АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/1524/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року м. Харків

Суддя апеляційного суду Харківської області Чопенко Я.В. за участю захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2017 року, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_3, 1981 року народження, громадянин України, мешканець м. Харків,

- визнаний винним в вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави у розмірі 320 грн.

Суддею встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 224989, ОСОБА_3 25.07.2017 року о 22 год. 40 хв. у м. Харкові по вул. Н. Ужвій, 114-А, керував автомобілем ТАТА LPT, державний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, червоніння очей, невнятна мова. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити, посилаючись на необґрунтованість судового рішення та зазначили, що встановлені судом обставини не відповідають дійсним обставинам справи.

Разом з тим захисник ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять поновити строк апеляційного оскарження судової постанови, оскільки ОСОБА_2 при подачі апеляційної скарги 10.10.2017 року вважав, що покладені на нього договором про надання правової допомоги повноваження в повній мірі надавали йому повноваження захисника ОСОБА_3

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_2 в підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245,251,252,280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_3 в порушенні правил дорожнього руху.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 1) складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що його складала в порядку передбаченому чинним законодавством не оскаржувалися.

В протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 1) працівником поліції зазначено, що ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в присутності двох свідків.

Більш того, факт відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння підтверджується письмовим поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 2-3), які зазначили що в їх присутності ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» та в закладі охорони здоров'я.

Матеріали справи місять копію протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 224996 від 26.07.2017 року, яким ОСОБА_3, як водій, в розумінні вимог п. 1.10 ПДР України визнаний винним в порушенні вимог п. 10.9 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Вказаний протокол складено в 00 год. 00 хв. 26.07.2017 року, а подія сталася о 22 год. 20 хв. 25.07.2017 року.

Щодо посилання в апеляційній скарзі на те, що протокол серії БР № 224989 від 25.07.2017 року у відношенні ОСОБА_3 щодо порушення ним вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 130 КУпАП, складено о 00 год. 25 хв., однак в ньому написано, що подія сталася о 22 год. 40 хв то розбіжності щодо часу складення протоколу про адміністративне правопорушення та часу події, вказаної в ньому (а.с. 1) апеляційний суд вважає несуттєвими.

Висновок захисника щодо упередженості свідків, які були залучені при складанні протоколу апеляційним судом не приймається, оскільки відповідно до п. 7 Розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, що неупередженості яких є сумніви.

Пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 2-3) не можуть бути упередженими, виходячи з вимог п. 7 Розділу ІХ Інструкції, оскільки вони не мають від працівників поліції матеріальної чи службової залежності.

Посилання захисника на те, що відеозапис з нагрудної камери працівника поліції не містить відмови ОСОБА_3 від проведення огляду в закладі охорони здоров'я матеріалами справи спросовується.

Був переглянутий відеозапис (а.с. 4), з якого вбачається, що співробітники поліції в порядку передбаченому ст. 266 КУпАП пропонували ОСОБА_3 пройти освідоцтво за допомогою алкотестера «Драгер» або з закладі охорони здоров'я.

З відеозапису вбачається що ОСОБА_3 говорить про те, що він і так перебуває в стані алкогольного сп'яніння і проходити огляд на стан сп'яніння вважає не доцільним.

Протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідків не містять істотних розбіжностей, а відеозапис та інші матеріали справи підтверджують фактичні обставини справи, а тому вірно покладено ці дані судом в основу прийнятого рішення.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не дотримуючись вимог чинного законодавства, не з'ясував всіх фактичних обставин справи, апеляційний суд розцінює як позицію захисту ОСОБА_3 з метою уникнення від передбаченої законом відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення згідно ч.1 ст. 130 КУпАП.

Також посилання ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на Наказ МВС від 01.03.2010 року № 33 «Про затвердження переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху», а саме на п. 3 цього Переліку апеляційним судом не приймається, оскільки даний Наказ втратив чинність, підрозділів державтоінспекції МВС на даний час не існує.

Таким чином, суд першої інстанції не порушив вимог КУпАП і розглянув справу в межах наданих матеріалів справи.

Тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що своїми діями ОСОБА_3 порушив п. 2.5 ПДР України, в результаті чого скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає постанову суду належним чином мотивованою та обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляції не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_3 та його захиснику ОСОБА_2 процесуальний строк на оскарження постанови суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Київського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2017 року щодо притягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області Я.В. Чопенко