АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2017 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Чорний О.М., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника Барбашина С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2, напостанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 08 червня 2017 року, -

ВСТАНОВИВ :

15 травня 2017 року відносно ОСОБА_2 складено протокол серії БР № 148137 про адміністративне правопорушення, оскільки остання, в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, 15.05.2017 року о 05 год. 15 хв., в м. Києві, по вул. Івана Франка, 46, керувала автомобілем «Ніссан», д.н.з НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження медичного огляду для визначення стану сп'яніння у встановленому законом порядку, в присутності свідків відмовилась.

Постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 08 червня 2017 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду як незаконну, а матеріали по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП повернути до УПП ДПП в м. Києві для вирішення питання про направлення на розгляд за підсудністю та доопрацювання. Також в апеляційній скарзі міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Вважає, що суд першої інстанції всупереч вимогам ст. 276 КУпАП розглянув справу з порушенням територіальної підсудності, оскільки правопорушення вчинено на проспекті Визволителів,6, м. Київ, який територіально відноситься до Дніпровського району м. Києва. Також, апелянт вказує на те, що адреса проживання зазначена в оскаржуваній нею постанові - АДРЕСА_1, - не відповідає дійсності, оскільки за зазначеною адресою проживає її знайома, у якої вона зупинилась на кілька діб, а ОСОБА_2 проживає в м. Маріуполь Донецької області, а тому вважає, що матеріали про адміністративне правопорушення також могли бути направлені для розгляду за місцем обліку транспортного засобу або за місцем проживання порушника.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_2 та у її інтересах адвоката Барбашина С.В., які просили задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Слід зазначити на те, що згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає не лише у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 р. № 1452/735, встановлення у правопорушника стану алкогольного чи іншого сп'яніння здійснюється на підставі його огляду, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного сп'яніння, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 15.05.2017 року о 05 год. 15 хв., в м. Києві, по вул. Івана Франка, 46, керувала автомобілем «Ніссан», д.н.з НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження медичного огляду для визначення алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовилась в присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 2).

Достовірність даних, викладених в протоколі та правдивість показань свідків перевірені в судовому засіданні апеляційного суду, а тому в даному випадку, суддя районного суду, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП, об'єктивно з'ясував обставини даної справи і з урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, суд першої інстанції призначив ОСОБА_2 справедливе покарання у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, яке є достатнім для її виправлення, а також запобіганню вчинення нею, а так само іншими особами аналогічних правопорушень.

Доводи апеляційної скарги з приводу безпідставного притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, так як не керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, є безпідставними, констатуються порушником з формальних підстав, і такими, що спростовуються оголошеними та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, яким суд першої інстанції дав належну та об'єктивну оцінку, що також перевірено в суді апеляційної інстанції.

З приводу порушення територіальної підсудності розгляду матеріалів адміністративної справи зазначеної в апеляційній скарзі та в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2, - то дані твердження є безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 276 КУпАП справи про адміністративне правопорушення розглядаються за місцем його вчинення, згідно протоколу про адміністративне правопорушення складеного стосовно ОСОБА_2 серії БР № 148137, 15.05.2017 року о 05 год. 15 хв., в м. Києві, по вул. Івана Франка, 46, остання керувала транспортним засобом.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені зокрема ст. 130 КУпАП можуть також розглядатись за місцем обліку транспортних засобів або місцем проживання порушників, проте, ОСОБА_2 щодо місця проживання/перебування зазначила адресу АДРЕСА_1, а не своє дійсне місце проживання, та і район в якому було вчинено адміністративне правопорушення територіально відноситься до Шевченківського району м. Києва, тому жодних порушень судом першої інстанції під час розгляду даних матеріалів адміністративної справи не вбачаться.

З огляду на викладене, висновки районного суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та доведеність її вини являються правильними і такими, що підтверджуються достовірними доказами, а тому підстав для скасування постанови судді Шевченківського районного суду міста Києва від 08 червня 2017 року, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 08 червня 2017 року - задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 08 червня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду м. Києва О.М. Чорний

Справа №33/796/1855/2017

Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП

Головуючий у першій інстанції: Притула Н.Г.

Доповідач: Чорний О.М.