АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 216/1587/17Суддя 1 інстанції Сидорак В. В.
Номер провадження 33/774/57/К/17Суддя- доповідач ОСОБА_1.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2017 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, за участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 червня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. 00 коп., в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, та стягнуто судовий збір в сумі 320 грн., -

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 червня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, водій ОСОБА_2 26.03.2017 року о 19 годин 45 хвилин в м. Кривому Розі по вул. Миколаївське шосе керував автомобілем «ВАЗ 2108», д. н. з. 37862 АН з ознаками наркотичного спяніння, від проходження огляду на стан наркотичного спяніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування постанови та закриття провадження у справі у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що постанова суду винесена з порушеннями норм матеріального і процесуального права, так як суд не повно зясував усі фактичні обставини справи та не дослідив доказів наявних у справі. Крім того, розглянув справу за його відсутності, не вирішив клопотання стосовно виклику свідків, для уточнення пояснень по справі. На думку ОСОБА_2 в матеріалах справи відсутні пояснення свідків про те, що він відмовився проходити медичний огляд на стан наркотичного спяніння, а в їх поясненнях зазначено, що він відмовився проходити медичний огляд за допомогою приладу «ДРАГЕР» та медичного огляду в лікарні. Також ОСОБА_2 зазначає, що працівниками поліції було порушено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, так як огляд проводиться на місці зупинки транспортного засобу, а він зупинився, зайшов до будинку, а тільки коли до будинку підїхала патрульна машина поліції вийшов з будинку.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_3 доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсязі й наполягав на її задоволенні, ОСОБА_2 не зявився до апеляційного суду.

Вислухавши учасника судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 145999 від 26 березня 2017 року, відповідно до якого ОСОБА_2 у присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння із застосуванням приладу газоаналізатору Драгер та проходження медичного огляду у встановленому законом порядку; поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, кожен з яких підтвердили те, що 26.03.2017 року в їх присутності ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння, як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі; відеозаписом із бодікамер, на якому відображено факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан спяніння як з використанням газоаналізатора так і в медичному закладі у лікаря нарколога, а також обставини складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Викликана та допитана в судовому засіданні інспектор роти № 3 батальйону №2 УПП в м. Кривий Ріг ОСОБА_6 пояснила, що здійснюючи патрулювання їй надійшло повідомлення, що автомобілем НОМЕР_1, може керувати особа яка перебуває в стані алкогольного спяніння. В звязку з цим вона, помітивши авто правопорушника, почали рухатись за ним. ОСОБА_1 того, як автомобіль, яким керував ОСОБА_2 при здійсненні маневру повороту не включив відповідний покажчик повороту, нею була ввімкнута сирена та через гучномовець повідомлено правопорушника, про необхідність здійснення зупинки транспортного засобу на, що останній не прореагував та продовжив рух, відповідно автомобіль патрульних здійснював переслідування. Підїхавши до житлового будинку, правопорушник швидко зупинив автомобіль та сховався в житловому будинку, через деякий час на вимогу працівників поліції, яка давалась через гучномовець, останній вийшов з будинку. Зважаючи на поведінку правопорушника, при спілкуванні з ним, в працівників поліції виникла підозра, що останній перебуває в стані наркотичного спяніння через, що йому запропонували пройти медичний огляд на стан наркотичного спянінні. ОСОБА_2 пройти огляд відмовився в присутності двох свідків, які були доставлені до місця пригоди, іншим патрульним екіпажом. Дані обставини зафіксовано нею в протоколі про адміністративне правопорушення та матеріалах доданих до протоколу.

Оскільки ОСОБА_2 не зупинився на вимогу патрульних, то інспектори поліції не мали можливості скласти протокол про вчинення адміністративного правопорушення на місці зупинки транспортного засобу, що підтверджується поясненнями інспектора УПП ОСОБА_6 та записом з бодікамер, апеляційний суд погоджується з цим висновком суду першої інстанції, тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 не заслуговують на увагу.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, вважаю, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_2 та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, обставини якого зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 145999 від 26.03.2017 року.

Також, судом апеляційної інстанції встановлено, що зазначений протокол про адміністративне правопорушення складено інспектором роти № 3 батальйону № 2 УПП в м. Кривий Ріг лейтенантом поліції ОСОБА_6 з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254256 КУпАП, й жодних підстав вважати його не допустимим доказом відповідно до доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що в матеріалах справи відсутні пояснення свідків про те, що він відмовився проходити медичний огляд на стан наркотичного спяніння, а в їх поясненнях зазначено, що він відмовився проходити медичний огляд за допомогою приладу «ДРАГЕР» та медичного огляду в лікарні не заслуговують на увагу та спростовуються матеріалами справи.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, водій ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку за допомогою приладу «ДРАГЕР» та в лікаря нарколога для визначення стану спяніння, при цьому в поясненнях не зазначено, що саме алкогольного спяніння, про що зазначає в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 (а.с. 3).

Також колегія суддів, погоджується з висновком суду, що до показів правопорушника викладених в письмових поясненнях від 26.03.2017 року та в клопотанні від 26.04.2017 року, в яких він зазначає, що не міг поїхати на медичний огляд в звязку з хворобою батьків, вважає його пояснення непереконливими та такими, що мають за мету уникнення адміністративної відповідальності, так як будь-яких доказів на підтвердження викладених ним обставин, ОСОБА_2 суду не надав.

Будь-яких інших доказів, які б спростовували висновок суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апелянтом не надано.

При апеляційному перегляді порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, не встановлено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Накладаючи на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, суд першої інстанції дотримався вимог ст. ст. 30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 червня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1