ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Колесник С.А., при секретарі Ашрафовій І.Р., за участю адвоката ОСОБА_1, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у м. Харкові Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого печатником в ТОВ «Наргус», мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

21.08.2017 року о 23:10 год. в м. Харків, Білгородське шосе біля будинку 1-А по проспекту Академіка Проскури, водій ОСОБА_2 керував ТЗ ВАЗ 21099, державний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан алкогольного спяніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку на місці в присутності двох свідків за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820ARHE-315. Результат огляду 1,64 проміле. З результатом огляду водій згоден.

Дії водія ОСОБА_2 кваліфіковані як порушення п. 2.9а Правил Дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 провину свою не визнав. Вказав, що не перебував у стані алкогольного спяніння.

Представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_1 просив закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, вказуючи, що протокол про адміністративне правопорушення було складено без достатніх на то підстав та з порушенням норм законодавства України.

Так адвокат вказав, що в зазначений в протоколі час ОСОБА_2 дійсно рухався по вулиці Академіка Проскури у м. Харкові, однак в стані алкогольного спяніння не перебував. В цей час його було зупинено працівниками патрульної поліції та повідомлено про те, що він знаходиться в стані алкогольного спяніння на що ОСОБА_2 заперечував та пояснив, що в стані алкогольного спяніння не знаходиться. Працівниками патрульної поліції ОСОБА_2 було запропоновано пройти тест за допомогою алкотестера та зупинено двох водіїв в якості свідків, які до ОСОБА_2 не підходили та не могли засвідчити наявність в нього ознак алкогольного спяніння. ОСОБА_2 було повідомлено працівникам патрульної поліції про те, що він не заперечує проти проведення дослідження його стану на наявність в нього алкогольного спяніння, однак зовнішній вигляд цього засобу перевірки та цілісність упаковки викликають у нього сумнів щодо його працездатності. На це співробітники патрульної поліції повідомили йому, що в разі його незгоди з процедурою проведення дослідження на наявність в нього стану алкогольного спяніння він має право оскаржувати це до суду. Співробітники патрульної поліції не розяснили ОСОБА_2 його прав, процедуру проведення такого огляду та не запропонували пройти огляд на стан спяніння у найближчому закладі охорони здоровя.

Зазначив, що в протоколі вказано, що ОСОБА_2 керував автомобілем «з ознаками алкогольного спяніння», однак не зазначено які саме ознаки алкогольного спяніння були виявлені у ОСОБА_2 працівниками патрульної поліції.

Також вказав, що всупереч п.1.7 Інструкції №400/666 від 9.09.2009 р. (спільний наказ МВС та МОЗ України), не було проведено огляд на стан спяніння у найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на проведення такого огляду, відповідно до ст. 266 КУпАП. Таким чином, на його думку, уповноважена особа зробила передчасний висновок про те, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

Прилад, за допомогою якого було проведено огляд на стан спяніння відсутній в списку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксації порушень правил дорожнього руху, а отже і його застосування є сумнівним і не може вважатися достовірним.

Порушення співробітниками патрульної поліції вимог нормативних актів стосовно порядку та стосовно вимог до спеціальних приладів, за допомогою яких проводився огляд, призвело до спотворення результатів огляду на стан спяніння, необґрунтованого складання протоколу про адміністративне правопорушення. Вважав, що даний протокол було складено без достатніх на то підстав та з порушенням норм законодавства України, у звязку з чим він не може вважатися допустимим доказом по справі.

ОСОБА_2 не був згодний з протоколом і результатами його перевірки на стан алкогольного спяніння. У звязку з цим його огляд на стан алкогольного спяніння повинен був проводитися лікарем закладу охорони здоровя. Але, ОСОБА_2 не був направлений на огляд на стан алкогольного спяніння до обласного наркологічного диспансеру для виявлення стану алкогольного спяніння.

Також вказав, що матеріали справи не містять рапорту працівника поліції в якому повинно бути зазначено причини зупинки транспортного засобу, згідно ст. 35 Закону України «Про поліцію», та інші відомості, необхідні для встановлення вини правопорушника.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2 та його адвоката ОСОБА_1, допитавши інспекторів Годун М.В., Котенко О.О., Матюшкова С.В. та свідка ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, а також відеозапис з місця скоєння адміністративного правопорушення, суд прийшов до наступного.

Відповідно до пункту 2.9 а ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст.. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Судом встановлено, що 21.08.2017 року о 23:10 год. в м. Харків, Білгородське шосе біля будинку 1-А по проспекту Академіка Проскури, водій ОСОБА_2 керував ТЗ ВАЗ 21099, державний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан алкогольного спяніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку на місці в присутності двох свідків за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820ARHE-315. Результат огляду 1,64 проміле. З результатом огляду водій згоден.

Відповідно до роздруківки тестування на алкоголь до протоколу БР 224566 від 21.08.2017, а також ОСОБА_3 огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів кількісний показник одиниці вимірювання вмісту етилового спирту (алкоголю), виявлений у водія ОСОБА_2, складає 1,64 проміле.

Вказані обставини підтверджені письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 від 21.08.2017 року та належними доказами не спростовані.

Доводи захисника щодо не згоди ОСОБА_2 з результатами газоаналізатора Drager Alcotest та не направлення на огляд на стан алкогольного спяніння до обласного наркологічного диспансеру для виявлення стану алкогольного спяніння спростовуються відеозаписом на Диску 1, імя файлу , згідно якого ОСОБА_2 погодився з результатами огляду та відмовився поїхати до медичного закладу.

Протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 224566 від 21.08.2017 та ОСОБА_4 огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів також не містять заперечень ОСОБА_2 щодо результатів огляду.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283,284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

У звязку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що провина ОСОБА_2 повністю доведена та підтверджується матеріалами справи.

Обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність правопорушника за скоєне ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, особу правопорушника, суд вважає, що ОСОБА_2 слід призначити покарання в межах санкції, яка встановлена за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу в дохід держави з одночасним позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Таке стягнення буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Окрім того, в порядку ст. 40-1 КУпАП з правопорушника на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 320 грн.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 13, 16, 401, 283, 284 КУпАП, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 10200,00 (десячть тмсяч двісті) грн. з одночасним позбавленням права керування транспортними засобами на один рік (рахунок отримувача 0001, назва отримувача коштів: ГУК у Харківській обл./Харківобл/21081300, код отримувача: 37874947, банк отримувача - ГУДКСУ в Харківській обл., МФО: 851011, призначення платежу: оплата штрафу за постановою суду по протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 224566 від 21.08.2017 року ОСОБА_2В.).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) грн.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з моменту її винесення.

Постанова набирає чинність після закінчення 10-ти денного строку на її оскарження, та може бути пред'явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя С.А. Колесник