АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/1087/17 Головуючий І інстанції -
Справа № 613/829/17 Харченко С.М.
Категорія: ч. 2 ст. 212-3 КУпАП Доповідач - Бездітко В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області - Бездітко В.М.,

за участю секретаря - Михайлюка А.В.,

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_3,

захисника - Перепелиці М.І.,

потерпілих - ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Богодухівського районного суду Харківської області від 09 серпня 2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Головним спеціалістом відділу забезпечення діяльності регіональних представництв Секретаріату Верховної ради України з прав людини ОСОБА_7 (далі за змістом - Уповноважена особа) 19.07.2017 року був складений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

В протоколі уповноваженою особою зазначено, зокрема, наступне.

До Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини надійшла скарга ОСОБА_6 від 30.05.2017 року, в якій вона скаржиться на порушення її права на інформацію в.о. голови Івано - Шийчинської сільської Ради Богодухівського району Харківської області (далі за змістом - Рада).

За результатами перевірки звернення потерпілого було встановлено наступне.

На підставі Закону України «Про доступ до публічної інформації» потерпілий звернувся до Ради із запитом від 16.05.2017 р., поданим 17.05.2017, в якому просила надати інформацію щодо зведеної відомості сум для зарахування на картрахунки апарату сільської Ради за березень - квітень 2017 (заробітної плати та авансу).

Листом від 23.05.2017 № 268 за підписом в.о. сільського голови Ради ОСОБА_3 потерпілому було повідомлено, що заробітна плата працівникам апарату Ради була виплачена згідно кошторису, затвердженого рішенням 14 сесії 7 скликання № 74-7 від 29.03.2017. Однак кошторис при цьому не надано.

В.о. сільського голови Ради ОСОБА_3 було не надано запитувану заявником інформацію. Дана відмова є необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам Закону «Про доступ до публічної інформації». Відтак, в діях в.о. сільського голови Ради ОСОБА_3 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП у зв'язку з порушенням Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме необґрунтована відмова від надання інформації.

Уповноваженою особою 19.07.2017 року був складений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

В протоколі Уповноваженою особою зазначено, зокрема, наступне.

До Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини звернувся потерпілий ОСОБА_5 із зверненням стосовно порушення Івано - Шийчинської сільською Радою Богодухівського району Харківської області (далі - Рада) вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації».

За результатами перевірки звернення потерпілого було встановлено наступне.

07.12.2016 Богодухівським районним судом Харківської області було прийняте рішення по цивільній справі № 613/1323/16-ц за позовом ОСОБА_5 до Ради про визнання недійсним рішення та зобов'язання вчинити певні дії, яке набрало законної сили 17 грудня 2016 року. Цим рішенням зобов'язано Раду повторно розглянути заяву ОСОБА_5 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2500 га за адресою - с. Іванно-Шийчине Богодухівського району Харківської області.

На підставі Закону України «Про доступ до публічної інформації» потерпілий звернувся до Ради із запитом від 12.05.2017 р., в якому просив надати копію рішення сільської Ради від 10.05.2017 року щодо повторного розгляду звернення заявника за вищевказаним рішенням суду, копію протоколу засідання постійно депутатської комісії по земельним питанням, яка повинна була повторно попередньо розглянути звернення заявника, копію протоколу засідання 15 сесії Ради від 10 травня 2017 року, копію рішення Ради від 10.05.2017, яким задоволено клопотання ОСОБА_9 щодо земельної ділянки, в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою якої заявнику було відмовлено.

Проте, 18.05.2017 року листом № 263 02-32/12 за в.о. сільського голови Ради ОСОБА_3 відмовлено у наданні доступу до запитуваної інформації, посилаючись на необхідність здійснити оплату за виготовлення копій запитуваної інформації.

При цьому перші 10 сторінок запитувачу безкоштовно надано не було, чим було порушено вимоги ст. 21 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

З огляду на вищевказане відмова в.о. сільського голови Ради ОСОБА_3 у наданні потерпілому запитуваної інформації листом від 18.05.2017 № 263 є такою, що не відповідає вимогам закону.

З огляду на вищевикладене вбачається, що у діях в.о. сільського голови Ради ОСОБА_3 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП у зв'язку з порушенням ст. 21 Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме необґрунтована відмова від надання інформації.

Постановою Богодухівського районного суду Харківської області від 09 серпня 2017 року об'єднано в одне провадження справи: № 613/829/17 (провадження № 3/613/371/17), № 613/830/17 (провадження № 3/613/372/17) та присвоєно загальний номер справи № 613/829/17 (провадження № 3/613/371/17).

Постановою Богодухівського районного суду Харківської області від 09 серпня 2017 року визнано винною ОСОБА_3 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212-3 КУпАП та призначено їй адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн., стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу в обґрунтування якої зазначила наступне.

Постанова районного суду незаконна, необґрунтована у зв'язку з тим, що судом було неповно та неправильно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження та оцінки доказів, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального в процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_3 її захисника адвоката Перепелицю М.І., які апеляційну скаргу підтримали, потерпілих ОСОБА_5, ОСОБА_6, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідальність за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП настає у разі порушення Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме: необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом, ненадання відповіді на запит на інформацію, ненадання інформації, неправомірна відмова в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання недостовірної інформації.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП виражається у неправомірній відмові в наданні інформації, несвоєчасному або неповному наданні інформації, наданні інформації, що не відповідає дійсності, у випадках, коли така інформація підлягає наданню на запит громадянина чи юридичної особи відповідно до Законів України «Про інформацію», «Про доступ до публічної інформації», «Про звернення громадян», «Про доступ до судових рішень» та «Про засади запобігання і протидії корупції» (склад - формальний).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Стаття 5 Закону гарантує, що доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Стаття 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлює, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків;

4) суб'єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

2. До розпорядників інформації, зобов'язаних оприлюднювати та надавати за запитами інформацію, визначену в цій статті, у порядку, передбаченому цим Законом, прирівнюються суб'єкти господарювання, які володіють: 1) інформацією про стан довкілля; 2) інформацією про якість харчових продуктів і предметів побуту; 3) інформацією про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні події, що сталися або можуть статися і загрожують здоров'ю та безпеці громадян; 4) іншою інформацією, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідною інформацією).

3. На розпорядників інформації, визначених у пунктах 2, 3, 4 частини першої та в частині другій цієї статті, вимоги цього Закону поширюються лише в частині оприлюднення та надання відповідної інформації за запитами.

4. Усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про доступ до публічної інформації» доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципах: 1) прозорості та відкритості діяльності суб'єктів владних повноважень; 2) вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом.

Відповідно до ст. 24Закону України «Про доступ до публічної інформації» відповідальність за порушення законодавства про доступ до публічної інформації несуть особи, винні у вчиненні таких порушень: 1) ненадання відповіді на запит; 2) ненадання інформації на запит; 3) безпідставна відмова у задоволенні запиту на інформацію; 4) не оприлюднення інформації відповідно до статті 15 цього Закону; 5) надання або оприлюднення недостовірної, неточної або неповної інформації; 6) несвоєчасне надання інформації; 7) необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом; 8) нездійснення реєстрації документів; 9) навмисне приховування або знищення інформації чи документів.

Згідно зі статтею 22 вищевказаного Закону розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник iнформацiї: не володіє i не зобов'язаний вiдповiдно до його компетенцiiї, передбаченої законодавством, володiти iнформацiєю, щодо якої зроблено запит;

2) iнформацiя, що запитується, належить до категорiї iнформацiї з обмеженим доступом, відповідно до частини другої статтi 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на iнформацiю, не оплатила передбаченi статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язанi з копiюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на iнформацiю, передбачених частиною п'ятою статтi 19 Цього Закону.

Наведений перелік є вичерпним i розширеному тлумаченню не підлягає, проте у листi вiд від 23.05.2017 року № 268 на ім'я ОСОБА_6 жодної з вищевказаних пiдстав не зазначено (а.с. 4).

Відповідно до розділу третього Засад державної антикорупційної політики в Україні (Антикорупційна стратегія) на 2014-2017 року, затверджених Законом України від 14.10.2014 року № 1699-VII, ефективний доступ до інформації, якою володіють органи публічної влади, інші суб'єкти є важливою передумовою для запобігання корупції, виявлення та припинення корупційних діянь. Особливе значення має інформація, яка становить суспільний інтерес, а саме - відомості про використання публічних коштів, розпорядження державним або комунальним майном, особисті доходи, майно видатки та зобов'язання фінансового характеру публічних службовців. Доступ до інформації є необхідним інструментом для проведення журналістських розслідувань, стимулювання громадянської активності в антикорупційній сфері.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» У разі звільнення з посади сільського, селищного, міського голови у зв'язку з достроковим припиненням його повноважень або його смерті, а також у разі неможливості здійснення ним своїх повноважень повноваження сільського, селищного, міського голови здійснює секретар відповідної сільської, селищної, міської ради, крім випадків дострокового припинення повноважень сільського, селищного, міського голови відповідно до Закону України "Про військово-цивільні адміністрації". Секретар сільської, селищної, міської ради тимчасово здійснює зазначені повноваження з моменту дострокового припинення повноважень сільського, селищного, міського голови і до моменту початку повноважень сільського, селищного, міського голови, обраного на позачергових виборах відповідно до закону, або до дня відкриття першої сесії відповідної сільської, селищної, міської ради, обраної на чергових місцевих виборах.

Розпорядженням Івано - Шийчинської сільської Ради Богодухівського району Харківської області № 05-к від 27 березня 2017 року виконання обов'язків сільського голови Івано - Шийчинської сільської Ради Богодухівського району Харківської області покладено на ОСОБА_3 (а.с. 6).

Виходячи з вимог ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» в.о. голови ради ОСОБА_3 є розпорядником інформації для цілей Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування в селах, селищах, містах, районах у містах (у разі їх створення) самостійно розробляють, затверджують і виконують відповідні місцеві бюджети згідно з Бюджетним кодексом України.

Вiдповiдно до ч. 5 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» не може бути обмежено доступ до iнформацiї про розпорядження бюджетними коштами, володiння, користування чи розпорядження ним, комунальним майном, у тому числi до копiй вiдповiдних документiв, умови отримання коштiв чи майна, прiзвища, iмена, по батьковi фiзичних осiб та найменування юридичних осiб, які отримали цi кошти або майно. Доступ до цiєї iнформацiї може бути обмежено у випадку, коли оприлюднення або надання такої iнформацiї може завдати шкоди iнтересам нацiональної безпеки, оборони, розслiдуванню чи запобiганню злочину.

Таким чином ненадання потерпілій ОСОБА_6 згідно її запиту від 16.05.2017 року інформації про зведенні сум для зарахування на картрахунки апарату сільської ради зо березень - квітень 2017 (аванс та заробітна плата) не ґрунтується на вимогах вищезазначеного закону.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про віднесення запитуваної інформації ОСОБА_6 до бухгалтерської документації є безпідставними.

Стосовно правопорушення вчиненого ОСОБА_10 відносно ОСОБА_5 апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про доступ до публічної інформації» 1. Інформація на запит надається безкоштовно. 2. У разі якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, запитувач зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк. 3. Розмір фактичних витрат визначається відповідним розпорядником на копіювання та друк в межах граничних норм, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо розпорядник інформації не встановив розміру плати за копіювання або друк, інформація надається безкоштовно. 4. При наданні особі інформації про себе та інформації, що становить суспільний інтерес, плата за копіювання та друк не стягується.

Ч. 1 ст. 21 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлює загальний принцип, за яким інформація на запит надається безоплатно. Цей принцип випливає із загальних засад закону, а саме - максимальної відкритості публічної інформації.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Таким чином, якщо розпорядник інформації під час опрацювання запиту встановив, що задоволення запиту вимагає копіювання або друку більше ніж 10 сторінок копій документів, він повинен у п'яти або (якщо строк розгляду було продовжено) двадцятиденний строк надати запитувачу відповідь та вказати на необхідність внесення плати для відшкодування фактичних витрат на копіювання або друк буде виконано обов'язок розпорядника відповідно до статті 21 «Про доступ до публічної інформації».

Виконати обов'язок щодо відшкодування фактичних витрат запитувач може лише тоді, коли він поінформований про: те, що задоволення його запиту потребує копіювання або друку більше ніж 10 сторінок; конкретну суму, яку йому необхідно сплатити; спосіб оплати і підтвердження її здійснення.

Розпорядник інформації повинен повідомити запитувача про необхідність внесення плати, її розмір та порядок оплати. Можливість і обов'язок внесення запитувачем плати виникає лише в разі його повідомлення про це розпорядником.

Інформування запитувача про необхідність оплати фактичних витрат передбачає не просто повідомлення щодо наявності такої необхідності оплати, але й інформування про розмір і спосіб внесення плати: реквізити рахунка в фінансовій установі, спосіб надання підтвердження внесення плати та інше.

Виходячи зі змісту відповіді в.о. сільського голови Ради ОСОБА_3 відмовлено ОСОБА_5 у наданні доступу до запитуваної інформації, посилаючись на необхідність здійснити оплату за виготовлення копій запитуваної інформації. Зазначена відповідь не містить кількості аркушів за які необхідно внести оплату спосіб та реквізити такої оплати (а.с. 5).

Вимога апеляційної скарги ОСОБА_3, про закриття провадження у якому є потерпілою ОСОБА_5, оскільки закінчилися строки встановленні ст. 38 КУпАП є помилковими.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення про адміністративні правопорушення, яке відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду, може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Днем вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_11 згідно протоколу є 18.05.2017 року, на час винесення постанови Богодухівським районним судом Харківської області строки встановлені ч. 2 ст. 38 КУпАП не збігли, тому відсутні підстави для закриття провадження у якому є потерпілою ОСОБА_5 на підставі п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

При розгляді справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_3 районним судом повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі доказів наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду, яка відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Доказів при апеляційному перегляді постанови суду, які б свідчили про відсутність в діях ОСОБА_3 події та складу адміністративного правопорушення апеляційному суду не надано.

Враховуючи наведене підстав для зміни або скасування постанови Богодухівського районного суду Харківської області від 09 серпня 2017 року не встановлено.

Керуючись ст.ст. 287, 280, 283, 294, 295 КУпАП , -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишитибез задоволення.

Постанову Богодухівського районного суду Харківської області від 09 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Харківської області В.М. Бездітко