АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 644/1258/16-п Суддя 1-ї інстанції: Шевченко С.В.
Провадження № 33/790/540/17
Категорія: ч.1 ст. 130 ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.05.2017 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, за участю захисника особи у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП ОСОБА_2 ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05.04.2017 року у відношенні ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05.04.2017 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що 09.02.2017 року близько 20:00 год. ОСОБА_2 керував автомобілем ОСОБА_5 Рапід, державний номер НОМЕР_1, і рухаючись по проспекту Московському в м. Харкові виїхав на регульоване перехрестя проспекту з вул.. 12 Квітня на червоний сигнал світлофору і виконуючи поворот ліворуч на вул.. 12 Квітня допустив зіткнення з автомобілем ОСОБА_5, державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_6, який рухався по проспекту Московському на зелений сигнал світлофору в зустрічному напрямку. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, а їх власникам була спричинена майнова шкода.

Не погодившись з вказаним рішенням захисник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу та просить постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05.04.2017 року скасувати та прийняти нову постанову , якою визнати винним ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, а в іншій частині провадження закрити на підставі п. 1ч. 1 ст. 247

Зазначає, що ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП визнав повністю, однак у частині визнання винним за ч.1 ст. 130 КУпАП не погоджується, та вказує, що при проведенні огляду на стан спяніння співробітниками поліції та медичні працівники протиправно висували ОСОБА_2 вимогу здати аналізи, які не передбачені п.12 розділу 3 Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735.

Також зазначає, що зі змісту пояснень свідків не можливо встановити від огляду на стан саме якого спяніння відмовився ОСОБА_2 ( алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння).

Також звертає увагу на те, що час складання висновку від 09.02.2017 року був 23 год. 50 хв., а час складання протоколу від 09.02.2017 року був 23 год. 55 хв., що значно відрізняється від часу складання письмових пояснень свідків від 10.02.2017 року о 00 год. 00 хв., тобто на його думку такі пояснення не відповідають дійсності .

Вказує, що на ОСОБА_2 було здійснено психологічний тиск та введено в оману після чого ОСОБА_2 був вимушений дати згоду на відмову у проходженні огляду.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_2 ОСОБА_3 який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Апеляційний суд не вбачає підстав вважати вимоги вказаної правової норми не дотриманими суддею суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційного суду було переглянуто наявний в матеріалах справи відеозапис згідно якого було встановлено, що ОСОБА_2 доставлений працівниками патрульної поліції норко-центру двічи намагався здати аналізи сечі та просив надати йому час щоб спробувати ще раз здати аналізи.

Також з вказаного відеозапису вбачається, що у ОСОБА_2 з моменту останньої спроби здати аналізи сечі минув значний проміжок часу до моменту коли зявились свідки, достатній для надання на дослідження зразків біологічного середовища сечі або крові, та у їх присутності ОСОБА_2 було повторно запропоновано здати аналізи сечі або крові, на що ОСОБА_2 відмовився.

Посилання апелянта на те, що працівники медичного закладу та інспектори поліції вимагали від ОСОБА_7 здати аналізи які не передбачені п.12 розділу 3 Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735 є безпідставними.

Відповідно до п. 12 розділу 3 вказаної інструкції, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук., а також відповідно до п.13 цієї ж інструкції, для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Тобто працівниками медичного закладу та працівниками патрульної поліції було запропоновано надати аналізи біологічного середовища сечіта крові що прямо передбачено пунктами 12 та 13 розділу 3 Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735.

Посилання апелянта на те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 від 09.02.2017 року серії БР №266171 було складено на пять хвилин раніше ніж відібрані пояснення свідків, як на підставу для скасування постанови судді від 05.04.2017 року, апеляційний суд відкидає, оскільки з переглянутого відеозапису вбачається, що огляд ОСОБА_8 було проведено відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та від початку складання протоколу та підписання його свідками і написання ними пояснень, минув певний час, що підтверджується відеозаписом.

Крім того суддею суду першої інстанції було встановлено, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи, а саме : протокол від 09.02.2017 року серії БР № 266199 від 09.02.2017 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10, в присутності яких ОСОБА_2 повторно було запропоновано пройти медичний огляд, відеозапис з нагрудних камер поліцейських.

Враховуючи наведене вище апеляційний суд не знаходить підстав вважати необґрунтованим такий висновок суду першої інстанції, і не вбачає підстав ставити під сумнів зміст вказаних доказів, оскільки ОСОБА_2 та його захисники ОСОБА_3В та ОСОБА_4 не надали суду переконливих для того підстав.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05.04.2017 року у відношенні ОСОБА_2 - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_1