1 із2 Справа № 303/3657/17
Провадження №3/303/1423/17
ПОСТАНОВА

30 червня 2017 року м.Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Маргитич О.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Мукачівського районного відділення поліції Мукачівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого начальником рятувального відділення ОСОБА_2 в Закарпатській області, громадянина України,

- за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення , -

УСТАНОВИЛА:

14 червня 2017 року о 19 годині 45 хвилин ОСОБА_1, знаходячись в будинку №6 по вулиці Горького в селі Завидово, Мукачівського району, за місцем свого проживання, вчинив сварку з дружиною ОСОБА_3, в ході якої висловлювався на її адресу нецензурною лайкою.

ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

В суді правопорушник повідомив, що дійсно 14 червня 2017 року в його сімї виникла сварка, але сварку спровокували його дружина ОСОБА_3 та її мати. В ході сварки всі спілкувалися на підвищених тонах, однак на даний час щоб не повторювалась така ситуація він переїхав проживати за іншою адресою.

ОСОБА_1 ствердив, що дійсно вичинив правопорушення, в якому щиро розкаюється, свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав.

Адміністративним правопорушенням згідно частини 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення визнається, вчинення насильства в сім'ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї.

Згідно зі статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - наявність обєктивних та субєктивних ознак. Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинили адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні

2 із 2

застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішення Європейського суду є офіційною формою розяснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у звязку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Щодо юридичної відповідальності особи слід зазначити, що у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». Також, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 Рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити надмірний тягар для особи».

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпції щодо фактів.

Таким чином, вина ОСОБА_1 доведена в повному обсязі, проте слід врахувати що він щиро розкаявся у вчиненому, позитивно характеризується на місцем роботи, на його утриманні малолітня дитина.

Оцінив всі наявні докази, вважаю, що в даному випадку вчинене адміністративне правопорушення є малозначним, тому ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Згідно статті 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 22, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та звільнити від адміністративної відповідальності на підставі статті 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через Мукачівський міськрайонний суд.

Суддя О.І.Маргитич