Єдиний унікальний номер 236/401/17 Номер провадження 33/775/107/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 року м. Бахмут

Суддя судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області Половінкін Б.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмуті апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанови Краснолиманського міського суду Донецької області від 02 березня 2017 року, якою -

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, інвалід дитинства 3-ї групи мешкає за адресою: АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 10200 грн. , -

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду першої інстанції від 02.03.2017р. ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він 23.01.2017 року о 08 годині 00 хвилин, на перехресті Лиман-Щурове Донецької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 217030 державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою Алкотестера Drager, а також від медичного огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку ухилився шляхом письмової відмови в присутності двох свідків. Тобто, порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 із посиланням на те, що адміністративне стягнення не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи, зазначає що судом порушено вимоги ст. 33 КУпАП, а саме не враховано особу порушника, його майновий стан, а також пом'якшуючі обставини. Вважає постанову такою, що не відповідає матеріалам справи, є необґрунтованою та формально. Зазначає, що строк на апеляційне оскарження ним не пропущено, оскільки копію ухвали він отримав після закінчення цього строку, та вважає цей строк не порушеним.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, знаходжу посилання на те, що апеляційну скаргу подано із дотриманням строку на апеляційне оскарження обґрунтованим, оскільки з повідомлення про вручення копій постанови вбачається що її вручено 17.03.2017 року (а.с. 14), а доводи апеляційної скарги на постанову обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню за наступних підстав.

Згідно постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те що він 23.01.2017 року о 08 годині 00 хвилин, на перехресті Лиман-Щурове Донецької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 217030 державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою Алкотестера Drager, а також від медичного огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку ухилився шляхом письмової відмови в присутності двох свідків. Тобто, порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування прийнятого рішення суд послався на те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у присутності двох свідків, які надали письмові пояснення. Однак у судовому засіданні ці свідки допитані не були. З огляду на зазначене суд звертає увагу на те, що пояснення надані свідками, мають друковану форму та в них письмово внесені тільки анкетні дані залучених свідків. Суд першої інстанції передчасно зробив висновки про винуватість ОСОБА_1 спираючись на пояснення свідків та не вжив заходів про їх безпосередній допит у судовому засіданні.

В своїх поясненнях суду Апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що свідки були зупинені працівниками поліції та з їх слів сприйняли обставину що сталася та підписали пояснення, після чого поїхали. Крім того ОСОБА_1 вказав на те, що 23.01. 2017 року він їхав у лікарню до вітчима, яких хворіє на онкологічне захворювання, для передачі необхідних ліків. Був зупинений працівниками поліції, в яких викликало сумнів щодо його перебування у тверезому стані при керуванні автомобілем, що викликало хвилювання у ОСОБА_1 та в наслідок захворювання на онкологічну хворобу та наслідків її лікування, відобразилося на його поведінці, що і було продемонстровано свідкам.

За таких умов судом не дотримано принципу всебічності розгляду справи та допущено спрощений підхід, що є передумовою для скасування судового рішення, у зв'язку з чим Апеляційний суд скасовує рішення суду першої інстанції.

В той же час, згідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може буди розпочато, а розпочате підлягає закриттю, в тому числі, в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього кодексу.

У зв'язку з допущенням порушень норм закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, на що суд не звернув увагу, постанова суду підлягає скасуванню, а провадження по справі у зв'язку з закінченням строку притягнення особи до адміністративної відповідальності на підставі ст. 38 КУпАП - закриттю.

З урахуванням наведеного приходжу до висновку про скасування постанови суду першої інстанції із постановленням нової постанови.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити .

Постанову Краснолиманського міського суду Донецької області від 02 березня 2017 року, відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП скасувати.

Постановити нову постанову, якою провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП

Суддя Апеляційного суду

Донецької області Б.О. Половінкін