Справа № 461/8068/16-п Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р.
Провадження № 33/783/385/17 Доповідач: Голубицький С. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 року м. Львів

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Львівської області

Голубицький С.С.

з участю :

правопорушника ОСОБА_2

захисника Безбородька Т.М.

представника митниці Зирянова О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Галицького районного суду м. Львова від 13 грудня 2016 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця с. Тамановичі Мостиського району Львіської області, мешканця АДРЕСА_1 з середньою освітою, непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 89 502, 99 гривень з конфіскацією в дохід держави товару, що був предметом порушення митних правил

в с т а н о в и в :

згідно постанови ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він, 14.11.2016 о 18 год. 26 хв. прямуючи з Республіки Польща до України в якості пасажира автобуса марки « VAN HOOL CL5NL » реєстраційний номер НОМЕР_1, не задекларував переміщуваний через пункт пропуску « Шегині » м/п « Мостиська » Львівської митниці ДФС товар, тобто не заявив за встановленою формою точних відомостей про нього, а саме : насіння маку харчового, сушеного, в мішках вагою по 10 кг, усього 20 мішків, загальною вагою 200 кг.; пластівці мигдалю сушені, товщиною 0,6 мм., виробник США, в картонних коробках вагою по 12,5 кг, в кількості 45 шт., загальною вагою 562,5 кг., на загальну суму 89 502, 99 грн., який підлягав обов'язко-вому декларуванню при переміщенні через митний кордон України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, покликаючись на порушення судом норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, неповноту і невідповідність висновків суду, наведених у постанові, фактичним обставинам справи зазначає, що при проходженні митного контролю на вимогу інспектора митниці заповнив декларацію в якій вказав найменування, кількість і вагу товару, який перевозив, однак державний інспектор відділу митного оформлення з невідомих причин не взяв до уваги заповнену ним декларацію про наявність товарів, що не були приховані від митного контролю, та вказав на необхідність подати іншу декларацію в якій вказати про перевезення лише особистих речей, що і було ним зроблено. Вважає, що таким чином працівники митниці не дотримались вимог закону щодо митного оформлення товарів і прийняли від нього недооформлену митну декларацію та ще й склали на нього протокол за ст. 472 МК. Також вважає, що надана митним органом оцінка товару, який є предметом порушення митних правил, є завищеною і не відповідає його реальній вартості, яка, на його думку, становить 43 032, 75 грн.. Стверджує, що в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, а тому просить постанову районного суду скасувати і вилучений товар повернути.

Крім того, просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови, який був пропущений з поважних причин, так як в судовому засіданні при розгляді матеріалів він присутній не був, копії постанови з суду не отримував і після ознайомлення 07.03.2017 захисника з матеріалами справи протягом десяти днів подав апеляційну скаргу.

Апеляційний суд, заслухавши виступи ОСОБА_2 та захисника Безбородька Т.М. на підтримку доводів апеляційної скарги, думку представника митниці Зирянова О.Ю. про законність постанови й необхідність залишити її без зміни, а скаргу без задоволення, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і прийшов до вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК.

Цей висновок ґрунтується на зібраних у справі та перевірених судом доказах.

Так, з письмових пояснень ОСОБА_2 в матеріалах справи вбачається, що вказаний товар перевозився ним і про заборону ввезення цього товару у такій кількості та необхідність його декларування він не знав ( а.с. 4 ).

З пояснень водія автобуса вбачається, що виявлений працівниками митниці при огляді незадекларований товар належить ОСОБА_2 ( а.с. 10 ).

Із змісту митної декларації ОСОБА_2 від 14.11.2016 вбачається, що у графі відомостей про товар, який підлягає обов'язковому письмовому декларуванню, він зазначив лише про наявність у нього особистих речей ( а.с. 12 ).

З доповідної записки інспектора митниці ОСОБА_6 вбачається, що 14.11.2016 при проведенні поглибленого догляду автобуса « VAN HOOL CL5NL » р.н. НОМЕР_1 був виявлений незадекларований товар загальною вагою 762, 5 кг. - насіння маку харчового, сушеного, та пластівці мигдалю сушені, який перевозився ОСОБА_2 ( а.с. 24 ).

Згідно наданої митним органом довідки, вартість переміщуваного товару становить 89 502, 99 грн.

Клопотання про проведення у справі товарознавчої експертизи сторона захисту не заявляла, а значить із визначено ціною товару погодилась.

На підтвердження доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 надав суду митну декларацію від 14.11.2016 де у графі відомостей про товар, що підлягає обов'язковому письмовому декларуванню, зазначено про насіння маку харчового, вагою 200 кг., та пластівці мигдалю сушеного, вагою 562, 5 кг.. Зі слів останнього, вказана декларація була ним оформлена при проходженні митного контролю 14.11.2016, однак інспектор митниці, прізвище якого йому невідоме, з невідомих причин відмовився її приймати і сказав щоб він написав іншу декларацію де б вказав лише про наявність у нього особистих речей. При вивченні даного бланку декларації судом встановлено її невідповідність типовим бланкам декларацій, які були надані митним органом при проходженні митного контролю 14.11.2016, через відмінність у типі паперу, шрифті, розташуванні букв та знаків. Крім того, на зворотній стороні наданої декларації міститься запис « Зворотний бік », що вказує на те, що взірець даної декларації був роздрукований ОСОБА_2 з мережі Інтернет та пізніше заповнений ним і наданий суду з метою ввести суд в оману щодо фактичних обставин справи, а тому апеляційний суд визнає цю декларацію недопустимим доказом у справі.

З врахуванням викладеного апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_2 за ст. 472 МК, як недекларування товару, який підлягає обов'язковому декларуванню при переміщенні через митний кордон України.

Разом з тим, при прийнятті рішення суд безпідставно стягнув з ОСОБА_2 на користь Львівської митниці ДФС витрати за зберігання товару на складі митниці в сумі 1 222, 38 гривень, оскільки згідно п. 2 розділу ІІІ « Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів » затверджених наказом Міністерства фінансів України № 731 від 15.06.2012, витрати митного органу за зберігання товарів, транспортних засобів, тимчасово вилучених у справі про порушення митних правил, після набрання законної сили рішенням, винесеним у справі про порушення митних правил, відшкодовуються лише у разі, якщо особу визнано винною, а вилучені у справі про порушення митних правил товари та/або транспортні засоби підлягають поверненню власнику.

Враховуючи наведене апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково, виключити з резолютивної частини постанови вказівку про стягнення з ОСОБА_2 витрат за зберігання вилученого товару на складі митниці.

Як вбачається з матеріалів, розгляд справи відбувся у відсутності заявника, копія постанови за адресою проживання останнього судом не надсилалась. Із змістом постанови та матеріалами справи захисник Безбородько Т.М. був ознайомлений 07.03.2017. Апеляційну скаргу по справі ОСОБА_2 подано 14.03.2017. За таких обставин апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови був пропущений заявником з поважних причин і підлягає поновленню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 529, 530 МК, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу задовольнити частково. Постанову Галицького районного суду м. Львова від 13 грудня 2016 року щодо ОСОБА_2 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 472 МК змінити.

Виключити з резолютивної частини постанови вказівку про стягнення з ОСОБА_2 в дохід держави 1 222, 38 грн. за зберігання товару на складі митниці.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя : Голубицький С.С.