АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/1100/17 Головуючий у І-й інстанції - Підберезний Г.А.
Справа № 203/2550/17-п Головуючий в ІІ інстанції - Мазниця А.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2, з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження, на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 серпня 2017 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,-

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, 19.06.2017 року, ОСОБА_1 о 02 годині 40 хвилин, по вул. Пастера 8 в м. Дніпрі, керував автомобілем «ВАЗ 2105», н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного сп'яніння (зіниці ока не реагують на світло, сухість слизових оболонок порожнини рота). На вимогу працівників поліції, в присутності двох свідків, відмовився від проходження медичного огляду для встановлення стану сп'яніння, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 22.06.2017 близько 21 години 50 хвилин, по пр. О.Поля 131 в м. Дніпрі, ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 2105», н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного сп'яніння (зіниці ока не реагують на світло, сухість слизових оболонок порожнини рота). На вимогу працівників поліції, в присутності двох свідків, відмовився від проходження медичного огляду для встановлення стану сп'яніння, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити строк апеляційного оскарження, вказану постанову суду скасувати, провадження у справі закрити через відсутність у діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи вимоги свого клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, апелянт зазначив, що під час судового розгляду даного провадження його підзахисний був відсутній, оскаржувану постанову від 29.08.2017 р. отримала безпосередньо представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 в суді першої інстанції 18.09.2017 р. під розписку, а тому строк пропущений з поважної причини.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, апелянт зазначає, що оскаржувана постанова винесена в порушення норм матеріального та процесуального права, є такою, що не відповідає фактичним обставинам провадження, та підлягає скасуванню.

Зазначає, що працівниками поліції під час складання протоколів відносно ОСОБА_1 було грубо порушено вимоги КУпАП та Інструкції з направлення водіїв для проходження огляду на стан сп'яніння, оскільки ОСОБА_1 було запропоновано як 19.06.2017 року так і 22.06.2017 року тільки пройти огляд на місці, від якого він відмовився, проте в подальшому працівниками поліції не було забезпечено його права на проходження огляду в медичному закладі на якому наполягав ОСОБА_1, в результаті чого він був змушений сам звернутися до медичного закладу для проходження відповідного огляду та отримав результати які вказують на відсутність у нього ознак сп'яніння.

Апелянт вказує, що у судовому засіданні не було допитано свідків, які зазначені в протоколах, оскільки зазначених свідків взагалі не було під час складання протоколу зокрема від 22.06.2017 року.

Зазначає, що суд значно відступив від принципів повноти та об'єктивності судового розгляду, порушив положення п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року щодо неприпустимості спрощеного розгляду справ про адміністративне правопорушення.

В судове засідання учасники провадження не з'явилися про дату та час розгляду провадження були належним чином повідомлені, від представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності через зайнятість в іншому судовому засіданні.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Так, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, які підтверджуються доказами, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення від 19.06.2017 р. та від 22.06.2017 року, складеними уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; рапортами поліцейських; відеозаписом з нагрудних камер поліцейських за епізодом від 19.06.2017 року; поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а також поясненнями ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які були залучені в якості понятих при складанні протоколів про адміністративне правопорушення, з яких вбачається, що в їх присутності саме водій ОСОБА_1 відмовлявся на вимогу працівників поліції пройти огляд для встановлення стану алкогольного сп'яніння.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення кореспондують з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В той же час, як зазначено у п. 6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об'єктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у нього ознаки алкогольного сп'яніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало підставою вимоги пройти відповідний огляд.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованих в протоколах про адміністративне правопорушення, складених відносно нього, уповноваженими особами органів поліції, котрі полягають у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Посилання апелянта на те, що судом першої інстанції не було допитано у судовому засіданні свідків, зазначених у протоколах про адміністративні правопорушення, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки письмові пояснення останніх, наявні у матеріалах справи, зокрема пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зазначених у протоколі від 19.06.2017 року відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються наявним відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції відмовився пройти огляд на стан сп'яніння у встановлений законом порядку.

Апеляційним судом не встановлено порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735, допущених під час складання протоколів про адміністративні правопорушення, у зв'язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги апелянта є неприйнятними.

При розгляді справи судом порушень ст. ст. 36, 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Тому, опираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена поза розумним сумнівом.

Всі інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 апеляційним судом не приймаються до уваги, оскільки наявними доказами в матеріалах провадження не підтверджуються та за своїм характером спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне поновити апелянту строк апеляційного оскарження рішення, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Строк апеляційного оскарження - поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 серпня 2017 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області А.А. Мазниця