Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №333/2083/17 Головуючий в 1 інст. Наумова І.Й.
Провадження №33/778/556/17 Доповідач в 2 інст. Городовенко В.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2017 року місто Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Городовенко В.В.,

при секретарі Лопух Ю.О.,

за участю особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2, та його захисника-адвоката Сердюка Р.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 з апеляційною скаргою захисника-адвоката Сердюка Р.В. на постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 30 травня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, зі стягненням судового збору.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 13 квітня 2017 року приблизно о 02 годині 50 хвилин в Запорізькій області, м.Василівка, 341 км а/д М-18 керував в автомобілем DАEWOO LANOS, д/н НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: зіниця ока розширена та не реагує на світло, не природна блідість обличчя, поведінка не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі відмовився на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків. Своїми діями водій ОСОБА_2 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, чим скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, захисник-адвокат Сердюк Р.В. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій, окрім вимог щодо скасування даної постанови, просив поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що ОСОБА_2 в судовому засіданні присутнім не був, про існування постанови дізнався 29 червня 2017 року з сайту Судової влади України та копію постанови суду отримав 30 червня 2017 року.

Заявлене апелянтом клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки доводи щодо причин пропуску цього строку підтверджуються матеріалами справи.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Сердюк Р.В. просить вищевказану постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що суд розглянув справу без участі ОСОБА_2, чим позбавив його можливості реалізувати права, передбачені ст. 268 КУпАП. Судом в порушення вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП не досліджено як доказ відеофіксацію пригоди, не допитано свідків, які вказані у протоколі, та свідків, які були присутні в його автомобілі. В порушення п.12 розділу ІІ Інструкції від 09.11.2015 року №1452/735, відсутнє направлення на огляд водія для виявлення стану сп'яніння. Також вказує на незаконність дій працівників поліції, в тому числі щодо його затримання. Вказав, що протокол відносно ОСОБА_2 не складався, права йому не роз'яснювали, копію протоколу не пропонували.

Вислухавши ОСОБА_2 та його захисника-адвоката Сердюка Р.В., які підтримали апеляційну скаргу і наполягали на її задоволенні в повному обсязі; перевіривши матеріали справи та розглянувши доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що остання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з'ясуванню питання: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Всупереч вказаним вимогам закону, суд в достатній мірі не з'ясував всіх обставин справи, не перевірив докази, які наявні в матеріалах адміністративної справи, та не дав їм належної оцінки. Свої висновки, викладені у постанові, суд належним чином не вмотивував.

При апеляційному розгляді ОСОБА_2 заперечував проти своєї вини у вчиненому правопорушенні та зазначив, що на місці зупинки працівниками поліції свідків запрошено не було, протокол щодо нього не складався та йому не пропонували поставити підписи у ньому. Також зазначив, що у працівників поліції не було жодних підстав його зупиняти, а тим більше в нього не було ніяких ознак сп'яніння.

З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 складений за відмову останнього від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння в присутності двох свідків.

Свідками вказаної події у протоколі зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Згідно п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція №1452/735), огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Вказані вимоги зазначені і в п.7 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року.

Всупереч зазначеного, в якості свідка у даній справі був залучений ОСОБА_5, який, згідно довідки Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 08 вересня 2017 року, наданої на запит адвоката Сердюка Р.В., раніше працював на посаді інспектора ДПС взводу №3 роти ДПС відділу ДАІ з обслуговування адміністративної території м.Запоріжжя та автотехнічної інспекції УДАІ УМВС України в Запорізькій області, та звільнений 01 липня 2011 року у званні «старшина міліції».

Апеляційний суд вважає, що ОСОБА_5 не міг бути залучений свідком у даній справі, оскільки є сумнів щодо його неупередженості.

Враховуючи те, що ч.2 ст.266 КУпАП передбачає проведення огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння у присутності двох свідків, а в матеріалах справи відсутні дані про залучення працівниками поліції двох свідків, щодо неупередженості яких не було б сумнівів, тому апеляційний суд вважає, що працівниками поліції порушений порядок проведення огляду водія ОСОБА_2 на стан сп'яніння, передбачений ст.266 КУпАП.

Відповідно до вимог ч.5 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Крім того, не звернув суд уваги на те, що в матеріалах справи відсутнє направлення водія ОСОБА_2 до закладу охорони здоров'я для проведення огляду на стан наркотичного сп'яніння, обов'язковість складення якого передбачено п.8 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Враховуючи зазначене, вищевказана постанова суду, як прийнята з порушенням вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, не може вважатися законною та обґрунтованою, і підлягає скасуванню.

Оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тому провадження в справі підлягає закриттю, у зв'язку з відсутністю складу та події вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

поновити строк захиснику-адвокату Сердюку Р.В. на апеляційне оскарження постанови Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 30 травня 2017 року.

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Сердюка Р.В. задовольнити.

Постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 30 травня 2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, скасувати.

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі закрити, у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області В.В. Городовенко