АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/1398/17 Головуючий І інстанції
Справа № 636/2954/17 Слурденко О.І.
Категорія: ч. 2 ст. 172-6 КУпАП Доповідач Бездітко В.М.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 листопада 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області - Бездітко В.М.,

за участю секретаря - Михайлюка А.В.,

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

військового прокурора - Савчука О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Чугуївського міського суду Харківської області від 09 жовтня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП,-
в с т а н о в и в :
Старшим оперуповноваженим Управління захисту економіки в Харківської області Департаменту захисту економіки Національної поліції України (за текстом УЗЕ в Харківській області) капітаном поліції Денисенко С.В. 29.08.2017 року складений протокол № 223 відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно протоколу ОСОБА_1 на підставі наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 31.05.2016 № 92 призначений на посаду відповідального виконавця мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді відповідального виконавця мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 будучи, згідно з підпунктом «Г» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-VII (далі по тексту - Закон), суб`єктом відповідальності за правопорушення пов`язані з корупцією, 06.04.2017 згідно договору № НМА 967270 купівлі-продажу квартири набув права власності (придбав) на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальної площею 63,2 м2, вартість якої на момент набуття становила 266 000 гривень, що перевищує поріг у 50 мінімальних прожиткових мінімумів громадян встановлених на 1 січня 2017 року, та в порушення частини 2 статті 52 Закону не своєчасно повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції (далі по тексту НАЗК), про суттєві зміни в майновому стані.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Постановою Чугуївського міського суду Харківської області від 09 жовтня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в обґрунтування якої зазначив наступне.

Постанова міського суду винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав їм належної оцінки, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване застосування стягнення за адміністративне правопорушення.

Повідомляв міський суд про визнання своєї вини та щире каяття, а також просив суд призначити мінімальне стягнення. Вважає, що ступінь його провини не є настільки тяжким та не відповідає розміру накладеного штрафу. На утриманні має двох малолітніх дітей та є основним годувальником своєї родини, сплата штрафу принесе значні збитки для родини.

Просить постанову Чугуївського міського суду Харківської області від 09 жовтня 2017 року скасувати.

В клопотанні про поновлення строку ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови районного суду посилаючись, що копію оскаржуваної постанови отримав 19.10.2017 року (а.с. 48).

Враховуючи, що доводи про поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення не спростовуються матеріалами справи, необхідно задовольнити його клопотання, поновити строк на оскарження постанови суду.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який апеляційну скаргу підтримав, військового прокурора Савчука О.Р., який проти апеляційної скарги заперечував, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

У відповідності до вимог ч.1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно ч. 2 ст.172-6 КУпАП відповідальність настає у разі неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Відповідно до частини 2 статті 52 Закону, у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 мінімальних прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи не прямого умислу, вчинення діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

При цьому склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 172-6 КУпАП, є формальним, характеризується недодержанням різноманітних правил, коли діяння становить склад проступку незалежно від настання шкідливих наслідків.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб`єктивної сторони даного правопорушення.

Відповідно до п. «Г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є: військові посадові особи Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, крім військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, курсантів вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, курсантів факультетів, кафедр та відділень військової підготовки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб`єктом декларування та зобов`язаний, визначений законом порядок подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави.

Згідно договору купівлі-продажу квартири № НМА 967270 від 06.04.2017, ОСОБА_1 набув права власності (придбав) на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальної площею 63,2 м2, вартість якої на момент набуття становила 266 000 гривень, що перевищує поріг у 50 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на 1 січня 2017 року, про що відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону був зобов`язаний повідомити НАЗК протягом 10 днів, а саме до 16.04.2017 року (а.с. 24-25).

Пунктом 5 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції», передбачено, що Національне агентство з питань запобігання корупції з метою виконання покладених на нього повноважень має приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти.

Частиною 5 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів.

Нормативно-правові акти Національного агентства після включення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів опубліковуються державною мовою в офіційних друкованих виданнях.

Нормативно-правові акти Національного агентства, які пройшли державну реєстрацію, набирають чинності з дня офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими актами, але не раніше дня офіційного опублікування.

Рішенням НАЗК від 18.08.2016 № 1 «Про внесення змін до деяких рішень Національного агентства з питань запобігання корупції щодо функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», внесені зміни у підпункт 1 пункту 1 рішення НАЗК від 10.06.2016 року № 2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 958/29088) «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», а саме: слова та цифри «15 серпня 2016 року» змінити словами та цифрами «01 вересня 2016 року».

Таким чином система подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочала свою роботу в два етапи, а перший етап з 00 годин 00 хвилин 01 вересня 2016 року, в тому числі і для таких типів декларацій (повідомлень) та суб`єктів декларування:

-щорічні декларації за 2015 рік службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 року займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище. Зазначені декларації подаються протягом 60 календарних днів;

-декларації, передбачені абзацом першим частини другої статті 45 Закону (декларації осіб, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування), службових осіб, які 01 вересня 2016 року чи пізніше цієї дати припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, та станом на день такого припинення займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище;

-повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб`єкта декларування, передбачені частиною другою статті 52 Закону, службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 року чи пізніше цієї дати займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище.

Враховуючи викладене, термін для подачі повідомлення про суттєві зміни в майновому стані до НАЗК для ОСОБА_1 є 16.04.2017 року.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 05.07.2017 року, тобто з порушенням вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», не своєчасно подав повідомлення про суттєві зміни в майновому стані до НАЗК (а.с. 11).

Своєчасно не повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, будучи суб`єктом декларування, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 176-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 278 КУпАП за змістом якого орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Відповідно до п.п. 12,13 розділу ІІ «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення по суті адміністративного правопорушення, які додаються до протоколу про адміністративне правопорушення, а також викласти мотиви своєї відмови підписати його.

Особі, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, пропонується надати по суті вчиненого адміністративного правопорушення письмове пояснення, яке підписується зазначеною особою. Пояснення може додаватися до протоколу про адміністративне правопорушення окремо, про що робиться запис у ньому.

ОСОБА_1 своїм правом скористався, надав пояснення в яких зазначив «вину свою визнаю та в подальшому подібних порушень вимог Закону України «Про запобігання корупції» не буду», протокол підписав, жодних заперечень щодо порушень оперуповноваженим ОСОБА_2 законодавства при складанні протоколу не заявляла (а.с. 9).

Тобто, у суду є всі підстави вважать, що старшим оперуповноваженим Управління захисту економіки в Харківської області Департаменту захисту економіки Національної поліції України капітаном поліції Денисенко С.В. протокол про адміністративне правопорушення № 222 від 29.08.2017 року відносно ОСОБА_1 складений в установленому законом порядку, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376 (а.с. 1-9).

Зібрані по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 докази апеляційний суд визнає належними, допустимими, та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 районний суд повно і всебічно встановив фактичні обставини правопорушення на підставі доказів наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду, та постановив рішення, яке відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

При апеляційному перегляді постанови міського суду ОСОБА_1 пояснив, що несвоєчасне подання повідомлення про суттєві зміни в майновому стані викликано у зв`язку побутовими обставинами та переїздом.

Доводи апеляційної скарги про те, що ступінь його провини не є настільки тяжким та не відповідає розміру накладеного штрафу не є підставою для скасування.

Згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Місцевий суд ці обставини врахував, застосував відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення в мінімальній межі санкції передбаченої ч. 2 ст. 172-6 КУпАП що становить 1700 грн. та відповідає характеру вчиненого правопорушення та меті адміністративного стягнення.

Судження апелянта про притягнення його двічі до юридичної відповідальності за одне й те саме правопорушення є помилковими.

Предметом апеляційного перегляду є протокол про адміністративне правопорушення № 223 від 29.08.2017 року за несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни в майновому стані у зв`язку з набуттям права власності за договором купівлі-продажу № НМА 967270.

Вирішуючи справи цієї категорії, суди керуються Конституцією України, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), Законом України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції» (далі - Закон), Кодексом України про адміністративні правопорушення, іншими нормативно-правовими актами України, а також практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Міжнародні стандарти протидії корупції зобов`язують держави вживати заходи для встановлення у своєму національному законодавстві відповідальності за вчинення корупційних діянь. Це закріплено, зокрема, у Главі ІІ «Кримінальної Конвенції про боротьбу з корупцією» від 27.01.1999 року, Главі ІІ Додаткового протоколу до неї від 15.05.2003 року, Главі ІІІ «Конвенції ООН проти корупції» від 31.10.2003 року, що ратифіковані Верховною Радою України 18.10.2006 року та є обов`язковими для України.

В рішенні від 08.10.2005 року скарга № 8812/02 у справі «Wypych v. Poland» Європейський суд з прав людини відхилив скаргу члена місцевої ради в Польщі, який відмовився подати свою майнову декларацію, стверджуючи, що визначений законодавством обов`язок розкривати деталі його фінансового та майнового стану порушував статтю 8 Європейської конвенції про права людини.

Європейський суд з прав людини схвалив оприлюднення та інтернет-доступ до декларацій, вважаючи, що "широка громадськість має правомірний інтерес в тому, щоб пересвідчитися, що місцева політика є прозорою, а інтернет-доступ до декларацій робить доступ до такої інформації дієвим та простим". "Без такого доступу цей обов`язок не матиме практичного значення або реального впливу на міру поінформованості громадськості".

Суд також зазначив, що широкий обсяг декларування важливий, бо надає громадськості вичерпну картину стосовно фінансового стану службовця. А обов`язок подавати інформацію про майно подружжя має запобігти спробам приховати майно, оформлюючи його на ім`я подружжя.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі «Гурепка проти України» від 08.07.2010 року, де суд, зокрема, зазначив, що адміністративні правопорушення через суворість санкцій, слід відносити до фактично кримінальних правопорушень, з усіма гарантіями статті 6 Конвенції та, відповідно, й статті 2 Протоколу № 7 до Конвенції; Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, в справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011року, заява № 16347/02) провадження в справі про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 51 КУпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

Таким чином, не понесення відповідальності за скоєне умисне правопорушення пов`язаного з корупцією дискредитує державу та руйнує моральні цінності суспільства.
Інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказані й під час перевірки справи в апеляційному суді не встановлені.

Застосування Чугуївським місцевим судом Харківської області відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції передбаченої ч. 2 ст. 172-6 КУпАП що становить 1700 грн., відповідає характеру вчиненого правопорушення та меті адміністративного стягнення.

Враховуючи наведене підстав для зміни або скасування постанови Чугуївського міського суду Харківської області від 09 жовтня 2017 року не встановлено.

Керуючись ст.ст. 245, 278, 279, 280, 283, 294, 295, 298 КУпАП , -

п о с т а н о в и в :
Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови Чугуївського міського суду Харківської області від 09 жовтня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишитибез задоволення.

Постанову Чугуївського міського суду Харківської області від 09 жовтня 2017 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя
Апеляційного суду
Харківської області В.М. Бездітко