Справа № 152/564/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

24 травня 2017 року Суддя Шаргородського районного суду Вінницької області

ОСОБА_1,

з участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2,

адвоката ОСОБА_2 ОСОБА_3,

потерпілої ОСОБА_4,

розглянувши матеріали, які надійшли від Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженого, пенсіонера, непрацюючого,

за ч.1 ст.173-2 КпАП України,

встановив:

ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України вчинення насильства в сім'ї, тобто умисного вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого, зокрема, в тому, що 09.03.2017 року приблизно о 17 годині в с. Гибалівка Шаргородського району Вінницької області на вул. Шкільній, 37, вчинив насильство в сімї по відношенню до дружини ОСОБА_4 та сина ОСОБА_5, ображав нецензурними словами, погрожував розправою та перешкоджав останнім заходити в господарські будівлі, тощо.

В суді ОСОБА_2 винуватим себе у вчиненні адміністративного правопорушення при вище наведених обставинах не визнав, зазначивши, що саме дружина ОСОБА_4 вчиняє сварки з ним, від чого він майже не виходить з будинку в її присутності, щоб вона не кричала в присутності сторонніх осіб. 09.03.2017 року він дружину не обзивав нецензурними словами, не перешкоджав заходити у господарські будівлі. В гаражі в домогосподарстві, яке є спільно нажитим з ОСОБА_4, наявні його продукти та інші речі. Речей потерпілої в гаражі він не бачив. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 постійно погрожують йому, у звязку із чим він не проживає з ними однією сімєю, проживає окремо в другій половині будинку і користується тільки гаражем, спільного господарства з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не веде. Всіма господарськими будівлями, крім гаража, користується дружина та син, з якими він не проживає спільно.

Захисник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складено з такими порушеннями, які унеможливлюють прийняття судом рішення про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України. До того ж, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено докази його вчинення, зокрема, докази події адміністративного правопорушення, а тому просить закрити провадження у справі. Також, просить суд звернути увагу на те, що зареєстрована і розглядалася заява про вчинення щодо неї насильства ОСОБА_4, а підписана вона не потерпілою, а ОСОБА_6

Потерпіла ОСОБА_4 в суді пояснила, що ОСОБА_2 та вона проживають у одному домогосподарстві, але в окремих частинах будинку. 09.03.2017 року ОСОБА_2 не давав доступу їй та синові ОСОБА_5 до гаража, в якому знаходиться сільськогосподарський інвентар, тоді як вона мала намір працювати на земельній ділянці, у звязку із чим син звернувся до інспектора поліції ОСОБА_7, зателефонувавши на мобільний телефон останньому. Поліцейський ОСОБА_7 приїхав спільно із сільським головою ОСОБА_8 і в їх присутності ОСОБА_2 так само відмовився відкрити гараж, щоб вона могла взяти інвентар для роботи, але вона відбила колодку і взяла сапу, лопату та ножівку. Спершу вона не хотіла писати заяву в поліцію про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за насильство щодо неї, яке полягало у тому, що ОСОБА_2 не давав їй доступу та не впускав у гараж забрати сільськогосподарський інвентар, так як вважала, що ОСОБА_2 схаменеться. Але так як ОСОБА_2 продовжує вчиняти щодо неї і сина насильство, зокрема, ображає її та погрожує, то вона написала письмову заяву, яку направила в Шаргородське ВП для прийняття рішення про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності. Просить покарати ОСОБА_2, щоб останній в подальшому не вчиняв насильства щодо неї і сина.

Допитаний в суді в якості свідка ОСОБА_5, який в протоколі про адміністративне правопорушення також зазначений свідком, пояснив, що ОСОБА_2 є його батьком, закрив гараж, не давав доступу до нього і 09.03.2017 року о 17 годині також не хотів відкрити, тоді як йому потрібно було взяти речі, що там знаходилися. При цьому ОСОБА_2 обзивав його нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, якщо він самостійно відкриє двері гаража. Після цього він зателефонував на мобільний телефон до дільничного інспектора поліції ОСОБА_7 Поліцейський ОСОБА_7 приїхав спільно із ОСОБА_9 сільським головою ОСОБА_10, вони пішли в частину будинку, де проживає ОСОБА_2, розмовляли з ним, але ОСОБА_2 не відкрив гараж, тому він збив замок на дверях, що ведуть у гараж, і в присутності поліцейського та сільського голови взяв інвентар, що був необхідний для обробітку городу. Насильницькі дії, які вчинив щодо нього ОСОБА_2, полягають у тому, що останній обзивав його нецензурно, погрожував розправою.

Допитаний в суді в якості свідка ОСОБА_9 сільський голова ОСОБА_10 суду пояснив, що 09.03.2017 року йому зателефонував дільничний інспектор поліції ОСОБА_7 і попросив підвезти його до сімї ОСОБА_2, так як йому зателефонував ОСОБА_5 і повідомив про насильство. Він погодився. Коли він та ОСОБА_7 приїхали до домогосподарства ОСОБА_5, що знаходиться в с. Гибалівка, на вул. Шкільна, 37, то на подвірї знаходилися ОСОБА_4 та її син ОСОБА_5, а ОСОБА_2 був закритий у частині будинку, в якій проживає окремо. ОСОБА_5 повідомив, що викликав поліцію, бо не може зайти в приміщення гаража через те, що ОСОБА_2 перешкоджає в цьому, не дає ключів. Про будь-які насильницькі дії з боку ОСОБА_2 ні ОСОБА_5, ні ОСОБА_4 у його присутності не повідомляли. Він жодних насильницьких дій з боку ОСОБА_2 при виїзді з дільничним інспектором на місце приблизно о 17-18 годині 09.03.2017 року не бачив. ОСОБА_2 та ОСОБА_4 часто приходять у сільську раду і жаліються одне на одного, зокрема, з приводу спорів щодо користування спільним майном, у звязку із чим він їм розяснив, що майно, нажите у період шлюбу, є спільним, тому якщо вони не можуть дійти спільної згоди з приводу користування ним, хоч проживають окремо в різних частинах будинку, то мають право звертатися до суду з приводу розподілу майна. 09.03.2017 року він бачив, як ОСОБА_5 збив замок на дверях гаража. Письмової заяви того дня ніхто ні йому, ні дільничному інспектору поліції не подавав, протокол про адміністративне правопорушення не складався. У його присутності 09.03.2017 року ніхто нікого з домогосподарства не вигонив, не ображав, не погрожував.

Допитаний в суді в якості свідка дільничний інспектор поліції ОСОБА_7 пояснив, що 28 або 29 березня 2017 року йому через канцелярію було передано заяву ОСОБА_4 про притягнення до відповідальності ОСОБА_2, по якій ним прийнято рішення, зокрема, відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КпАП України. Він встановив, що 09.03.2017 року ОСОБА_2 вчинив насильство в сімї, зокрема, вчинив насильство економічного та психологічного характеру, так як перешкоджав доступу ОСОБА_4 та ОСОБА_5, з якими проживає у одному домогосподарстві, до приміщення гаража, що є спільним майном подружжя і в якому зберігався необхідній потерпілій для обробітку городу сільськогосподарський інвентар, а також у його присутності ОСОБА_2 висловлювався нецензурними словами, висловлював погрози, що вчинить підпал. 09.03.2017 року він приїздив у домогосподарство ОСОБА_2, так як йому зателефонував ОСОБА_5 Приїздив він спільно із сільським головою ОСОБА_10 Він встановив, що ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного спяніння, так як було чути від остннього запах спиртного, а також на столі стояли пляшки з пивом і одна з них була відкоркована та наполовину порожня. Він та сільський голова розмовляли з подружжям, зокрема, з ОСОБА_4 на подвірї, з ОСОБА_2 в будинку. Він розяснив їм порядок поділу спільного майна подружжя. Протягом останніх шести років він неодноразово отримував скарги на ОСОБА_2 від членів сімї та сусідів, котрим останній пошкодив електролітом саджанці дерев. Заяв жодного разу ОСОБА_4 не писала, тому протоколи про адміністративне правопорушення не складалися. 09.03.2017 року ОСОБА_4 також заяви не писала, а написала і надіслала її поштою, по якій він прийняв рішення склав висновок та протокол про адміністративне правопорушення. На те, що заява від імені ОСОБА_4 підписана прізвищем та ініціалами «ОСОБА_6В.», він уваги не звернув.

Проаналізувавши протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, пояснення потерпілої, свідків, матеріали, додані про протоколу про адміністративне правопорушення та витребувані судом оригінали матеріалів по розгляду заяви ОСОБА_4, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України, виходячи з наступного.

Обєктом правопорушення, передбаченого ст.173-2 КпАП України, є суспільні відносини у сфері сімї і захисту прав членів сімї; обєктивна сторона правопорушення полягає у вчиненні дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, що є членом сімї особи, яка вчинила насильство; субєктивна сторона правопорушення полягає у наявності вини у формі прямого чи не прямого умислу.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 29.03.2017 року серії АА №730540, складеного щодо ОСОБА_2 інспектором Шаргородського ВП Тараном В.В., вбачається, що відсутня обєктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення від 29.03.2017 року серії АА №730540, складеного щодо ОСОБА_2 інспектором Шаргородського ВП Тараном В.В., взагалі не зазначено, яке насильство в сімї щодо ОСОБА_4 та щодо ОСОБА_5 вчинив ОСОБА_2, зокрема, які дії фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), вчинено ОСОБА_2 щодо ОСОБА_4, а які щодо ОСОБА_5

Також, в протоколі не зазначено та не додано до протоколу доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 є членом сімї ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та проживає з ними однією сімєю, оскільки з пояснень ОСОБА_2, ОСОБА_4 та свідків вбачається, що ОСОБА_2 проживає з ними у одному домогосподарстві, але окремо в частині будинку, спільного господарства не веде.

Крім того, ОСОБА_5 взагалі не зазначений потерпілим у протоколі про адміністративне правопорушення, а зазначений свідком, тоді як при формулюванні обвинувачення ОСОБА_2 працівником поліції вказується про вчинення насильства і щодо ОСОБА_5

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, що дії ОСОБА_2, які, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, полягали у ображанні нецензурними словами, погрозі та перешкоджанні заходити в господарські будівлі і «тощо», могли завдати чи завдали шкоди фізичному або психічному здоровю потерпілої ОСОБА_4

Обставина про можливе заподіяння чи заподіяння шкоди фізичному або психічному здоров'ю потерпілої ОСОБА_4 інспектором поліції взагалі не досліджувалася та не встановлена, у звязку із чим про вказану складову обєктивної сторони складу адміністративного правопорушення у протоколі не зазначено.

Таким чином, в протоколі про адміністративне правопорушення не доведено наявності однієї із складових адміністративного правопорушення обєктивної сторони адміністративного правопорушення.

Крім того, встановлено, що інспектором поліції розглянуто заяву та прийнято рішення по заяві від імені ОСОБА_4, проте заявником зазначена ОСОБА_6 і ця суперечність в ході розгляду матеріалів не усунута.

Виходячи з наведеного, вважаю, що в протоколі про адміністративне правопорушення від 29.03.2017 року серії АА №730540 не доведено винність ОСОБА_2 у вчиненні ним 09.03.2017 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України.

Відтак, на підставі п.1 ст.247 КпАП України, провадження у даній справі підлягає закриттю у звязку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ст.247, ст.ст.283, 284 КпАП України,

постановив:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_2 по обвинуваченню у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України, закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Суддя: