Справа № 185/6969/17
Провадження № 3/185/1865/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2017 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Головін В.О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Павлоградського ВП ГУПН в Дніпропетровської області про вчинення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючим, що мешкає за адресою м. Павлоград, вул. Енгельса, 160, правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

27.08.2017 року о 10.05 годин на а/д Мерефа-Лозова-Павлоград водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2101 н.з. Р6990ДП з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, млява мова). На вимогу працівника поліції в присутності двох свідків, пройти медичний огляд для встановлення стану алкогольного спяніння відмовився.

ОСОБА_1 у судове засідання не зявився про час та місце розгляд адміністративної справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив. Вважаю можливим розгляд справи у його відсутність.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, на підставі всебічного, повного і обєктивного аналізу всіх доказів по справі в їх сукупності, у відповідності до ст.. 252 КУпАП, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Санкція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суди не вправі застосовувати стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, коли винна особа взагалі не має такого права.

Враховуючи вищевикладене, характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, обставини що помякшують та обтяжують відповідальність, вважаю необхідним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке буде необхідним та достатнім для виправлення правопорушника та запобігання вчиненню нових правопорушень, без позбавлення права керування, оскільки ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував. Крім того, у відповідності зі ст. 40-1 КУпАП з правопорушника слід стягнути судовий збір у дохід держави.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень без позбавлення права керування транспортним засобом.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 320,00 гривень у дохід держави (стягувач: Державна судова адміністрація України, місце знаходження вул.Липська,18/5, м. Київ, 01601, , отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримівача: 820019, рахунок отримувача: 0001; код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі скарги в 10-денний строк з дня винесення постанови.

Суддя: В.О.Головін