Справа № 462/596/17 Головуючий у 1 інстанції: Боровков Д.О.
Провадження № 33/783/407/17 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року апеляційний суд Львівської області у складі: судді апеляційного суду Партики І.В., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу адвоката Снігура О.Е. на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 27 лютого 2017р.

встановив:

Постановою судді Залізничного районного суду м. Львова від 27.02.2017р. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, директора ПП «Еконавтогаз», одруженого, який має на утриманні троє дітей, проживає за адресою: АДРЕСА_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 у користь держави судовий збір у сумі 320 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 25.01.2017р. о 2 год. на вул. Виговського, 32 у м. Львові керував автомобілем «Ауді 80», н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується висновком алкотесту «Драгер» 6820, тест № 108, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись із даною постановою, адвокат Снігур О.Е. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови та скасувати таку постанову, а провадження у справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування причин пропуску строку на апеляційне оскарження, захисник покликається на те, що при проголошенні оскаржуваної постанови ОСОБА_1 був відсутній, а копію постанови ОСОБА_1 отримав по пошті лише 17.03.2017р.

В апеляційній скарзі захисник зазначає про те, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначає, що висновки суду не відповідають і суперечать доказам, які не були досліджені у судовому засіданні. Так, у судовому засіданні не допитано працівників патрульної поліції, які склали протокол про адміністративне правопорушення. Вказує, що під час судового розгляду ОСОБА_1 пояснив, що знаходився в автомобілі, який був припаркований на зупинці. Заперечив факт керування автомобілем, а також факт вживання алкогольних напоїв. Не погодився із результатами алкотесту, та просив додатково провести медичне освідчення, у проведенні якого йому було відмовлено всупереч вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС, МОЗ від 09.11.2015р. № 1452/735. Вважає, що поліцейським була порушена процедура складання адміністративного протоколу. Факт керування ОСОБА_1 автомобілем матеріалами справи не доведений і ґрунтується на припущеннях.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримав апеляційні вимоги та просив задоволити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови судді слід поновити, з урахуванням поважності причин пропуску такого, що підтверджується матеріалами справи, а подану у справі апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, детально дослідивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у оскаржуваній постанові обставинах, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 261281 від 25.01.2017р., який ОСОБА_1 підписав особисто та не зазначив про наявність будь-яких зауважень щодо змісту даного протоколу (а.с. 2); результатом тесту на алкоголь № 108 від 25.01.2017р., встановленим приладом «Драгер» (а.с. 1); актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3); письмовими поясненнями свідків (а.с. 4).

Окрім цього, доводи ОСОБА_1 про те, що 25.01.2017р. він не керував транспортним засобом спростовуються наявною у матеріалах справи копією постанови інспектора патрульної поліції серії АР № 553217 від 25.01.2017р. з якої вбачається, що ОСОБА_1 25.01.2017р. по вул. Виговського, 32, у м. Львові здійснив рух на заборонений червоний сигнал світлофора, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Даною постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді 425 грн. штрафу, який, як повідомив ОСОБА_1 суду апеляційної інстанції, він сплатив. Даних про те, що наведена постанова інспектора патрульної поліції була оскаржена правопорушником у матеріалах справи немає, і такі дані апеляційному суду не представлені.

Апеляційний суд вважає безпідставними покликання на порушення працівниками патрульної поліції процедури складання адміністративного протоколу та проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння щодо ОСОБА_1, оскільки такі порушення не були встановлені у процесі судового розгляду справи.

З урахуванням наведеного апеляційний суд вважає подану у справі апеляційну скаргу безпідставною, та не вбачає підстав для скасування постанови судді Залізничного районного суду м. Львова від 27.02.2017р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яку вважає законною та обґрунтованою.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд

постановив:

Поновити адвокату Снігуру О.Е. строк на апеляційне оскарження постанови в інтересах ОСОБА_1.

Апеляційну скаргу адвоката Снігура О.Е. залишити без задоволення, а постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 27.02.2017р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області Партика І.В.