Справа № 350/586/17
Провадження № 33/779/349/2017
Категорія ч.1 ст. 155-1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Пулик М. В.
Суддя-доповідач Гандзюк
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Гандзюк В.П., розглянувши справу про адміністративні правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Рожнятівського районного суду від 27 липня 2017 року, -

в с т а н о в и в :

Вказаною постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителька АДРЕСА_1, громадянка України, -

визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 155-1 КУпАП України, а провадження у справі закрито у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 320 грн. державного збору.

Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_2 виконуючи функції продавця в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2», що в АДРЕСА_2, який належить ФОП ОСОБА_3, 25 квітня 2017 року порушила порядок проведення розрахунків в сфері торгівлі, зокрема: не провела розрахункову операцію через РРО, не видала розрахунковий документ встановленого зразка, порушила порядок ведення обліку товарних запасів місцем їх реалізації, здійснено продаж товарів які не обліковані у встановленому порядку, не забезпечено відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків, сумі коштів, яка зазначена в денному звіті РРО. Таким чином, ОСОБА_2 порушила п.1, п.2, п.12, п.13 ст.3 Закону України від 06.07.1995р №265/95-ВР «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», із змінами та доповненнями, за, що передбачена відповідальність ч.1 ст.155-1 КУпАП.

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з'ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, та порушення норм матеріального і процесуального права.

Апелянт вказує на те, що жодних домовленостей про прийняття на роботу та допуск до неї, з підприємцем ОСОБА_3 не було, продаж товарів вона здійснила на прохання продавця ОСОБА_4, а тому висновок суду, про її фактичний допуск до роботи з підстав ч.4 ст. 24 КЗпП України є невірним.

Також апелянт вказує, що не являється суб'єктом господарювання, а тому не може нести відповідальність, за правопорушення, які зазначені в адмінпротоколі. Зокрема, ні в постанові суду, ні в протоколі про адмінправопорушення не вказано які саме товари не були обліковані, але продавались. Що стосується розрахункових операцій, то апелянт вважає,що в її діях відсутня вина, оскільки вона не вміє користуватись РРО (реєстром розрахункових операцій) і на прохання продавця ОСОБА_4 вона тільки записувала дані про проданий товар, а продаж через РРО повинна була здійснити ОСОБА_4

Також апелянт вказує, на поважність пропуску строку на апеляційне оскарження.

З цих підстав, строк на апеляційне оскарження ОСОБА_2 просила поновити, оскаржувану ухвалу скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В засідання Апеляційного суду Івано-Франківської області ОСОБА_2, будучи повідомленою належним чином не з'явилась; про причини неявки суд не повідомила.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляції, вважаю, що строк на апеляційне оскарження слід поновити, а апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ч. 2 ст. 287 КУпАП, постанову суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у порядку передбаченому Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративні правопорушення може бути оскаржена особою, яка притягнута до відповідальності протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у його поновленні відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова суду була винесена 27 липня 2017 року, за участю ОСОБА_2 Останнім днем строку подання апеляційної скарги було 06.08.2017 року, яке припало на вихідний день. Отже виходячи з загальних правил обчислення процесуальних строків, якщо закінчення строку, який обчислюється днями, припадає на останній неробочий день, то останнім днем строку вважається наступний за ним робочий день. Таким чином, згідно штампу вхідної кореспонденції, апеляційна скарга ОСОБА_2 подана у встановленому законом порядку в строк.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155-1 КУпАП є законним та відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідальність за частиною 1 статті 155-1 КУпАП настає за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Так, перевіркою проведеною працівником головного управління ДФС в Івано-Франківській області в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2» по АДРЕСА_2, що належить ФОП ОСОБА_3, встановлено порушення п.1, 2, 12, 13 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", відповідно до якого суб'єкти господарювання зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) у встановленому порядку.

Такий порядок був порушений саме ОСОБА_2, яка фактично здійснювала торгівлю.

Твердження ОСОБА_2 про відсутність в її діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 155-1 КУпАП, спростовуються актом (довідкою) про результати фактичної перевірки №090056 від 25.04.2017 року, даними протоколу про адмінправопорушення серії №152 від 25.04.2017 року.

Що стосується посилання апелянта на те, що вона не є посадовою особою, а відтак не може бути притягнута до відповідальності за ст.155-1 КУпАП., то такі не приймаються судом до уваги, оскільки суб'єктом даного адміністративного проступку може бути як посадова особа, так і громадянин, який здійснює торгівлю.

За таких обставин суд першої інстанції з дотриманням вимог статей 245, 280, 283 КУпАП, забезпечив об'єктивне з'ясування обставин справи для прийняття законного та обґрунтованого рішення про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 155-1 КУпАП, та зважаючи на сплив строку давності накладення адміністративного стягнення, суд правомірно закрив провадження у справі.

Жодних порушень законодавства про адміністративні правопорушення, які б вплинули на правильність прийнятого місцевим судом рішення, та були б підставою для його скасування, під час складання протоколу про адміністративні правопорушення, та під час розгляду справи в суді першої інстанції, допущено не було.

З огляду на наведене апеляційних підстав для скасування постанови судді не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_2 задовольнити.

Строк на апеляційне оскарження постанови Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 27 липня 2017 року - поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 27 липня 2017 року щодо ОСОБА_2 залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області В.П. Гандзюк