Справа № 740/2343/17 Головуючий у 1 інстанції Дикий В. М.
Провадження № 33/795/494/2017
Категорія - ч. 2 ст. 172-7 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2017 року місто Чернігів

Суддя судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Чернігівської області Короїд Ю.М., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника адвоката ОСОБА_2, прокурора Карася В.М. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Носівського районного суду Чернігівської області від 12 жовтня 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Носівського районного суду Чернігівської області від 12 жовтня 2017 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-6, ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення відповідно до положень ст. 36 КУпАП в межах санкції ч. 2 ст. 172-7 КУпАП у виді штрафу в розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 4250 грн. в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 320 грн 00 коп. на користь держави.

Судом першої інстанції ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що перебуваючи на посаді директора державного комунального підприємства «Комунальний ринок», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, будучи субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, не повідомив виконавчий комітет Ніжинської міської ради в особі міського голови про наявність у нього реального конфлікту інтересів і 18.03.2016 року видав наказ «Про виплату премії до святкування дня працівників житлово-комунального господарства», яким призначив собі премію 675 гривень.

Своїми діями, які виразилися в неповідомленні ОСОБА_1 у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_1 своїми діями, які виразились у видачі наказу про преміювання себе в умовах реального конфлікту інтересів, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

2) ОСОБА_1, перебуваючи на посаді директора державного комунального підприємства «Комунальний ринок», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, будучи субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, не повідомив виконавчий комітет Ніжинської міської ради в особі міського голови про наявність у нього реального конфлікту інтересів і 30.09.2016 року видав наказ «Про заохочення працівників», яким призначив собі премію 1215 гривень.

Своїми діями, які виразились у неповідомленні ОСОБА_1 у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_1 своїми діями, які виразились у видачі наказу про преміювання себе в умовах реального конфлікту інтересів, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

3) ОСОБА_1, перебуваючи на посаді директора державного комунального підприємства «Комунальний ринок», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, будучи субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, не повідомив виконавчий комітет Ніжинської міської ради в особі міського голови про наявність у нього реального конфлікту інтересів і 13.10.2016 року видав наказ «Про виплату премії до дня захисника України», яким призначив собі премію 810 гривень.

Своїми діями, які виразились у неповідомленні ОСОБА_1 у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_1 своїми діями, які виразились у видачі наказу про преміювання себе в умовах реального конфлікту інтересів, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

4) ОСОБА_1, перебуваючи на посаді директора державного комунального підприємства «Комунальний ринок», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, будучи субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, не повідомив виконавчий комітет Ніжинської міської ради в особі міського голови про наявність у нього реального конфлікту інтересів і 28.12.2016 року видав наказ «Про виплату премії з нагоди святкування новорічних та різдвяних свят», яким призначив собі премію 200 гривень.

Своїми діями, які виразились у неповідомленні ОСОБА_1 у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.172-7 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_1 своїми діями, які виразились у видачі наказу про преміювання себе в умовах реального конфлікту інтересів, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

5) ОСОБА_1, перебуваючи на посаді директора державного комунального підприємства «Комунальний ринок», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, будучи субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, не повідомив виконавчий комітет Ніжинської міської ради в особі міського голови про наявність у нього реального конфлікту інтересів і 17.03.2017 року видав наказ, яким призначив собі премію 1315 гривень.

Своїми діями, які виразились у неповідомленні ОСОБА_1 у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_1 своїми діями, які виразились у видачі наказу про преміювання себе в умовах реального конфлікту інтересів, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_1, перебуваючи на посаді директора державного комунального підприємства «Комунальний ринок», будучи відповідно до підпункту «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» посадовою особою юридичної особи публічного права, субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, несвоєчасно повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані у встановлений десятиденний строк з моменту придбання майна автомобіля «Хюндай елантра» вартістю 529353 грн., що перевищує 50 неоподатковуваних доходів громадян.

Своїми діями, які виразились у несвоєчасному повідомленні про суттєві зміни у майновому стані, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження по справі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив про порушення судом норм процесуального права, оскільки в постанові не зазначено перелік доказів, зокрема протоколів про адміністративне правопорушення, на підставі яких суд прийняв таке рішення, що, на його переконання, вказує на формальність. Крім того, зазначає, що судом дані протоколи не були перевірені на відповідність ст. 256 КУпАП, тоді як протокол АА 768684 про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП від 07.06.2017 року, надісланий йому поштою, не містить відмітки про його відмову від підпису у ньому.

Вказує і на порушення його права на захист, оскільки суд безпідставно відмовив йому у проведенні почеркознавчої експертизи підписів під контрактом від 17.11.2015 року та листом-ознайомленням з нормами чинного антикорупційного законодавства та змін до нього від 18.11.2015 року, які відрізняються від його підпису.

Також вказує про безпідставну, на його думку, зміну підсудності справи, оскільки нормами КУпАП питання зміни підсудності на стадії судового розгляду не врегульовано.

Неповнотою розгляду, на думку апелянта, стало те, що судом було задоволено його клопотання, витребувано оригінали документів з міської ради, яке не було виконане в повному обсязі, що позбавило суд встановити факт ознайомлення його з нормами антикорупційного законодавства при повторному призначенні у 2015 році на посаду на умовах іншого контракту.

Вказує і на порушення норм ст. 38 КУпАП, оскільки вважає, що судом безпідставно не закрито провадження, оскільки на момент розгляду справи сплинув тримісячний строк.

Також вказує на безпідставне стягнення із нього судового збору, оскільки він являється інвалідом ІІ групи.

Вважає, що судом було допущено і порушення норм матеріального права, зокрема, не встановлено реального конфлікту інтересів, оскільки він, як керівник, діяв на умовах колективного договору, призначав премії не собі особисто, а всьому колективу, у розмірі та на підставах, однакових для всіх, передбачених колективним договором, відповідно до займаних посад.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник підтримали подану апеляційну скаргу, просили скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі, оскільки рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального законодавства. Прокурор заперечив проти апеляційної скарги, вважає постанову суду першої інстанції законною та обґрунтованою.

Заслухавши апелянта, його представника, прокурора, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП настає у разі неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а ч. 2 ст. 172-7 КУпАП за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів. Відповідно до примітки вказаної статті, субєктом правопорушень у ній є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції". А під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_1, як директором державного комунального підприємства „Комунальний ринок, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, що відповідає поняттю субєкта даного правопорушення, визначеного у примітці до ст. 172-7 КУпАП, не було повідомлено виконавчий комітет Ніжинської міської ради в особі міського голови про наявність у нього реального конфлікту інтересів і видано ряд наказів про видачу премій, в тому числі і собі особисто і такі його дії містять склад правопорушень передбачених як ч. 1 так і ч. 2 вказаної статті.

З цих підстав, доводи апелянта про те, що матеріали справи не містять даних які саме дії вчинив та які рішення прийняв ОСОБА_1 в умовах реального конфлікту інтересів, суперечать фактичним обставинам справи. Зокрема, згідно протоколів про адміністративні корупційні правопорушення, із змісту яких вбачається, що ОСОБА_1 ставиться у вину неповідомлення ним про існування реального конфлікту інтересів та прийняття рішення щодо преміювання, а саме видачу наказів про виплату премій до свят.

Вказане підтверджується копіями наказів про видачі премій, відповідями Ніжинського міського голови про те, що ОСОБА_1 про наявність конфлікту інтересів не повідомляв, розпорядження міського голови з приводу видачі премій не видавалося.

Вказані обставини не заперечував і сам ОСОБА_1, однак заперечував у таких діях наявність складу адміністративного правопорушення, мотивуючи тим, що порядок та розміри премій були врегульовані колективним договором. Проте, судом першої інстанції на підставі досліджених у справі доказів, було встановлено, що між приватним інтересом ОСОБА_1, який полягав у бажанні отримати премію, тим самим покращити своє матеріальне становище та його службовими повноваженнями як керівника, виник реальний конфлікт інтересів, тобто суперечність, яка впливала на обєктивність та неупередженість прийнятого ним рішення. З чим погоджується і апеляційний суд.

Разом з тим, диспозицією ч. 2 ст. 172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані. Субєктом даного правопорушення, відповідно до примітки у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобовязані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яким являється ОСОБА_1

Так, останній, 25.01.2017 року уклав з ТОВ „Богдан-Авто Чернігів договір купівлі-продажу автомобіля „Хюндай Елантра, вартість якого 529353 грн, який відповідно до акту прийому-передачі він отримав 03.02.2017 року, що вказує на наявність у ОСОБА_1 суттєвих змін у майновому стані, про які в силу ч. 2 ст. 52 Закону України „Про запобігання корупції він мав повідомити в десятиденний строк Національне агентство з питань запобігання корупції, що зробив лише 11.04.2017 року тобто через два місяці.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, що вірно було встановлено судом першої інстанції.

Посилання ж апелянта на те, що він не був ознайомлений із нормами закону України „Про запобігання корупції після зміни його трудових умов шляхом укладення додаткової угоди, не заслуговують на увагу, оскільки після цього умови його праці та правового статусу не змінились настільки, щоб на них в подальшому не розповсюджувались положення закону „Про запобігання корупції, зокрема і обовязок повідомити про суттєві зміни його майнового стану. Крім того, як справедливо послався суд першої інстанції на конституційні норми, незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Його ж посилання на те, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП від 07.06.2017 року, надісланий йому поштою, не відповідає вимогам ст. 254 КУпАП, не містить документального підтвердження, оскільки в останньому зазначено про його відмову від підпису, яка засвідчена підписами двох понятих (том 3 а.с. 10).

Так само є необґрунтованими посилання на порушення судом строків накладення адміністративного стягнення, оскільки в матеріалах справи наявні постанови судів про зупинення провадження у справі відповідно до ст. 277 КУпАП, які передбачають і зупинення перебігу строку накладення стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП (том 3, а.с. 54, 96, 102).

А визначення підсудності у даній адміністративній справі, викликане заявленими самовідводами суддів Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області не суперечить положенням ст. 245, 248 КУпАП та практиці Європейського суду з прав людини щодо забезпечення права на справедливий судовий розгляд у межах розумного строку незалежним і безстороннім судом та вирішене у порядку, передбаченому законом (том 3, а.с. 89-90).

Таким чином, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, правильно притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності із накладенням стягнення, відповідно до положень ст. 33, 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу в межах санкції частини 2 статті 172-7 КУпАП.

Разом з тим, поза увагою суду залишилося те, що ОСОБА_1 являється інвалідом ІІ групи загального захворювання, що документально підтверджено в матеріалах справи (том 3, а.с. 44), що в силу п. 9 ч. 1 ст. 5 закону України „Про судовий збір, звільняє його від сплати судового збору, на що слушно звернуто увагу апеляційного суду апелянтом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає зміні в частині стягнення судового збору.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Носівського районного суду Чернігівської області від 12 жовтня 2017 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6, ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП змінити в частині стягнення судового збору.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_3