Справа № 750/2768/17 Головуючий у 1 інстанції Стебліна А. В.
Провадження № 33/795/170/2017
Категорія - ст. 130 ч.1 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2017 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі:

Головуючого судді - Демченка О.В.,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м.Чернігова від 05 квітня 2017 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українець, громадянин України, працює водієм таксі, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 320 гривень.

Судом було визнано винним ОСОБА_1 в тому, що він 06 березня 2017 року, о 23 год. 03 хв. по вулиці Доценка, 7-Б у м. Чернігові, керував автомобілем «OPEL OMEGA», номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло, порушення координації рухів, сповільненість мови. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння в установленому порядку в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, вказуючи про необґрунтованість та безпідставність прийнятого судом рішення, просить скасувати оскаржувану постанову та фактично закрити провадження в справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. Автор скарги звертає увагу суду, що ніколи не вживав наркотичні засоби та на обліку у нарколога не перебував. При цьому при складанні протоколу працівники поліції залишили поза увагою його доводи та твердження про наявність захворювань, які можуть впливати на координацію рухів та підтверджуються відповідною медичною документацією. Крім того, акцентує на порушенні місцевим судом його права на захист, що полягає в неналежному повідомленні про час та місце судового розгляду та позбавило особу надати суду відповідні пояснення та докази.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 наполягав на задоволенні своєї апеляційної скарги. Додатково пояснив, що ніколи не вживав наркотичні засоби, а тому не мав жодних причин ухилятися від проходження медичного огляду.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2, що є інспектором поліції та складав протокол щодо ОСОБА_1 в засіданні апеляційного суду пояснив, що 6 березня 2017 року в темну пору доби, зупинивши автомобіль під керуванням ОСОБА_1, перевірив його документи і запідозрив його в тому,що той знаходиться в стані наркотичного сп'яніння. У зв'язку з відмовою ОСОБА_1 пройти медичне освідування, склав протокол за ч. 1 ст 130 КУпАП.

Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, свідка, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно положень ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Так, в матеріалах справи відсутні будь-які дані щодо сповіщення ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи 05 квітня 2017 року, саме коли справа була розглянута по суті, що прямо свідчить про порушення вимог вказаної вище норми. Зворотне повідомлення повернулося на адресу суду разом з судовим викликом (а.с.11) не врученим. Тобто на момент розгляду справи суд не мав жодного повідомлення щодо сповіщення особи про судове засідання чи даних про її ухилення від отримання судової повістки. Більше того, повторно особа не викликалася та жодних заходів щодо забезпечення повідомлення особи судом не вживалося.

З досліджених матеріалів справи вбачається, що при відсутності будь-яких письмових пояснень та за незгоди водія по суті порушення, суд обмежився лише поверховим дослідженням доказів, а саме протоколу про адміністративне правопорушення та «інших доказів», як зазначено в постанові, не давши їм відповідну правову оцінку, за таких обставин суд першої інстанції внаслідок неповноти судового розгляду прийняв передчасне рішення.

Адміністративним правопорушенням (проступком) відповідно до ст.9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП щодо доказів, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії БР №248306 від 06.03.2017 року вбачається, що 06 березня 2017 року, о 23 год. 03 хв. по вулиці Доценка, 7-Б у м. Чернігові водій ОСОБА_1, керував автомобілем «OPEL OMEGA», номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного сп'яніння. Від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння в установленому порядку в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.5,6) ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, при але не зазначено, огляд на стан якого саме сп'яніння був запропонований особі за наявності ознак вказаних у протоколі та від якого відмовився ОСОБА_1 Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за: керування транспортними засобами в стані сп'яніння (алкогольного чи наркотичного), під впливом певних лікарських засобів, передача керування автомобілем особі в стані такого сп'яніння, а так само відмова особи, яка керую транспортним засобом, від проходження медичного освідування на стан сп'яніння.

Таким чином, пов'язавши в одній нормі закону вказані ознаки правопорушення, законодавець об'єднав їх єдиною думкою про те, що притягненню до адміністративної відповідальності за відмову від медичного освідування підлягає не будь-яка особа, а лише та, яка перебувала в стані алкогольного, наркотичного сп'яніння, чи під дією лікарських засобів або щодо якої існує обґрунтована підозра в такому.

Фізичні ознаки сп'яніння, необхідні для формування такої підозри та дії поліцейського в разі її настання, прописані в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння… затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 р. № 1452/735. Даючи оцінку цьому нормативному документу, апеляційний суд констатує, що в ньому ретельно прописані дії поліції у разі підозри про перебування водія в стані алкогольного сп'яніння, зокрема зроблено посилання на необхідність застосування технічних засобів на місці для висновку про перебування особи в такому стані. Щодо наркотичного сп'яніння, то дана Інструкція фактично дозволяє робити поліцейському висновок про його наявність на свій розсуд на підставі візуального огляду особи, що не виключає можливості помилки.

На думку апеляційного суду, показання патрульного поліцейського ОСОБА_2 про те, що у нього виникла підозра про перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп'яніння, являються явно недостатніми для однозначного висновку про це. В засіданні апеляційного суду був допитаний як свідок ОСОБА_5., мешканець АДРЕСА_2, який повідомив, що тривалий час перебуває з ОСОБА_1 в дружніх стосунках, часто спілкується, проте ніколи не бачив його в стані наркотичного сп'яніння і про вживання ним наркотиків йому нічого не відомо.

Судом апеляційної інстанції був зроблений запит до Чернігівського обласного наркологічного диспансеру. Відповідно наданої відповіді №680 від 15.05.2017 року, за підписом головного лікаря ЧОНД, громадянин ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на обліку з не перебуває.

Частина 1 ст.7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Отже, за умови невизнання своєї вини у вчиненні вказаного правопорушення ОСОБА_1 та відсутності належних та допустимих доказів, усі сумніви у справі, в тому числі сумніви щодо допустимості та достовірності наданих фактичних даних, якщо вичерпані всі способи для їх усунення, повинні тлумачитись на користь особи, яка притягується до відповідальності.

За таких обставин, суд першої інстанції передчасно прийшов до висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, допустив формальне вирішення справи, неповно і неправильно встановивши фактичні обставини справи, не дослідивши та не перевіривши належним чином всі докази в справі та, відповідно, дав їм належної правової оцінки.

За таких обставин, оскаржувана постанова місцевого суду підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 247, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду м.Чернігова від 05 квітня 2017 року щодо ОСОБА_1 - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Демченко