Справа № 459/1522/17 Провадження № 3/459/425/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2017 р. суддя Червоноградського міського суду Львівської області Новосад М.Д., розглянувши матеріали, які надійшли від Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, інваліда ІІ групи, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2.

за ст. 173-2 ч.1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 07.06.2017 року о 13:30 год., за домашньою адресою по вул.Бандери,2/31 в м.Червонограді, вчинив насильство у сімї відносно матері ОСОБА_2, а саме: ображав її принизливими словами, чинив психологічний тиск та виганяв із квартири.

Допитаний в суді ОСОБА_1 свою вину визнав повністю.

Також його винуватість підтверджується зібраними матеріалами, а саме, протоколом про адміністративне правопорушення від 08.06.2017 року, заявою ОСОБА_2 від 07.06.2017 року, поясненнями ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 від 07.06.2017 року.

Вважаю, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи з дитинства, що підтверджується копією довідки акта огляду МСЕК від 09.02.2017 року №362731.

Відповідно до ч.3 ст.30-1 КУпАП громадські роботи не призначаються особам, визнаним інвалідами першої або другої групи, вагітним жінкам, жінкам, старше 55 років та чоловікам, старше 60 років.

Також адміністративний арешт не може застосовуватись до вагітних жінок, жінок, що мають дітей віком до дванадцяти років, до осіб, які не досягли вісімнадцяти років, до інвалідів першої і другої груп, що передбачено ч.2 ст.32 КУпАП.

Згідно з розясненнями, що містяться в сьомому абзаці п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, суд не вправі перейти до більш мякого виду покарання у випадках, коли санкцією закону, за яким засуджується особа, передбачено лише такі покарання, які з огляду на її вік чи стан не можуть бути до неї застосовані. В таких випадках суд, за наявності до того підстав, відповідно до ст.7 КПК повинен закрити справу і звільнити особу від кримінальної відповідальності або постановити обвинувальний вирок і звільнити засудженого від покарання.

Враховуючи, що положенням КУпАП не передбачено закриття справи і звільнення особи від відповідальності у звязку із неможливістю відбуття покарання, суд вважає за необхідне застосувати аналогію закону.

Вирішуючи питання про можливість призначення ОСОБА_1 будь-якого з покарань, передбачених санкцією ч.1 ст.173-2 КУпАП, судом ураховано що останній є інвалідом ІІ групи, отже в силу прямих заборон у ч.3 ст.30-1, ч.2 ст.32 КУпАП йому неможливо призначити будь-яке з покарань, передбачених санкцією ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про необхідність звільнення його від покарання.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та звільнити його від покарання. Провадження по справі закрити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: ОСОБА_4