П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 524/1231/17

провадження №

18.05.2017 року Автозаводський районний суд м.Кременчука Полтавської області

у складі : головуючого судді Олейнікової Г.М.

при секретарі Чепурній Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кременчука Полтавської області адміністративний матеріал, який поступив із Управління патрульної поліції у м.Кременчуці Департаменту патрульної поліції відносно ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_2 , б. 6, кв. 60 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.. 173 КпАП України,-

ВСТАНОВИВ:

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що в м. Кременчуці по вул. Бетонна, 3 , 19.02.2017 року о 18 год. 20 хв. в приміщенні спеціалізованого будинку дитини ОСОБА_1 виражалася нецензурною лайкою, чим порушила громадський порядок і спокій громадян,а саме вихователів та дітей .

ОСОБА_1 в судовому засіданні 09.03.2017 року вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнала і пояснила, що 19.02.2017 року о 16 год. 00 хв. вона відвідувала свого онука в дитячому будинку, разом із своїм сином, ОСОБА_2 Коли вони прийшли до дитячого будинку то виявилось що її син забув паспорт. Медична сестра почала задавати питання та заводити розмови, на що вона зробила їй зауваження, що вона прийшла не спілкуватись з нею , а побачити онука. Вона викликала поліцію, щоб вони розяснили їй правила відвідування дитячих закладів, а також у зв,язку з тим , що медична сестра неправильно назвала прізвище іі онука замість Павлик , назвала Павлік і сказала , що нічого страшного в цьому немає. Приїхала поліція і ій головний лікар дитячого будинку без паспорту дозволила побачити онука . Медична сестра привела її в групу, щоб провідати онука . Далі персонал будинку дитини почав її ображати та обмежувати право зустрічі з її онуком. Вона у дитячому будинку не кричала , в бік персоналу дитячого будинку нецензурною лайкою не висловлювалась, також образливі слова на їх адресу не казала. У судове засіданні 18.05.2017 року особа , яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 була доставлена привідом , але при допиті свідка ОСОБА_3 покинула залу судового засідання і сказала , що вона не бажає бути присутньою у судовому засіданні .

Суд вислухавши особу , яка притягається до адміністративної відповідальності , свідків , дослідивши матеріали справи , приходить до наступних висновків :

Диспозиція ст. 173 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

При цьому вищевказані дії при дрібному хуліганстві мають вчинятися особою безпричинно, з неповаги до громадського порядку і спокою громадян.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Об'єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об'єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

У судовому засіданні було встановлено , що 19.02.2017 року ОСОБА_1 при відвідуванні свого онука , ОСОБА_2 , у спеціалізованому будинку дитини м.Кременчука , який розташований по вул.. Бетонна, 3 м. Кременчука, висловлювалась на адресу медичного персоналу вищевказаного закладу , а саме на адресу свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 нецензурною лайкою , образливими словами , погрожувала їм,порушувала спокійну обстановки суспільного життя, нормальні умови для праці персоналу будинку дитини і відпочинку дітей, що у судовому засіданні підтвердили допитані свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які пояснили , що ОСОБА_1 забула паспорт , а черговий лікар не знала її і тому не пустила провідати онука , на що ОСОБА_1 почала висловлюватись нецензурною лайкою , кричати, свідок ОСОБА_4 зробила ій зауваження , але ОСОБА_1 не реагувала , почала висловлюватись на її адресу нецензурною лайкою , образливими словами , погрожувала ій , кричала , а коли приїхала поліція і з дозволу головного лікаря, ОСОБА_1 дозволили провідати онука , і коли ій вивели онука та він сидів у неї на колінах у роздягальні , а інші діти знаходились в ігровій кімнаті , ОСОБА_1 продовжувала кричати , ображати медичний персонал , тоді поліцейська ОСОБА_3 сказала , щоб дитину завели вихователі до ігрової кімнати , так як ОСОБА_1 дуже сильно кричала над вухом у дитини.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 акцентувала увагу суду на тому що вона разом з ОСОБА_6 виїжджали на виклик ОСОБА_1, до будинку дитини ,коли приїхали, то ОСОБА_1 знаходилась у роздягальні , на колінах сидів малолітній онук , над вухом якого вона кричала та вимагали їх скласти протокол на медичну сестру , оскільки вона неправильно назвала прізвище її онука, ображала медичний персонал , у зв,язку з цим дітей з прогулянки відразу завели до ігрової кімнати , щоб вони не чули крику ОСОБА_1 , а нею було прийнято рішення , що онука Павлик також забрали до ігрової кімнати від ОСОБА_1, оскільки вона дуже сильно кричала , чим могла налякати дитину , але ОСОБА_1 продовжувала порушувати порядок у дитячому закладі і спокій персоналу закладу та дітей , так як на її крики прийшли працівники закладу , вона та ОСОБА_7 неодноразово робили зауваження ОСОБА_1 щоб вона припинила свої противоправні дії, не кричала , не ображала персонал закладу , не висловлювалась нецензурною лайкою в громадському місці , але остання на зауваження не реагувала , а навпаки казала , що дитячий заклад не є громадським місцем , що підтверджується відтвореним у судовому засіданні відеозаписом , який суд відповідно до вимог ст.. 251 КУпАП вважає доказом по справі, із якого убачається , що ОСОБА_1 у роздягальні будинку дитини , тримає на колінах онука і сильно кричить , висловлюється образливими словами на адресу медичного персоналу ( 17:28:28 год, 17:30:03 год, 17:31:29 год., 17:35:09 год. файл №1 , 17:56:01 файл№2 ) , також висловлюється нецензурною лайкою ( 17:55:34 год. файл №2, ) погрожує медичній сестрі ( 18:40:10 год. файл№3) .

Аналізуючи вищевказані докази в їх сукупності суд приходить до висновку , що вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 173 КУпАП доведена, а саме те , що ОСОБА_1 19.02.2017 року вчинила дрібне хуліганство , так як у громадському місці дитячому закладі, у будинку дитини , який згідно Закону України "Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров'я населення" є громадським місцем , висловлювалась нецензурною лайкою, образливими словами в бік персоналу закладу ,погрожувала персоналу закладу , а саме ОСОБА_4, порушувала спокійну обстановки суспільного життя, нормальні умови для праці персоналу будинку дитини і відпочинку дітей , так як голосно кричала , заважала персоналу виконувати свою роботу . Не визнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому адміністративному правопорушенні суд оцінює критично , як її бажання уникнути відповідальності за вчинене та тактику захисту ,оскільки той факт , що ОСОБА_1 вчинила дрібне хуліганство підтверджується показаннями свідків ОСОБА_4,ОСОБА_5, ОСОБА_3 , наданими у судовому засіданні , не вірити показанням яких суд не находить підстав, а також дослідженими доказами по справі. Суд не приймає до уваги показання свідка ОСОБА_2 в тій частині , що у будинку дитини , 19.02.2017 року , його мати , ОСОБА_1 не висловлювалась нецензурною лайкою і не порушувала громадський порядок , оскільки він є близьким родичем особи , яка притягається до адміністративної відповідальності , ОСОБА_1 і зацікавлений у результаті розгляду справи на користь ОСОБА_1 та його показання спростовуються дослідженим у судовому засіданні доказом по справі , відеозаписом та показаннями вищевказаних свідків. Також суд не приймає до уваги пояснення особи , яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в тій частині , що ій не був вручений другий екземпляр протоколу про адміністративне правопорушення поліцейським ОСОБА_7, оскільки із відвтореного у судовому засіданні відеозапису , убачається , що поліцейським , особі, яка приятгаєтсья до адміністративної відповідальності, був вручений другий екземпляр протоколу про адміністративне правопорушення , але вона його вихватила з рук поліцейського ОСОБА_7 та покинула межі будинку дитини. ( 18:41:11 год. )

У п. 16 абз. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про хуліганство» №10 від 22.12.2006 року зі змінами зазначено, що при накладенні адміністративних стягнень, передбачених ст. 173 КпАП ( 80731-10 ), на осіб, які вчинили дрібне хуліганство, суддя повинен у кожному конкретному випадку враховувати характер учиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Щодо осіб, які займаються суспільно корисною працею і позитивно характеризуються за місцем роботи, навчання та проживання, необхідно застосовувати, як правило, не арешт, а інші адміністративні стягнення, а також заходи громадського впливу.

З урахуванням вищенаведеного, особи ОСОБА_1, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, враховуючи ступінь вини, обставини, які пом'якшують відповідальність , обставини, що обтяжують відповідальність,а саме продовжувала противоправну поведінку у дитячому закладі , незважаючи на вимогу уповноважених на те осіб, поліцейських , припинити її , суд вважає притягнути її до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП та підвергнути адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 85 грн.

Відповідно до ст.40-1 КпАП України стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 320 грн. у дохід держави.

Керуючись ст. 40-1, 173 КпАП України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 КпАП України та підвергнути адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 85 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 320 грн. у дохід держави.( Стягувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача: 0001; код класифікації доходів бюджету: 22030106)

Штраф підлягає добровільній сплаті протягом пятнадцяти днів з дня вручення копії постанови.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з ОСОБА_1 підлягає стягненню подвійний штраф у розмірі 170 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, його законним представником, адвокатом, потерпілим, його представником або прокурором в апеляційний суд Полтавської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя: