Апеляційний суд Кіровоградської області
Справа № 33/781/330/17 Головуючий у суді І інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст.164 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2017 року. Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області Бондарчук Р.А.,

з участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кропивницький апеляційну скаргу ОСОБА_2на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04 вересня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, який не працює, спів мешкає, утриманців не має, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04 вересня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Згідно постанови суду ОСОБА_2 порушив порядок проведення господарської діяльності (з 2015 року здійснює господарську діяльність без дозволу спеціального водокористування, передбаченого ст.ст. 44,48,49 Водного Кодексу України), чим вчинив адміністративне правопорушення, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 164 КУпАП

В апеляційній скарзіОСОБА_2 просить скасувати постанову районного суду та закрити провадження у справі у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що районний суд зазначив у своєму рішенні, що протокол про адміністративне правопорушення відносно нього був складений 27.01.2017 року, тобто з порушенням строків передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а постанову судді суду першої інстанції скасувати, виходячи з таких підстав.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що упродовж останніх 15 років він орендував водойму - ставок площею водного дзеркала, 3,11 га, що розташований на території Карлівської сільської ради Кіровоградського району.

28.03.2012 року між ним та Кіровоградською РДА, терміном на 5 років, укладено договір оренди водойми - ставка площею водного дзеркала, 3,11 га, що розташований на території Карлівської сільської ради Кіровоградського району. Мета оренди риборозведення.

Крім того, між ним та Кіровоградською РДА 28.12.2012 року, терміном на 5 років, укладено договір оренди земельної ділянки для рибогосподарських потреб із земель водного фонду.

02.10.2012 року для ведення господарської діяльності (риборозведення) він отримав дозвіл на спеціальне водокористування за № 11721, строк дії якого скінчився 02.10.2015 року.

Оскільки договір оренди скінчився, він з метою укладення нового договору, як особа, яка має переважне право на оренду, замовив в ТОВ «НТЦ Облводгосп-Проект» паспорт водного обєкту та подав заявку до Кіровоградської районної ради та до департаменту екології та природних ресурсів Кіровоградської облдержадміністрації про поновлення права оренди земельної ділянки водного фонду.

Проте у звязку з відсутністю повного пакет необхідних документів йому повідомили про відсутність підстав для поновлення та необхідність надання додаткових документів, а саме:

- внесення змін до технічної документації про перейменування Крупської сільської ради Кіровоградського району на Карлівську сільської ради Кіровоградського району;

- ксерокопії витягу Державного земельного кадастру про земельну ділянку;

- рішення районної ради про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

За весь час оренди малька він не запускав, а користувався лише природним приростом риби після нересту.

Після закінчення спеціального дозволу, а саме після 02.10.2015 року - він вилов риби не здійснював та будь-якого прибутку не отримував.

У звязку з тим, що у водоймі розвелася хижа риба не має зиску взагалі запускати малька, оскільки він відразу буде знищений. Тому, він чекає на отримання спеціального дозволу та продовження договору оренди водоймища, після чого ,за умови отримання дозволу буде його спускати для очищення від хижої риби.

На даний час за водоймищем іноді наглядає знайомий з сусіднього села, щоб браконьєри не виловлювали незаконним шляхом рибу, що ще залишилася у ставку.

Після закінчення договору оренди він займався ремонтом взуття, але оскільки це не рентабельно, на даний час живе за рахунок підсобного господарства, вирощуючи овочі на власному городі. Будь-яких доходів не6 має, оскільки все зароблене витрачає на комунальні послуги.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, у даному випадку суддею районного суду вищезазначені вимоги Закону належним чином не виконані.

У відповідності до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Тобто, підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об'єктивних і суб'єктивних ознак, тобто об'єкта, об'єктивної сторони, суб'єкта та суб'єктивної сторони.

Однак у даному випадку, суд першої інстанції в порушення вищевказаних норм помилково дійшов висновку щодо наявності в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Частина 1 ст. 164 КУпАП визначає, що провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

Отже, диспозиція ч.1 ст. 164 КУпАП передбачає відповідальність за дії, які полягають у провадженні господарської діяльності: без державної реєстрації як суб'єкта господарювання, без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування. Суб'єктом відповідальності в даному випадку є суб'єкт господарювання.

Згідно ст. 3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Відповідно до п.14.1.36 ст. 14 ПК України, господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Також, під час апеляційного розгляду даної справи не встановлені обєктивні дані на підтвердження того, що ОСОБА_2 здійснював господарську діяльність без державної реєстрації, а саме риборозведенням.

Оскільки, норма ст. 164 КУпАП є бланкетною, то в протоколі обов'язково має бути посилання на норму спеціального закону, за порушення якої настає відповідальність, в даному випадку, на Закон України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 року № 222-VIII, яким передбачена видача ліцензії на перевезення пасажирів суб'єктам підприємницької діяльності, однак таке посилання у протоколі відсутнє.

Перевіркою матеріалів даної справи не встановлено жодного факту здійснення ОСОБА_2 господарської діяльності.

Факт того, що у ОСОБА_2 з 2015 року закінчилось право на спеціальне водокористування, жодним чином не може свідчити про те, що останній здійснював господарську діяльність повязану з розведенням риби.

Зокрема, з довідок обєднаної територіальної громади Соколівської сільської ради Кіровоградського району № 494 від 04.10.2017 року, Кропивницької обєднаної податкової інспекції № 1345 від 02.10.2017 року та Головного управління статистики у Кіровоградській області № 04.2-51/3279 від 02.10.2017 року слідує, що фізична особа підприємець ОСОБА_2 за період 1015-2017 року зариблення, вилов риби та її реалізацію не здійснював, прибутки не отримував.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутній складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Таким чином, суд першої інстанції при розгляді даної справи, на вказані вище обставини уваги не звернув, та не конкретизував обставини вчинення ОСОБА_2 правопорушення і не навів відповідної мотивованої оцінки доведеності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, а саме в частині порушення порядку провадження господарської діяльності, а тому матеріалами справи вона не доведена.

За таких обставин, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити та скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі щодо нього за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 ч.8 п.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити, а постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04 вересня 2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП - скасувати.

На підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП, відносно ОСОБА_2- закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області ОСОБА_3