Справа № 752/1432/17
Провадження №: 3/752/1333/17
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.05.2017 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Дідик М.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції в м. Києві відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Київської обл., громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

31.12.2016 року о 17 год. 37 хв., водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Тойота Авенсіс», реєстраційний номер НОМЕР_1, в м. Києві на перехресті вул. Байкова та вул. М. Грінченка, порушив вимоги п. 2.3б), 10.1, 10.4, п.п. 1.3 п. 34 ПДР України, при спробі здійснити розворот у забороненому місці, тобто за межами перехрестя, не зайняв відповідне крайнє ліве положення на проїзній частині, що привело до зіткнення з автомобілем «Тойота Камрі» д.н.з. НОМЕР_2 та пошкодження обох ТЗ.

ОСОБА_1 заперечив факт порушення ним ПДР відмічених у протоколі. Зазначив, що рухався в правій смузі руху по вул. Грінченка у м. Києві від Південного мосту, перед виїздом на перехрестя з вул. Байкова включив лівий поворот і завчасно зайняв крайню ліву смугу. Проїхавши біля 50 метрів, помітив, що на великій швидкості його обганяє автомобіль темного кольору, який допустив з ним зіткнення. Після цього, він зупинив автомобіль, який знаходився в лівій смузі під невеликим кутом. Заперечує твердження ОСОБА_3, що він здійснював маневр спочатку в праву смугу, а потім з метою зробити розворот за межами перехрестя в недозволеному місці. Для нього є незрозумілим, виходячи з пояснень іншого учасника ДТП, чому ОСОБА_3 помітивши перешкоду не застосував екстрене гальмування, чому перед зіткненням виїхав на смугу зустрічного руху, що є свідченням того, що той перевищив дозволену швидкість. Пояснення працівнику поліції надавав перебуваючи у стресовому стані.

Незважаючи на пояснення ОСОБА_1, щодо заперечення порушенням ним ПДР України та спроба переконати суд, що ПДР порушив саме ОСОБА_3, і що саме його дії стали наслідком ДТП, суд, не вирішуючи питання про можливість порушення ПДР України і іншим учасником ДТП, оскільки протокол відносно останнього на розгляд суду не надходив, аналізуючи докази в сукупності, прийшов до висновку, про необхідність визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КК України. До такого висновку суд прийшов з наступних підстав.

Так, ОСОБА_3, водій автомобіля «Тойота Камрі» відмітив, що рухався по вул. Грінченка в сторону Протасового Яру зі швидкістю допустимою правилами дорожнього руху України. Перед його автомобілем на відстані їхав автомобіль «Тойота Авенсіс», який без попереджувальних сигналів почав перестроюватись з лівої смуги руху в праву та майже зупинився в правій смузі руху. Коли його автомобіль наблизився до автомобіля «Тойота Авенсіс», останній почав різко перетинати обидві смуги руху та дві суцільні лінії дорожньої розмітки. Побачивши такий маневр, він почав гальмувати та шукати вихід з даної ситуації. Так як дві смуги руху в напрямку Протасового яру були зайняті автомобілем «Тойота Авенсіс», який вже майже стояв боком, уходячи від удару в бік автомобіля він вирішив здійснити об'їзд по смузі зустрічного руху, яка була вільна. Оскільки водій автомобіля «Тойота Авенсіс» в цей момент не зупинився, відбулося зіткнення автомобілів. Вважає, що ОСОБА_1 порушив ПДР України, а саме розпочав маневр розвороту в забороненому для цього місці.

Саме показання ОСОБА_3, суд враховує та бере до уваги, оскільки, вони узгоджуються з іншими доказами наданими та безпосередньо дослідженими судом.

Зокрема, як видно з схеми ДТП, автомобіль «Тойота Авенсіс» під керуванням ОСОБА_1, знаходиться під кутом, на певній відстані від перехрестя, в зоні дії суцільної подвійної смуги, при наявності якої поворот або розворот є порушенням ПДР, що по суті підтверджує показання ОСОБА_3, щодо спроби ОСОБА_1 раптово здійснити розворот у забороненому місці.

З розміщенням транспортних засобів після ДТП ОСОБА_1 погодився, поставивши свій підпис на схемі і не відмічаючи заперечень або зауважень. Обставини надання пояснень ОСОБА_1 працівникам поліції, ознайомлення з схемою та іншими матеріалами детально відображені у перегляді відеозапису витребуваного судом та про їх обставини відмітив у своїх поясненнях інспектор Петрачук В.Ю. Останній також повідомив, що особа відносно якої складено протокол, надаючи пояснення постійно консультувалася з кимось по телефону, погодився з схемою. Він переконаний, що водій мав намір перетнути у недозволеному місці подвійну смугу.

Крім того, про те, що ОСОБА_1 мав намір робити поворот ліворуч або розворот, свідчить також його першочергові пояснення, де він відмічав, що включив лівий поворот і мав намір завершити маневр. Але як видно зі схеми, мав намір завершити маневр у недозволеному місці і не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам.

Вищезазначене дає суду обґрунтовані підстави прийти до висновку, що ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3б), 10.1, 10.4, дор. роз. 1.3 ПДР України.

Показання свідка ОСОБА_4, який був викликаний за клопотанням ОСОБА_1 та його захисника, суд до уваги не бере та відкидає, оскільки останній пояснив, що безпосереднім очевидцем ДТП не був, а бачив лише її наслідки.

Крім того, суд не бере до уваги та відкидає як необ'єктивний та такий, що не узгоджується з іншими доказами висновок № 2017-2205 експертного дослідження обставин та механізму ДТП, який був наданий в розпорядження суду ОСОБА_1 та його захисником та досліджений.

Зокрема, експерт, надаючи висновок що в діях водія «Тойота Авенсіс» ОСОБА_1 не вбачається невідповідностей п.п. 2.3б); 10.1; 10,4 та горизонтальної розмітки 1.3 розділу 34 ПДР України, проігнорував, що зіткнення мало місце за межами перехрестя, в зоні дії дорожньої розмітки, яка не надає права на вчинення повороту ліворуч або розвороту, і безпідставно, фактично надумано відмічає що ДТП відбулася на перехресті.

Більше того, експерт надав висновок без наявності вихідних даних, без яких, як вважає суд, дослідження не може бути об'єктивним і які були доведені до відома захисника експертами КНДЕКЦ, куди попередньо звертався адвокат і які були відображенні у клопотанні, яке долучене до протоколу. А оскільки сторона захисту не представила експертам КНДЕКЦ необхідні вихідні дані зазначені у клопотанні, висновок експертів зазначеної установи в розпорядження суду не надавався, однак це не стало на заваді для проведення експертного дослідження іншим експертом, про якого сторона захисту суд не інформувала, і який підготував висновок без додаткових вихідних даних.

Слід також відмітити, що експертом досліджувалися фотографії ( фото 1.2), які не надавалися в розпорядження суду і які, враховуючи що відображають розміщення ТЗ біля приватних будинків, в сніжну пору, не можуть свідчити про перебування автомобіля в стані після ДТП.

Підсумовуючи результати судового розгляду та аналізуючи досліджені матеріали, зокрема протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 042271 від 31.12.2016 року, схему ДТП, пояснення, записи відеокамер та інші матеріали надані сторонами в розпорядження суду та витребувані за клопотанням сторін, не вирішуючи питання про можливість порушення ПДР України водієм ОСОБА_3, про що зазначено у висновку експертного дослідження № 2017-2205, оскільки матеріали відносно нього на розгляді у суді не перебувають, суд прийшов до висновку про достатність доказів які свідчать про порушення ПДР України ОСОБА_1, які стали причиною ДТП та її наслідків

Однак, як встановлено адміністративне правопорушення було вчинено 31.12.2016 року.

Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Пунктом 7 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього кодексу.

З огляду на викладене, дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки його вина підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, а справу закрити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 38, ст. 124, 247 п. 7 КУпАП , -

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - закрити в зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя М.В.Дідик