огляд на стан алкогольного сп'яніння, за результатами якого при дослідженні його взірця крові етилового спирту не знайдено.

В ході судового розгляду стороною захисту подавалось суду клопотання про виклик свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, а також інспектора роти № 3 батальйону УПП в м. Тернополі ОСОБА_6 з метою підтвердження чи заперечення обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення від 17.02.2017 року, та з'ясування обставин, чому пояснення свідків відібрані після складання протоколу, однак судом дане клопотання було проігнороване, що свідчить про порушення закону при складанні протоколу, а відтак і незаконність прийнятого рішення.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні у ній докази, приходжу до висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови слід поновити, апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

Що стосується суті оскаржуваної постанови місцевого суду про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, то суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вона прийнята відповідно до норм, передбачених главою 23 КУпАП, і підстав для її скасування під час розгляду апеляційної скарги останнього, не вбачається.

У ст.33 Конституції України зазначено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України відповідно до ст. 19 Конституції.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що суд першої інстанції під час розгляду справи забезпечив у відповідності до вимог Конституції України та ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП всебічне, повне та об'єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення та навів докази, на основі яких у визначеному законом порядку встановив наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Що стосується порушення Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена в тому числі КУпАП, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного чи іншого сп'яніння, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В свою чергу дії поліцейських повинні відповідати вимогам закону, в тому числі, як в даному конкретному випадку, п. 1 розділу II Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій наказом МВС України 07 листопада 2015 р. №1395 з подальшими змінами, згідно якої до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності.

Відповідно до п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС 09 листопада 2015 р. № 1452/735, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п.3 зазначеної Інструкції ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п.п.6,7 Інструкції огляд на стан спяніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя).

Як вбачається із матеріалів справи, до ОСОБА_1 згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР № 587529 від 17 лютого 2017 р. було застосоване адміністративне стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, у вигляді штрафу в сумі 255 грн, яке останній не оскаржував.

В звязку з тим, що в процесі складання вищезазначеного протоколу у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного спяніння, щодо нього інспектором роти №3 батальйону УПП в м. Тернополі ДПП в присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5 ПДР, а саме: в звязку з відмовою особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. ОСОБА_1 розписався в тому, що ознайомлений з місцем та часом розгляду справи, по суті порушення дав пояснення, що з протоколом не згідний та поставив свій підпис у графі протоколу про те, що копію його отримав.

При цьому зазначений протокол був складений відповідно до вимог ст. 256 КУпАП і згідно із ст. 285 КУпАП зміст протоколу правопорушнику був зачитаний вголос, в тому числі і щодо місця та часу розгляду справи, а також можливості мати захисника.

Жодних заяв і клопотань, а також зауважень щодо змісту протоколу ОСОБА_1 надано не було.

Згідно з долучених до вказаного протоколу письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 17 лютого 2017 року близько 16 год. 40 хв. вони були присутні при тому, як водій автомобіля Мерседес Бенз д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на визначення ступеня алкогольного спяніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager, а також відмовився пройти огляд на стан спяніння у медичному закладі ОСОБА_4.

Дані пояснення свідків та відомості протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП підтверджуються записами відеокамер працівників поліції.

Згідно з вимогами ст.ст. 31, 40 Закону України Про Національну поліцію та Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, встановлено, що кожному патрульному поліцейському видається нагрудна камера з метою фіксування правопорушення та забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

З дослідженого апеляційним судом відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 17 лютого 2017 року в період часу з 16 год. 36 хв. по 16 год. 37 хв. в присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовився пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки, а також проїхати для такого огляду в медичний заклад, що свідки підтвердили у власноручно написаних поясненнях.

Отже, дані відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, який долучено до матеріалів справи і який є доказом відповідно до ст.251 КУпАП, повністю підтверджують викладені у протоколі та постанові суду обставини.

Доводи ОСОБА_1 в скарзі про необхідність перевірки правдивості письмових пояснень свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та інспектора Капітули Ю.В. шляхом їх допиту в судовому засіданні є безпідставними і місцевий суд правильно відмовив у задоволенні цього клопотання, оскільки воно не викликано необхідністю зясування безпосередньо у свідків таких обставин, які з достовірністю встановлені здобутими по справі вищенаведеними доказами.

Крім того, за змістом частин 3-5 ст.266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Огляд особи на стан алкогольного сп'яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Також, відповідно до п.п. 17,20,22 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09 листопада 2015 року N 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за N1413/27858, зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров'я. Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Крім цього, у додатках 3-4 до вказаної Інструкції затверджено форму Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і Висновку щодо його результатів.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №189 від 17 лютого 2017 року та результатів лабораторного дослідження крові ОСОБА_1 №81, їх зміст не відповідає вказаним додаткам до Інструкції і вони були складені за особистим зверненням ОСОБА_1 та без присутності працівника поліції, тобто з порушенням вказаних вимог законодавства, а тому вважаються недійсними.

Більше того, в даному випадку ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності не за керування автомобілем у стані спяніння, а за відмову пройти огляд на стан спяніння, а тому його доводи про те, що він не керував автомобілем у такому стані, не спростовують факту його відмови від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного спяніння, який повністю доведений сукупністю доказів, проаналізованих та вірно оцінених в оскарженій постанові, та за змістом ч.1 ст.130 КУпАП утворює самостійний склад правопорушення.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказані вимоги закону були повністю дотримані.

Таким чином в ході апеляційного розгляду обставин, які би підтверджували доводи апеляційної скарги і спростовували висновки суду першої інстанції не встановлено, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Враховуючи наведене та керуючись ст.294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Строк на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайсуду Тернопільської обл. від 25 квітня 2017 р. ОСОБА_1 поновити.

Апеляційну скаргу особи, притягнутої до адмінвідповідальності, ОСОБА_1, залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської обл. від 25 квітня 2017 р. відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, без змін.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_7