Єдиний унікальний номер 233/1217/17 Номер провадження 33/775/152/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 року місто Бахмут

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області Ковалюмнус Е.Л., при секретарі Самойленко Г.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19 квітня 2017 року, якою

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, який не працює, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та що мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік,-

ВСТАНОВИЛА:

Згідно до постанови Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19 квітня 2017 року, 28 лютого 2017 року о 08 годині 30 хвилин в м. Костянтинівка по вул. Білоусова навпроти будинку № 41, ОСОБА_2, керував транспортним засобом ВАЗ 21063, номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук). Від огляду на стан сп'яніння за допомогою газоаналізатора алкотестера Драгер 6810, а також медичного огляду в медичному закладі ухилився в присутності двох свідків, чим порушив своїми діями вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19 квітня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

На вказану постанову суду особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 подана апеляційна скарга, в якій він просить постанови Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 квітня 2017 року та 19 квітня 2017 року скасувати, матеріали справи повернути до органу, що його оформлював, для належного оформлення і доопрацювання. Зазначив, що його права були порушені, оскільки він не отримав копії протоколу про скоєння адміністративного правопорушення, своєчасно не отримав в суді копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, не отримав змоги ознайомитись з матеріалами справи, на які послався суд. Також зазначив, що не отримав з суду ні жодного повідомлення про розгляд адміністративної справи щодо нього, а тому вважає незаконним той факт, що був доставлений до суду приводом. Вважає, що з вини суду не мав можливості запросити захисника для захисту своїх прав. Зазначив, що суд не задовольнив його усне клопотання про бажання запросити адвоката і в протоколі невірно записані його покази. Вину в суді не визнавав, давав інші покази щодо причини відмови від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою алкотестера, а саме, відмовився від запропонованого алкотестера. Також не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння в медичному закладі, а відмовився від лікарень, оскільки, на його думку потреби в перевірці стану здоров'я не потребував і був не в такому стані, щоб їхати до лікарні. Також наполягав на наявності інших процесуальні порушення.

Заслухавши доводи ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, які наполягали на задоволенні їх апеляції, скасуванні постанови, перевіривши матеріали справи, врахувавши доводи, наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_2, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, за таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції правильно дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП. Даний факт підтверджується протоколом про адміністративні правопорушення № 899613, де ОСОБА_2 визнав факт вживання алкоголю та відмовився від проходження алкотестера та лікарні, про що є його особистий підпис та пояснення свідків. В цьому ж протоколі наявні підписи ОСОБА_2 про одержання ним копії даного протоколу та про те, що від повідомлений про слухання адміністративного матеріалу щодо нього в Костянтинівському суді 28.03.2017 р. о 08-30 г.

Таким чином, доводи апеляції ОСОБА_2 про те, що він не знав про наявність адміністративного матеріалу щодо нього та про слухання адміністративного матеріалу, а тому не мав можливості запросити захисника для захисту своїх прав, не відповідають дійсності.

В матеріалах наявні три конверти з судовими повістками про виклик правопорушника ОСОБА_2 до суду, які були направлені рекомендованою поштою за адресою, яка зазначена в паспорті правопорушника, яка зазначена протоколі і про що він не заперечував та підтвердив своїм підписом в протоколі, але які не були ним отримані та повернулись у зв'язку із спливом терміну зберігання. Вважаю, що ОСОБА_2, маючи як права, так і обов'язки, зловжив своїми обов'язками, умисно не отримав поштових повідомлень. Знаючи, що щодо нього складено адміністративний протокол, до суду ні жодного разу не з'явився, не поцікавився, коли відбудеться розгляд.

На протязі двох місяців, поки адміністративний матеріал перебував у суді, правопорушник ОСОБА_2 мав можливість для захисту своїх прав запросити адвоката, але не скористався своїм правом.

Як вбачається з протоколу судового засідання від 19.04.2017 року ОСОБА_2 в судовому засіданні були роз'яснені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, ст. ст.10, 63 Конституції України.

Доводи про те, що йому не дали можливість запросити захисника, нічим не підтверджуються. Також він міг заявити клопотання про виклик свідків. Доводи про те, що процес вівся українською мовою, яку він, нібито, погано розуміє, неможна брати до уваги, оскільки державною мовою в України є саме українська мова, ОСОБА_2 народився у м. Костянтинівка Донецької області, навчався в учбових закладах держави, є громадянином України, тобто його твердження, що він не володіє державною мовою, є надуманим.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтвердив факт зупинки ДАІ у зазначений в постанові час його автомобіля. Підтвердив, що в нього не було з собою прав, а також те, що він дійсно ввечері вживав пиво. Не заперечував, що відмовився від продуття алкотестера та від проходження огляду в медичному закладі, про що був складений протокол. Також підтвердив, що згоден з поясненнями свідків та що все записано правильно /а.с. 15/.

Доводи ОСОБА_2 про те, що він нібито несвоєчасно отримав в суді копію постанови, не є слушними, оскільки КУпАП не передбачає термін оскарження постанови в залежності від дати отримання копії постанови, за умови, що особа була присутня в судовому засіданні.

Виходячи з вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, в апеляційному порядку може бути переглянута постанова судді винесена у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 284 КУпАП, у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 КУпАП; про закриття справи.

Вказаний перелік видів постанов, якими завершується розгляд справи про адміністративне правопорушення по суті, є вичерпним.

Про можливість оскарження в апеляційному порядку тільки такого роду постанов зазначено в рішенні Конституційного Суду України від 31.03.2015 року за № 2-рп/2015 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_4, щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення у взаємозв'язку з положеннями пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України.

При цьому, оскарження судових рішень, прийнятих в процесі розгляду справ про адміністративне правопорушення нормами КУпАП не передбачено.

Таким чином, постанова суду про доставку приводом ОСОБА_2 до суду, оскарженню не підлягає.

Ніяких даних про те, чи ОСОБА_2 оскаржив дії посадових осіб, які склали адміністративний протокол щодо нього, і які, нібито, неправильно виклали обставини справи, невірно зазначивши причини його відмови від продуття газоаналізатора та відмову від проходження медичного закладу, він не надав.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що постанова Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 квітня 2017 року окремому оскарженню не підлягає.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Як вбачається з вимог апеляційної скарги ОСОБА_2, він просить матеріали справи відносно нього повернути до органу, що його оформлював, для належного оформлення і доопрацювання, що у відповідності до вимог ч. 8 ст. 294 КУпАП є неможливим.

Доводи апеляції про, нібито, допущення процесуальних порушень суддею міського суду при розгляді адміністративного матеріалу, не відповідають дійсності, оскільки розгляд адміністративних матеріалів регулюється саме КУпАП, а також Конституцією України, що є нормою прямої дії. Посилання на норми КПК України при розгляді адміністративних матеріалів є некоректним.

З огляду на викладене, постанова судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19 квітня 2017 року відносно ОСОБА_2 є законною, обґрунтованою та немає підстав для її скасування.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу особи притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19 квітня 2017 року - залишити без змін.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Е.Л. Ковалюмнус