Справа № 419/201/17
Провадження № 33/782/82/17
П О С Т А Н О В А

02 червня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області Рябчун Олена Вікторівна, розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який має інвалідність 2-ї групи, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, мешкає у АДРЕСА_1,

подану на постанову судді Новоайдарського районного суду Луганської області від 06 березня 2017 року,

встановила:

Постановою Новоайдарського районного суду Луганської області від 06 березня 2017 року ОСОБА_2 визнаний винним за ст. 130 КпАП України і підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн та сплаті судового збору -320 грн.

Відповідно до змісту постанови 06.12.2016 року, об 11 годині 15 хвилин ОСОБА_2, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, керував транспортним засобом - автомобілем «Шевроле Авео» НОМЕР_1, та ухилився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку, чим порушим вимоги п.п.2.5,2.9 а Правил дорожнього руху.

На зазначену постанову суду ОСОБА_2подана апеляційна скарга, у якій вона просить судове рішення скасувати, а провадження по справі закрити.

Зазначає, що під час зупинки його працівниками ДАЇ він не перебував у стані алкогольного сп'яніння, виконував їх вимоги щодо дихання у мобільний пристрій, який визначає стан алкогольного сп'янінні.

Оскільки дані пристрою були суперечливі, він вимушений погодитись та слідувати за правоохоронцями до лікарні, де відповідав на запитання лікарря щодо виду ліків, які він постійно вживає як інвалід.

Подальший розвиток подій він не знає, дізнався про існування судового рішення про накладення на нього стягнення лише із повідомлення державного виконавця.

Перевіривши витребувані із Новоайдарського районного суду Луганської області матеріали провадження щодо ОСОБА_2 за складеним протоколом про адміністративне правопорушення від 06.12.2016 року молодшим інспектором РДПС Горобцем О.С.. зміст апеляційної скарги ОСОБА_2, вважаю, що вона підлягає частковому задоволенню за такими підставами.

Згідно із ч.2 ст. 294 КпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів, починаючи з дня винесення постанови.

Відповідно до змісту судової постанови, ОСОБА_2 не був присутнім при розгляді справи та ухваленні судового рішення, незважаючи на подане ним клопотання про відкладення розгляду матеріалів, з огляду на перебування його у лікарні.

Як убачається із змісту апеляційної скарги, ОСОБА_2 дізнався про судове рішення, ухвалене щодо нього, із повідомлення державного виконавця від 28.04.2017 року.

Зазначену обставину вважаю поважною та такою, що обґрунтовує належним чином пропуск встановленого законом строку оскарження постанови суду.

Відповідно до вимог ч.1,2 ст. 38 КпАП України адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш, як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш, як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду ( судді).

Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до КпАП України чи інших законів підвідомчі суду ( судді), то стягнення може бути накладене не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Як убачається із змісту матеріалів провадження, пояснень самого ОСОБА_2, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, 06.12.2016 року ОСОБА_2 був зупинений працівниками ДАЇ, з ознаками алкогольного сп'яніння та відмовився від проходження медичного огляду.

Вважаю, що обсяг доказів по справі доводить провину ОСОБА_2 та кваліфікацію його дій за ч.1 ст. 130 КпАП України.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 247 КпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате - підлягає закриттю, якщо, зокрема, на момент розгляду справи у суді закінчились строки, передбачені ст.38 КпАП України.

Під час апеляційного розгляду скарги ОСОБА_2 передбачені у ст. 38 КпАП України строки спливли.

За таких обставин вважаю обґрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 у частині скасування постанови суду та закриття провадження за наведених підстав.

Керуючись ст.247, 294 КпАП України, суддя

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Новоайдарського районного суду Луганської області від 06.03.2016 року, якою ОСОБА_2 визнаний винним за ч.1 ст. 130 КпАП України, із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 10200 грн та стягненням з нього судового збору, скасувати, а провадження по справі закрити, у зв'язку із спливом визначених у ст. 38 КпАП України строків давності накладення адміністративного стягнення на момент апеляційного розгляду справи.

Постанова є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Рябчун