Справа № 500/1424/17
Провадження № 3/500/491/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2017 року місто Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Грубіян Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, ідентифікаційний код НОМЕР_1, паспорт серії КК 229558, виданий Ізмаїльським РВ ГУМВС України в Одеській області 15.03.1999 року, ІНФОРМАЦІЯ_3, одружена, працюючої на посаді голови Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

за ч.ч. 1,2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

За участю сторін: прокурора Чимоширянова О.В.

адвоката ОСОБА_2

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1,

встановив:

27.03.2017 року до суду надійшов від Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України протокол №88-89 про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, від 24.03.2017р. відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч.1,2 ст.172-7 КУпАП, в якому зазначено, що ОСОБА_1 наділено повноваженнями з 05.11.2015 року повноваженнями голови сільської ради, а отже з 05.11.2015 року відповідно до п.п. б п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», вона є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення. ОСОБА_1, будучи особою, уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування, приймала участь у розгляді питання і голосуванні на другій сесії VII скликання сільської ради за рішенням №7-VII від 05.11.2015 року, яким ОСОБА_1 було затверджено умови праці, а саме встановлено щомісячний посадовий оклад, встановлено щомісячну премію та матеріальну допомогу, а також 23.12.2015 року приймала участь у розгляді питання та у голосуванні на четвертій сесії скликання сільської ради за рішенням №19-VII, яким ОСОБА_1 встановлено умови праці на 2016 рік, а саме затверджено щомісячну премію 30% від посадового окладу та матеріальну допомогу. Однак, ОСОБА_1, а ні до початку проведення засідання сесій, а ні під час їх проведення. не вжив заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та негайно не повідомив про наявність конфлікту інтересів відповідній раді, а також не вжив всіх необхідних заходів, спрямованих на запобігання конфлікту інтересів, який виник у нього під час голосування за вищевказане рішення, чим порушив вимоги ст.ст.28,35 Закону України «Про запобігання корупції», ст.ст.8,18 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», ст.59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідальність за що передбачена ч.ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні вказаного вище адміністративного правопорушення не визнала повністю, заперечувала проти складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, надала суду письмову пояснення, в яких вказує, що приписи діючого законодавства, зокрема ст.172-7 КУпАП, визначають що зазначений конфлікт зароджується і розвивається в рамках свідомості однієї особи, у якої можливе виникнення реального конфлікту інтересів, і яка має корисний прямий умисел на приховане задоволення свого особистого інтересу, нікому на час даного задоволення не відомого.

Тому, в даному випадку, з урахуванням чинного законодавства та визначення термінів «оголошення», «повідомлення», слід визнати, що повідомлення чи оголошення особою про конкретний реальний конфлікт інтересів безпосередньому керівнику або іншому органу, здійснюється тільки у разі якщо зазначеним особам (або органу) до цього було про нього не відомо.

На засіданнях другої сесії Муравлівської сільської ради сьомого скликання, яке відбулося 05.11.2015 року та четвертої сесії Муравлівської сільської ради сьомого скликання, яке відбулося 23.12.2015 року, головуючою на сесіях була ОСОБА_1, та нею було оголошено порядок денний, в тому числі щодо розгляду питань відносно неї, зокрема встановлення умов праці, щомісячного посадового окладу, розміру премії та матеріальної допомоги, як голові Муравлівської сільської ради.

Вищевказане підтверджується протоколом засідання другої сесії Муравлівської сільської ради сьомого скликання від 05.11.2015 року та Протоколом засідання четвертої сесії Муравлівської сільської ради сьомого скликання від 23.12.2015 року, які свідчать про те, що усім депутатам, присутнім на сесії, мною, перед початком голосування було оголошено, що питання, поставлені на голосування, стосуються мене, ОСОБА_1, у тому числі стосовно розгляду питань відносно мене, зокрема встановлення моїх умов праці, щомісячного посадового окладу, розміру моєї премії та матеріальної допомоги, як голові Муравлівської сільської ради. Тобто, в даних випадках взагалі відсутні відомості щодо приховування мною наявного інтересу. Про даний інтерес знав та усвідомлював його кожний депутат сільської ради перед початком голосування за відповідні питання.

ОСОБА_1 вказує, що в даному випадку, у неї були відсутні підстави для публічного повідомлення (доведення до відома) про даний інтерес під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

Викладений висновок вказує на відсутність в її діях під час участі у розгляді, підготовці та прийнятті Муравлівською сільською радою рішень, що стосувалися її, на засіданнях сесії Муравлівської сільської ради не тільки прямого умислу на вчинення даного адміністративного правопорушення, а й ознак самого правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Крім того, правовою нормою, про необхідність якої наголошено в ч.7 ст.28 та ч.1 ст.35 Закону України «Про запобігання корупції», є норма, передбачена ч.1 ст.59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Тому вважає, що правила врегулювання конфлікту інтересів в діяльності її як голови (зі статусом депутата сільської ради при проведенні голосування), визначаються вказаною спеціальною нормою, яка регулює статус відповідних осіб органу місцевого самоврядування. В умовах реального конфлікту інтересів вона, як особа, що не має безпосереднього керівника, не повинна була діяти відповідно до п.2 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», тобто повідомляти у встановлений строк, відповідні органи, оскільки, відповідно до ч.1 ст.59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», підставою для її участі у голосуванні по питанням, що її стосуються є відповідне повідомлення останнім про конфлікт інтересів під час засідань сільської ради, на яких розглядались відповідні питання, якщо вона бажала брати участь у їх розгляді та прийнятті рішень відповідною радою.

Враховуючи відсутність в її діях ознак приховування наявного особистого інтересу під час голосування відповідних питань на сесії і підстав для публічного оголошення (повідомлення) про нього на сесії, можна дійти висновку про те, що при викладених обставинах вказана правова норма дозволяла ОСОБА_3 приймати участь у голосуванні та прийнятті рішень в умовах конфлікту інтересів.

З урахуванням поняття терміну «доповідь», враховуючі що крім загальної норми ч.1 ст.59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», на законодавчому рівні відсутнє конкретне та чітке правило щодо змісту усного повідомлення депутатом відповідної сесії про наявний реальний конфлікт інтересів, вважаю, що в даному випадку повідомлення може здійснюватись у довільній формі.

Головна вимога даного повідомлення, це доведення до слухачів відомостей про те, що в питанні, яке ставиться їм на вирішення, стосується особи доповідача, в якому останній може мати майновий чи немайновий інтерес, тобто вирішуючи дане питання, вони можуть діяти на користь останнього.

Таким чином, можливо зробити обґрунтований висновок про те що, ОСОБА_1 в присутності депутатів Муравлівської сільської ради, присутніх на сесіях, повідомила останніх про розгляд сесією питань «Про встановлення надбавки, премії голові Муравлівської сільської ради» та «Про присвоєння рангу та встановлення надбавки, премії, голові Муравлівської сільської ради» розяснила їх значення, тим самим не порушувала вимоги ч.1 ст.59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» й відповідно ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до ч.6 ст.49 Закону України «Про місцеве самоврядування», депутат має право ухвального голосу з усіх питань, які розглядаються на сесіях ради, а також на засіданнях постійної та інших комісій ради, до складу яких його обрано.

Відповідно до ст.ст.1, 2 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу, та має таку структуру. Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До інші заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 268 від 09.03.2006 року «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» умови оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування визначається органом місцевого самоврядування виходячи з умов оплати праці, встановлених для держслужбовців відповідних категорій і схем посадових окладів згідно з додатками 48-54, 57.

Виходячи зі змісту протоколу № 94-95 від 24.03.2017 року, ОСОБА_1 притягують до адміністративної відповідальності за участь у голосуванні по питанням встановлення їй посадового окладу, щомісячної премії та матеріальної допомоги.

В той же час, згідно з пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про умови оплати праці працівників органів місцевого самоврядування та їх виконавчих органів» № 1295 від 24 жовтня 1996 р. із змінами до неї, які не втратили чинності разом з зазначеною постановою на підставі Постанови КМ № 207 від 02.02.2000, встановлені надбавки за особливий характер роботи та інтенсивність праці, зокрема: преміювання Голови Верховної Ради Автономної Республіки Крим, голів обласних, Київської та Севастопольської міських рад, сільських, селищних, міських голів, голів районних у містах, районних рад, надання їм матеріальної допомоги, встановлення надбавок і доплат до посадових окладів здійснюється за рішенням відповідної ради у межах затвердженого фонду оплати праці працівників апарату відповідного органу, а додатком № 33 до Постанови Кабінету міністрів України «Про умови оплати праці працівників органів місцевого самоврядування та їх виконавчих органів» № 1295 від 24 жовтня 1996 р. встановлено Схему посадових окладів керівних працівників і спеціалістів апарату сільських і селищних рад та їх виконавчих органів.

Тому, прийняття рішення про встановлення ОСОБА_1 премії здійснювалось відповідно до статей 14,15 та 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», постанов Кабінету Міністрів України від 24 жовтня 1996 року № 1295 «Про умови оплати праці працівників органів місцевого самоврядування та їх виконавчих органів», від 09 березня 2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, суддів та інших органів» і воно дублює відповідні положення Постанови Кабінету Міністрів України, не вводить будь-яких нових норм щодо оплати праці голові сільської ради. Таким чином, преміювання відбулося виключно в межах, які встановлені постановою Кабінету Міністрів України.

Тому в даному випадку, вважає, що приймаючі участь у голосуваннях, вона діяла у межах та у спосіб, визначених вищепереліченими приписами діючого законодавства; і премія в даному випадку є не тільки частиною заробітної плати за особливий характер роботи та інтенсивність праці, а також не тільки не перевищує, а й значно менше встановлених законодавством.

Тобто в даному випадку обовязкова складова для притягнення особи до відповідальності за ст.172-7 КУпАП - приватний інтерес у даному питанні, що виключає притягнення до відповідальності за корупційне адміністративне правопорушення.

Для притягнення винної особи до адміністративної відповідальності, в даному випадку перш за все необхідно довести, що особа при прийнятті рішення або вчиненні дій на свою користь переслідувала приватний інтерес. Виходячи із судової практики, він буде відсутній, якщо особа діє в межах та у спосіб, визначені законом; і не впливає на обсяг благ, які вона отримує. Зокрема, це рішення про надання собі щорічної відпустки, сталу виплату разової допомоги на оздоровлення, преміювання в розмірі, визначеному на сесії ради. У таких випадках особа не переслідує приватного інтересу, тому що не отримує переваг перед іншими».

При викладених обставинах, в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки приховування наявного особистого інтересу під час голосування відповідних питань на сесіях від 05.11.2015 року та 23.12.2015 року.

При викладених обставинах, відсутня подія самого правопорушення, передбаченого ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП, а також обовязкові складові для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вказані правопорушення, зокрема наявність умислу на їх вчинення.

На даний час відсутність на законодавчому або іншому рівні, більш конкретних та чітких правил поведінки по розв'язанню конфлікту інтересів депутатів місцевих рад, їх голів, стосовно участі у голосуванні з питань, які їх стосуються, до яких відноситься і дії ОСОБА_1, що також унеможливлює притягнення мене до відповідальності за ч.1 ст.172-2 КУпАП.

Прокурор в судовому засіданні підтримав протокол про адміністративне правопорушення, суду пояснив, що в діях ОСОБА_1 присутній реальний конфлікт інтересів, тому просив суд визнати останнього винним у вчиненні адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Виходячи зі змісту ст.7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

05.11.2015 року на другій сесії Муравлівської сільської ради 7 скликання проводилось голосування по рішенню сільської ради №7-VII, згідно якого ОСОБА_1 затверджено умови оплати праці голови Муравлівської сільської ради, а саме встановлено посадовий оклад, щомісячну премію не менше 10% від посадового окладу, що згідно постанови КМУ від 09.03.2006 року №268 не є обовязковою надбавкою та мінімальний її розмір складає 10%, однак згідно розрахунково-платіжної відомості розмір премії нарахованої ОСОБА_1 в листопаді 2015 року склав 60%, в грудні оку склав 30% від окладу.

Крім того, на 4 сесії від 23.12.2015 року проводилось голосування по рішенню сільської ради №19-VII, згідно якого ОСОБА_1 затверджено умови оплати праці на 2016 рік, а саме затверджено помісячну премію у розмірі не менше 30% від посадового окладу, що згідно постанови КМУ від 09.03.2006 року №268 не є обовязковою надбавкою та мінімальний її розмір складає 10%, однак згідно розрахунково-платіжної відомості розмір премії нарахованої ОСОБА_1 за період з січня по грудень 2016 складав від 30 до 90% від окладу.

Відповідно до протоколів засідань 2 та 4 сесії Муравлівської сільської ради VII скликання від 05.11.2015 року та 23.12.2015 року за результатами розгляду питань по умовам оплати праці та встановлення премії голові сільської ради, з 12 обраних депутатів були присутні на сесії 12 депутатів, включаючи ОСОБА_1, за прийняття рішень №7-VII, №19-VII, згідно протоколів засідань, проголосувало «За» - 13, «Проти» - 0, «Утримались» - 0, тобто і сам ОСОБА_1 Таким чином, ОСОБА_1 приймала участь у голосуванні по питанням щодо встановлення їй премії, що не є обовязковою виплатою.

Згідно з п.2 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.

Відповідно до ч.1 ст.35 Закону України «Про запобігання корупції» правила врегулювання конфлікту інтересів в діяльності голів, заступників голів обласних та районних рад, міських, сільських, селищних голів, секретарів міських, сільських, селищних рад, депутатів місцевих рад визначаються законами, які регулюють статус відповідних осіб та засади організації відповідних органів.

Відповідно до приписів ч.1 ст.59-1 (конфлікт інтересів) Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це, тобто про конфлікт інтересів, під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

З об'єктивної сторони корупційне правопорушення характеризується умисною формою вини, а саме, прямим умислом, а також наявністю відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи чи інтересу третіх осіб, яким суб'єкт правопорушення мав керуватись при його вчиненні, на що звернено увагу в Рішенні Конституційного Суду України від 06.10.2010 року (справа №1-27/2010). Викладене стосується й диспозицій ст.172 - 7 КУпАП.

При цьому, суб'єктивна сторона правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ст.172-7 КУпАП, характеризується тим, що воно вчиняється умисно; особа, яка його вчиняє, усвідомлює, що вона не повідомляє про наявність у неї реального конфлікту інтересів або вчиняє дії чи приймає рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Таким чином, вищеперелічені приписи діючого законодавства, зокрема ст.172-7 КУпАП, визначають що зазначений конфлікт зароджується і розвивається в рамках свідомості однієї особи, у якої можливе виникнення реального конфлікту інтересів, і яка має корисний прямий умисел на приховане задоволення свого особистого інтересу, нікому на час даного задоволення не відомого.

Тому, в даному випадку, з урахуванням чинного законодавства та визначення термінів «оголошення», «повідомлення», слід визнати, що повідомлення чи оголошення особою про конкретний реальний конфлікт інтересів безпосередньому керівнику або іншому органу, здійснюється тільки у разі якщо зазначеним особам (або органу) до цього було про нього не відомо.

Протоколи засідання 2 та 4 сесії Муравлівської сільської ради сьомого скликання від 05.11.2015 року та 23.12.2015 року, свідчать про те, що усім депутатам, присутнім на сесії, доповідачем перед початком голосування було оголошено, що питання, поставлені на голосування, стосуються ОСОБА_1, у тому числі стосовно вирішення розміру її премії як голові сільської ради.

Тобто, в даних випадках взагалі відсутні відомості щодо приховування ОСОБА_1 наявного інтересу, про даний інтерес знав та його усвідомлював кожний депутат сільської ради перед початком голосування за відповідні питання.

Крім того, у ОСОБА_1 були відсутні підстави для публічного повідомлення (доведення до відома) про даний інтерес під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

Викладений висновок вказує на відсутність в діях ОСОБА_1 під час участі у розгляді, підготовці та прийнятті Муравлівською сільською радою рішень, що його стосувалися на пленарних засіданнях сесії Муравлівської сільської ради 05.11.2015 року та 23.12.2015 року не тільки прямого умислу на вчинення даного адміністративного правопорушення, а й ознак самого правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Крім того, правовою нормою, про необхідність якої наголошено в ч.7 ст.28 та ч.1 ст.35 Закону України «Про запобігання корупції», є норма, передбачена ч.1 ст.59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Тому суд вважає, що правила врегулювання конфлікту інтересів в діяльності ОСОБА_1 як голови сільської ради, визначаються вказаною спеціальною нормою, яка регулює статус відповідних осіб органу місцевого самоврядування.

Слід зазначити, що в умовах реального конфлікту інтересів ОСОБА_1 як особа, що не має безпосереднього керівника, не повинна була діяти відповідно до п.2 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», тобто повідомляти у встановлений строк, відповідні органи, оскільки, відповідно до ч.1 ст.59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», підставою для участи ОСОБА_1 у голосуванні по питанням, що її стосуються є відповідне повідомлення останнім про конфлікт інтересів під час засідань сільської ради, на яких розглядались відповідні питання, якщо вона бажала брати участь у їх розгляді та прийнятті рішень відповідною радою.

Приймаючи до уваги відсутність в діях ОСОБА_1 ознак приховування наявного особистого інтересу під час голосування відповідних питань на сесіях Муравлівської сільської ради 05.11.2015 року та 23.12.2015 року і підстав для публічного оголошення (повідомлення) про нього на сесії, суд вважає, що при викладених обставинах вказана правова норма дозволяла голові Муравлівської сільської ради ОСОБА_1 приймати участь у голосуванні та прийнятті рішень в умовах конфлікту інтересів.

Також суд приймає до уваги, що відповідно до ст.4 Закону України «Про місцеве самоврядування», одним із основних принципів місцевого самоврядування є вибірність.

Згідно ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», потенційний конфлікт інтересів - це наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об'єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Згідно до примітки до ст.172-7 КпАП, у цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Тому, різниця між потенційним та реальним конфліктом інтересів полягає в тому, що при реальному конфлікті інтересів на момент прийняття управлінського рішення, у особи має існувати приватний інтерес, який входить в реальну, дійсну суперечність з її представницькими повноваженнями.

Згідно протоколу засідання другої сесії Муравлівської сільської ради VII скликання від 05.11.2015 року, встановлений та затверджений порядок денний сесії, згідно пункту 5 якої стояло питання «Про встановлення надбавки, премії, голові Муравлівської сільської ради». Під час слухання питань порядку денного під 5 номером слухали ОСОБА_4, секретаря сільської ради. Проведено голосування за прийняття рішення в цілому, за підсумками якого 13 голосами «за» рішення було прийнято. Головуючою на сесіях була ОСОБА_1, та нею було оголошено порядок денний, в тому числі щодо розгляду питань відносно нього, зокрема встановлення її умов праці, щомісячного посадового окладу, розміру її премії та матеріальної допомоги, як голові Муравлівської сільської ради.

Крім того, згідно протоколу засідання четвертої сесії Муравлівської сільської ради VII скликання від 23.12.2015 року, встановлений та затверджений порядок денний сесії, згідно пункту 5 якої стояло питання «Про встановлення надбавки, премії, голові Муравлівської сільської ради». Під час слухання питань порядку денного під 5 номером слухали ОСОБА_5, головного бухгалтера сільської ради. Проведено голосування за прийняття рішення в цілому, за підсумками якого 13 голосами «за» рішення було прийнято. Головуючою на сесіях була ОСОБА_1, та нею було оголошено порядок денний, в тому числі щодо розгляду питань відносно нього, зокрема встановлення її умов праці, щомісячного посадового окладу, розміру її премії та матеріальної допомоги, як голові Муравлівської сільської ради.

З урахуванням поняття терміну «доповідь», враховуючі що крім загальної норми ч.1 ст.59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», на законодавчому рівні відсутнє конкретне та чітке правило щодо змісту усного повідомлення депутатом відповідної сесії про наявний реальний конфлікт інтересів, суд робить висновок, що в даному випадку повідомлення може здійснюватись у довільній формі.

Головна вимога даного повідомлення, це доведення до слухачів відомостей про те, що в питанні, яке ставиться їм на вирішення, стосується особи доповідача, в якому останній може мати майновий чи немайновий інтерес, тобто вирішуючи дане питання, вони можуть діяти на користь останнього.

Таким чином, можливо зробити обґрунтований висновок про те що, ОСОБА_1, в присутності депутатів Муравлівської сільської ради, присутніх на сесії, повідомила останніх про розгляд сесією питання щодо встановлення надбавки, премії голові сільської ради та розяснив його значення, тим самим не порушував вимоги ч.1 ст.59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» й відповідно ст.28 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до ч.6 ст.49 Закону України «Про місцеве самоврядування» депутат має право ухвального голосу з усіх питань, які розглядаються на сесіях ради, а також на засіданнях постійної та інших комісій ради, до складу яких його обрано.

Відповідно до ст.ст.1,2 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу, та має таку структуру. Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До інші заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №268 від 09.03.2006 року «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» умови оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування визначається органом місцевого самоврядування виходячи з умов оплати праці, встановлених для держслужбовців відповідних категорій і схем посадових окладів згідно з додатками 48-54, 57.

Виходячи із протоколу №94-95 від 24.03.2017 року, ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за участь, розгляд, підготовку та прийняття 05.11.2015 року на 2 сесії та 23.12.2015 року на 4 сесії Муравлівської сільської ради питання щодо встановлення голові Муравлівської сільської ради щомісячної премії у розмірі 10% посадового окладу за фактично відпрацьований час».

Згідно з пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про умови оплати праці працівників органів місцевого самоврядування та їх виконавчих органів» № 1295 від 24 жовтня 1996 р. із змінами до неї, які не втратили чинності разом з зазначеною постановою на підставі Постанови КМ № 207 від 02.02.2000, встановлені надбавки за особливий характер роботи та інтенсивність праці, зокрема: преміювання Голови Верховної Ради Автономної Республіки Крим, голів обласних, Київської та Севастопольської міських рад, сільських, селищних, міських голів, голів районних у містах, районних рад, надання їм матеріальної допомоги, встановлення надбавок і доплат до посадових окладів здійснюється за рішенням відповідної ради у межах затвердженого фонду оплати праці працівників апарату відповідного органу, а додатком № 33 до Постанови Кабінету міністрів України «Про умови оплати праці працівників органів місцевого самоврядування та їх виконавчих органів» № 1295 від 24 жовтня 1996 р. встановлено Схему посадових окладів керівних працівників і спеціалістів апарату сільських і селищних рад та їх виконавчих органів.

Тому, прийняття рішення про встановлення премії ОСОБА_1 здійснювалось відповідно до статей 14,15 та 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», постанов Кабінету Міністрів України від 24 жовтня 1996 року №1295 «Про умови оплати праці працівників органів місцевого самоврядування та їх виконавчих органів», від 09 березня 2006 року №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, суддів та інших органів» і воно дублює відповідні положення Постанови Кабінету Міністрів України, не вводить будь-яких нових норм щодо оплати праці секретарю сільської ради. Таким чином, преміювання ОСОБА_1 відбулося виключно в межах, які встановлені постановою Кабінету Міністрів України.

Тобто в даному випадку у ОСОБА_1 була відсутня обовязкова складова для притягнення до відповідальності за ст.172-7 КУпАП - приватний інтерес у даному питанні, що виключає його притягнення до відповідальності за корупційне адміністративне правопорушення.

Для притягнення винної особи до адміністративної відповідальності, в даному випадку перш за все необхідно довести, що особа при прийнятті рішення або вчиненні дій на свою користь переслідувала приватний інтерес. Виходячи із судової практики, він буде відсутній, якщо особа діє в межах та у спосіб, визначені законом; і не впливає на обсяг благ, які вона отримує. Зокрема, це рішення про надання собі щорічної відпустки, сталу виплату разової допомоги на оздоровлення, преміювання в розмірі, визначеному на сесії ради. У таких випадках особа не переслідує приватного інтересу, тому що не отримує переваг перед іншими».

Суд в даному рішенні дав оцінку усім обставинам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення №94-95 від 24.03.2017 року, складеного відносно ОСОБА_1 за ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП.

У тому числі, згідно висновків суду, при викладених обставинах в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки приховування наявного особистого інтересу під час голосування відповідних питань на сесіях Муравлівської сільської ради 05.11.2015 року та 23.12.2015 року.

Також, судом врахована наявність встановленого законодавством України права депутата голосувати за призначення самого себе до складу членів виконавчого органу, або голови цього органу, а також відсутність приватного інтересу під час участі в ухваленні рішення по преміюванню ОСОБА_1 в розмірі, визначеному законом, що не перевищує розмір, передбачений законодавством, встановлені та досліджені інші обставини, що знайшли відображення в даному рішенні.

При викладених обставинах, судом встановлена відсутність події самих правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП, а також обовязкові складові для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вказані правопорушення, зокрема наявність у останнього умислу на їх вчинення.

На даний час відсутність на законодавчому або іншому рівні, більш конкретних та чітких правил поведінки по розв'язанню конфлікту інтересів депутатів місцевих рад, їх голів, стосовно участі у голосуванні з питань, які їх стосуються, до яких відноситься й ОСОБА_1, що також унеможливлює притягнення його до відповідальності за ч.1 ст.172-2 КУпАП.

Так, відповідно до вимог ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», національні суди при розгляді справ зобов'язані застосовувати Конвенцію та практику суду, які є джерелом національного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Вєренцов проти України» від 11 квітня 2013 року, суд зазначив, що відповідальність за порушення встановленого порядку не може наступати, якщо зазначений порядок не було достатньо чітко встановлено національним законодавством.

Викладене, узгоджується із положеннями ч.3 ст.62 Конституції України, згідно якої обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, що стосується й обвинувачень в адміністративних правопорушеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище докази, суд вважає, що дії ОСОБА_1 не містять реального конфлікту інтересів і не доведено наявність умислу на вчинення правопорушення, а відповідно відсутні обєктивна та субєктивна сторони складу корупційного правопорушення, передбаченого ч.ч.1,2 ст.172-7 КУпАП, отже відсутній склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, від 04.11.1950 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до положень ст.62 Конституції України, винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючі викладені приписи діючого законодавства, слід зробити висновок, що докази про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1, за виключенням самих протоколів про адміністративні правопорушення, є неприпустимими, з підстав їх здобуття посадовцем державного органу не на підставі, та не в межах своїх повноважень, що передбачені Конституцією та законами України.

Викладене вказує на недоведеність вини ОСОБА_1 та на відсутність у суду законних підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Щодо права прокурора оскаржити постанову суду про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Отже, прокурор до цього кола суб'єктів не входить.

За змістом ст.ст. 7, 287 КУпАП прокурор має право на оскарження постанов по справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених ч.5 ст.7 цього Кодексу, а саме коли прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Стаття 250 КУпАП передбачає право прокурора перевіряти правильність застосування відповідними органами (посадовими особами) заходів впливу за адміністративні правопорушення. Такими заходами примусового характеру, пов'язаними з обмеженням особистої свободи громадян, фактично є лише адміністративний арешт. Однак, за правопорушення, пов'язані з корупцією, він не застосовується.

Згідно з положеннями ст.24 Закону України «Про прокуратуру», яка визначає особливості здійснення окремих форм представництва інтересів держави в суді, йдеться про право прокурора на подання апеляційної чи касаційної скарги на судове рішення лише в цивільній, адміністративній і господарській справі. При цьому в ч.7 ст.24 Закону чітко зазначено, що повноваження прокурорів, передбачені цією статтею, здійснюються виключно на підставах та в межах, передбачених процесуальним законодавством.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247 та п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1, розпочатої на підставі протоколу №94-95, складеного 24 березня 2017 року старшим оперуповноваженим відділу Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України капітаном поліції ОСОБА_6, з підстав відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 та ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена, на підставі ст.294 КУпАП особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови в апеляційний суд Одеської області.

Суддя: ОСОБА_7