АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/307/17 Головуючий І інстанції
Справа № 644/9861/16-п ОСОБА_1
Категорія: ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Міненкова Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 року Апеляційний суд Харківської області у складі судді Міненкової Н.О., за участю секретаря Михайлюка А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10 лютого 2017 року ,-

в с т а н о в и в :

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10 лютого 2017 року ,-

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсіонера, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2, ч.1 ст.130 КУпАП, з застосуванням положень ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік та стягнуто судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.

Судом першої інстанції встановлено, 02 грудня 2016 року, о 17 годині 14 хвилин ОСОБА_2 на перехресті проспекту Індустріального та вулиці Біблика в м. Харкові, керуючи транспортним засобом «Toyota Land Cruiser Prado», державний номерний знак НОМЕР_1, на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, поданого за допомогою гучномовного пристрою та спеціального звукового сигналу - не зупинився.

02 грудня 2016 року, о 17 годині 14 хвилин ОСОБА_2 на перехресті вулиці Миру та проспекту Індустріального в м. Харкові керував транспортним засобом «Toyota Land Cruiser Prado», державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння. Від проходження медичного огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності свідків.

Не погодившись із рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, просить постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10 лютого 2017 року скасувати, адміністративне провадження припинити.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що постанова винесена безпідставно. Посилається, що відповідно до складених протоколів він не міг скоїти два правопорушення в один і той же час за різними адресами.

Перевіривши доводи апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 суддею повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2, ч.1 ст.130 КУпАП, з чим погоджується і апеляційний суд.

Ст. 122-2 КУпАП, передбачає виконання водієм вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу. Дані вимоги закону ОСОБА_2 не виконані, що підтверджується відеозаписом, на якому чітко відображено особу правопорушника та скоєне ним адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення свідка та інспекторів поліції, дійшов висновку про наявність в діях правопорушника складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КупАП, протоколом серії АП2 № 101243, від 02 грудня 2016 року.

Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд зазначає,так, п. 2.5 ПДР України зобов'язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп'яніння, згідно з п.3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров'я (п.6 розділу І Інструкції). У розумінні вимог п.7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров'я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об'єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 101268, 02 грудня 2016 року, складений саме за відмову ОСОБА_2. від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також проведення такого огляду», огляду підлягають водії транспортних засобів, стосовно яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, які знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану.

Огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування, у присутності двох свідків; або лікарем закладу охорони здоров'я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в установах охорони здоров'я уповноважена особа Державтоінспекції в присутності двох понятих складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому вказує ознаки сп'яніння і дії водія, спрямовані на ухилення від огляду.

За наявності таких кваліфікуючих ознак компетентними особами складається протокол про адміністративне правопорушення п.2.5 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП.

Дані обставини про порушення водієм ОСОБА_2. наведених вимог п. 2.5 ПДР України, відповідно до якого водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин та п. 2.4, відповідно до якого на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог ПДР, встановлені судом першої інстанції обґрунтовано.

Доводи адвоката ОСОБА_3 про недоведеность вини ОСОБА_2, яка зазначала, що судом не встановлено саме факту керування транспортним засобом саме в стані алкогольного спяніння спростовуються матеріалами справи, поясненнями, інспектора патрульної поліцій ОСОБА_4, я кий пояснив, що ОСОБА_2 намагався скритися від екіпажу патрульної поліції. Поясненнями свідкі ОСОБА_5, ОСОБА_6, які в судовому засіданні підтвердили факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан спяніння у їх присутності.

Посилання ОСОБА_2 про те що інспекторами поліції порушено порядок оформлення протоколу, суд розцінює критично, оскільки дані дії інспекторів поліції ОСОБА_2 не оскаржує.

Крім того, суд вважає безпідставними посилання ОСОБА_2. на те, що він не міг скоїти два правопорушення в один і той же час за різними адресами, суд розцінює як намагання ОСОБА_2 уникнути адміністративної відповідальності, оскільки відстань від перехрестя вул. Миру та пр-т. Індустріальний, та перехрестя пр-т. Індустріальний та вул. Библіка складає 540 метрів.

Враховуючи особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, враховуючи, що дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю та здоровю, та тяжкість ймовірних наслідків.

Враховуючи дані обставини, суд з огляду на матеріали адміністративної справи, обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_2. складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП і призначив адміністративне стягнення в межах санкції ї вказаних статей із застосуванням положень ст.36 КУпАП,, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 287, 288, 293, 294, 295 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10 лютого 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_7