Провадження № 33/792/493/17
Справа № 686/8760/17 Головуючий в 1-й інстанції Місінкевич А. Л.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бондар В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2017 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області в складі: головуючої-судді Бондар В.В., з участю секретарів судового засідання Інжиєвської Ю.А., Пелюх О.С., захисника особи, що притягується до відповідальності - адвоката Заїки В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 травня 2017 року,-

В с т а н о в и в :

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 травня 2017року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працює кур'єром «Нової пошти», проживає в АДРЕСА_1, протягом року до відповідальності не притягувався,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 320 грн. судового збору.

ОСОБА_3 визнано винним в тому, що він 29 квітня 2017 року о 00 год. 15 хв. в м. Хмельницькому по вул. Кам»янецькій, 15, керував автомобілем «ВАЗ», номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується висновком ХОНД за № 1868 від 29 квітня 2017року, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі, з доповненням до неї, ОСОБА_3 просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 вказував, що, незважаючи на подану ним судді заяву про відкладення розгляду справи, суд розглянув справу в його відсутність, про прийняте рішення дізнався 7 серпня 2017 року, коли в суді отримав копію оскарженої ним постанови. Вказує, що висновки суду не можуть ґрунтуватись на наявних в справі протоколі та долучених доказах, позаяк при складенні цих документів працівники поліції ввели його в оману, скориставшись його правовою необізнаністю та розгубленістю, огляд проведений з порушеннями відповідних нормативно-правових актів, які регламентують проведення такого огляду, тому просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справі.

В засідання апеляційного суду ОСОБА_3 не з'явився, про розгляд справи повідомлений, заяв про відкладення апеляційного розгляду від нього не надходило, що підтверджував в апеляційному суді його захисник, в зв»язку з чим апеляційний суд вважає можливим розгляд справи здійснювати в його відсутність на підставі наявних в справі доказів.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_3 - адвоката Заїки В.В. в підтримання доводів апеляційної скарги, який в апеляційному суді просить поновити строк на оскарження постанови суду та закрити провадження по справі, дослідивши зібрані по справі докази, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження є таким, що підлягає задоволенню; апеляційну скаргу слід задовольнити частково, постанову суду першої інстанції щодо нього - скасувати з прийняттям нової постанови з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Як видно з матеріалів справи ОСОБА_3 не був присутній в засіданні суду першої інстанції 18 травня 2017року, відомості про направлення та вручення копії постанови в передбачений законом строк - відсутні. В провадженні є відомості про те, що ОСОБА_3 28 липня 2017року звернувся до суду з клопотанням про повідомлення його про розгляд справи та про надання копії постанови в разі її ухвалення, а 7 серпня 2017року ознайомився з матеріалами справи та отримав копію постанови (а.с.13). За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про поважність причин пропуску ОСОБА_3 строку оскарження постанови суду щодо нього, в зв'язку з чим йому слід поновити строк оскарження постанови суду.

Твердження апелянта, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, не можуть бути прийнятими до уваги, позаяк спростовуються сукупністю досліджених апеляційним судом доказів, в той же час апеляційний суд погоджується з доводами апелянта, що суд розглянув справу у його відсутність з порушенням вимог ст. 268 КУпАП.

Як видно з оскарженої постанови суду першої інстанції, суддя, ухвалюючи рішення проводити судовий розгляд в відсутність

ОСОБА_3 вказав про те, що ОСОБА_3 був повідомлений про судовий розгляд належним чином, не подав заяви про відкладення судового розгляду справи.

Однак з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з наступних підстав.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 дійсно був повідомлений про проведення 18 травня 2017року судового розгляду справи про притягнення його до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.1).

Постановою апеляційного суду Хмельницької області від 28 серпня 2017року справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 травня 2017року про притягнення ОСОБА_3 до відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП, було знято з апеляційного розгляду та матеріали справи повернуто до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області для приведення справи у відповідність до вимог Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних та кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України 17 грудня 2013року №173(а.с.22-23).

На виконання постанови апеляційного суду судом першої інстанції до справи було долучено, прошито та пронумеровано заяву ОСОБА_3 від 17 травня 2017року про відкладення розгляду справи щодо нього в зв»язку з його перебуванням за межами Хмельницької області та бажанням мати захисника, з проханням повідомити його про день та час розгляду справи(а.с.27). На цій заяві стоїть резолюція судді, про долучення цієї заяви до справи, однак подана заява не зареєстрована в канцелярії суду.

Згідно пояснень секретаря судових засідань Хмельницького міськрайонного суду, долучених до справи, зазначена заява не була зареєстрована в канцелярії суду, подану заяву він виявив в матеріалах іншої справи після здачі справи до канцелярії суду, реєструвати її було пізно, тому в зв»язку з наявністю на заяві відповідної резолюції судді, заява ОСОБА_3 була поміщена в конверт та прикріплена до обкладинки справи (а.с. 26). З додатково надісланої на запит суду відповіді суду першої інстанції видно, що заяву ОСОБА_3 надав до суду напередодні дня ухвалення судом постанови.

За таких обставин твердження апелянта в апеляційній скарзі про те, що ним за деякий час перед судовим засіданням подавалась заява про відкладення судового розгляду, призначеного на 18 травня 2017року, знайшла своє підтвердження під час апеляційного розгляду. З врахуванням викладеного, висновки суду першої інстанції, що ОСОБА_3 не подавались заяви про відкладення розгляду справи, а в суду відповідно до положень ст. 268 КУпАП, були підстави для розгляду справи в його відсутність, не відповідають фактичним обставинам справи.

Згідно приписів ч.1 ст. 268 КУпАП під час відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише в випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з доводами апелянта, що в суду першої інстанції, за наявності в розпорядженні суду заяви ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи в зв»язку з його перебуванням за межами міста та бажанням отримати допомогу захисника, не було підстав проводити судовий розгляд в відсутність апелянта, чим судом порушено його право на захист, що тягне за собою скасування судового рішення з прийняттям нової постанови.

Ухвалюючи таке рішення, апеляційний суд зважає, що з огляду на рішення Європейського суду з прав людини в справі «Гурепка проти України» від 08.07.2010року, де суд, зокрема, зазначив, що адміністративні правопорушення через суворість санкцій, слід відносити до фактично кримінальних правопорушень, з усіма гарантіями статті 6 Конвенції та, відповідно, й статті 2 Протоколу №7 до Конвенції; Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, в справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011року, заява №16347/02) провадження в справі про адміністративні правопорушення за ч.1 ст. 51 КУпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

Доводи апеляційної скарги про відсутність в справі належних та допустимих доказів в підтвердження його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом прийняті до уваги не можуть з наступних підстав.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується зібраними та дослідженими апеляційним судом доказами. В апеляційній скарзі апелянт вказував про відсутність в справі доказів в підтвердження доказів його вини у вчиненому, їх недопустимість, однак апеляційний суд з такими доводами погодитись не може з наступних підстав.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, який 29 квітня 2017 року був складений інспектором роти №3 УПП м.Хмельницького старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4, того ж дня о 00год.15хв. в м.Хмельницькому по вул. Кам»янецькій, 151, водій ОСОБА_3, в порушення вимог п. 2.9а Правил дорожнього руху, керував автомобілем «ВАЗ 21099», номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп»яніння, що підтверджено висновком ХОНД №1868 від 29.04.2017року, та такі його дії кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.1).

В своїх власноруч написаних поясненнях в протоколі ОСОБА_3 вказував, що вжив в той день пиво(а.с.1). Обгрунтованих підстав вважати складений щодо ОСОБА_3 протокол недопустимим доказом, апелянт не навів ні в апеляційній скарзі, ні в апеляційному суді. Твердження апелянта не вказують про те, що протокол був складений з істотними порушеннями вимог законодавства та не дають апеляційному суду підстав вважати такий доказ недопустимим, відтак такі доводи апелянта на увагу не заслуговують.

Його твердження, що він визнав свою вину у вчиненому під тиском працівників поліції, через правову необізнаність, не можуть бути прийнятими до уваги, на переконання апеляційного суду, вказують на намагання винного уникнути настання відповідальності за вчинене.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 підписав складений щодо нього протокол без жодних зауважень з приводу його неправильності чи неповноти, скористався своїм правом надання пояснень з приводу складеного протоколу та вчиненого правопорушення. Факт перебування ОСОБА_3 в стані алкогольного сп`яніння підтверджується даними висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1868 від 29 квітня 2017року, згідно якого встановлено факт перебування ОСОБА_3 в стані алкогольного сп»яніння (а.с.2). З результатами огляду на стан сп»яніння ОСОБА_3 був згоден, засвідчивши зазначені в цих документах дані своїм підписом.

Судом не встановлено порушень порядку проведення поліцейськими та лікарем огляду на стан алкогольного сп'яніння, визначеного ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення в водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

З врахуванням викладеного, підстави для закриття провадження в справі в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, відсутні, та такі доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли.

Однак, на час ухвалення апеляційним судом рішення закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, відтак, відповідно до приписів п.7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі має бути закрито в зв»язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.38, п.7 ст. 247, ст. 294 КУпАП, суд

П о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 травня 2017року щодо ОСОБА_3

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області 18 травня 2017року щодо ОСОБА_3 скасувати.

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, провадження в справі закрити в зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області В.В. Бондар