Справа №585/3243/17 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Машина І. М.
Номер провадження 33/788/372/17 Суддя-доповідач Литовченко Н. О.
Категорія 173 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2017 року суддя Апеляційного суду Сумської області Литовченко Н. О. ,з участю ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Роменського міськрайонного суду Сумської області від 01 вересня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженець с. Ракове, Тячівського району Закарпатської області, мешканець, АДРЕСА_1, не працюючий,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 01 вересня 2017 року, ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП і підданий адміністративному стягненню у виді адміністративного арешту строком на 10 (десять) діб, у зв'язку із тим, що 20 серпня 2017 року близько 13 год. 30 хв. громадянин ОСОБА_3, знаходячись в АДРЕСА_1 в громадському місці, гучно висловлювався нецензурною лайкою в адресу громадянина ОСОБА_4, чим порушував громадський порядок та спокій громадян.

Не погоджуючись з даною постановою суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, порушує питання про скасування вказаного рішення суду та повернення йому суми сплаченого судового збору.

За змістом доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 вважає постанову суду незаконною, оскільки судовий розгляд був проведений однобічно та упереджено, без перевірки обставин, викладених у протоколі, без виклику і допиту свідків та заявника.

Вказує також, що суд при визначенні виду адміністративного стягнення не врахував дані про його особу, ступінь вини, його матеріальний стан, а також обставини, які пом'якшують чи обтяжують покарання. Зокрема, вказує, що раніше він до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні двох малолітніх дітей, докази в підтвердження чого ним не були надані місцевому суду через відсутність завчасного повідомлення про час розгляду справи.

Крім того, ОСОБА_3 повідомляє, що нього було застосовано фізичне насильство з боку працівників правоохоронних органів, оскільки одразу після сварки громадянка ОСОБА_4 викликала на місце події свого внука, який працює в поліції.

З приводу фактичних обставин справи, зазначає, що конфлікт дійсно був. З громадянкою ОСОБА_5, яка є його сусідкою, тривалий час перебуває у неприязних відносинах. Того дня саме вона була ініціатором конфлікту на побутовому рівні. Не заперечує і факт того, що ображав ОСОБА_5 нецензурною лайкою, проте фізичної сили до неї не застосовував та знаходився від неї на відстані не менше чотирьох метрів під час конфлікту, а словесні образи були взаємними.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3, який апеляційну скаргу підтримав частково та просив застосувати до нього за вчинене правопорушення стягнення у виді громадських робіт, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 245, 278, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

На підставі цих вимог закону, а також ст.ст. 251, 252, 283 КУпАП в постанові суду зазначаються опис обставин, установлених при розгляді справи, докази, яким надається належна оцінка в їх сукупності.

Ці вимоги у справі судом додержано у повному обсязі.

З матеріалів справи вбачається, що суд повно та всебічно дослідив обставини вчинення правопорушення, наявні в справі докази, а тому висновок, викладений у постанові суду, про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, за наведених у постанові обставин є правильним.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що він не вчиняв жодних дій, які підпадають під ознаки дрібного хуліганства, оскільки сварка між ним та ОСОБА_5 виникла внаслідок тривалих неприязних стосунків між ними, та не штовхав її спростовуються наступними доказами.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП 509265 від 23 серпня 2017 року (а.с.2), вбачається, що 20 серпня 2017 року близько 13 год. 30 хв. ОСОБА_3, знаходячись на АДРЕСА_1, в громадському місці, гучно висловлювався нецензурною лайкою в адресу громадянина ОСОБА_4, чим порушував громадський порядок та спокій громадян, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 173 КУпАП.

При цьому, як убачається з матеріалів справи, хуліганські дії були вчиненні на вулиці, яка є громадським місцем.

Факт вчинення ОСОБА_3 дрібного хуліганства підтверджується також поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, з яких вбачається, що вони є сусідами та чули як ОСОБА_3 вчинив сварку з ОСОБА_4, ображаючи нецензурною лайкою та штовхнув її.

Крім того, в поясненнях ОСОБА_3, наданих до протоколу про адміністративне правопорушення, в яких він підтвердив, що під час сварки з ОСОБА_8 нецензурно висловлювався та штовхнув її. Вказане підтвердив ОСОБА_3 і у судовому засіданні, визнавши повністю свою вину.

Вказані пояснення потерпілої, свідків та зміст протоколу про адміністративне правопорушення були враховані судом першої інстанції при винесенні рішення та цілком вірно покладені суддею в основу свого рішення і підстав не довіряти зазначеним показання суд апеляційної інстанції також не вбачає.

Крім цього, зміст ст.173 КУпАП, а саме вчинення дрібного хуліганства, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Суб'єктом адміністративної відповідальності за дрібне хуліганство є фізична осудна особа, що на момент скоєння правопорушення досягла 16-річного віку. Суб'єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих - головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана. За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства. Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Враховуючи конкретні обставини справи, зокрема пояснення свідків, потерпілої та самого ОСОБА_3, які є послідовні, логічні та узгоджені між собою, вважаю, що неправомірні дії ОСОБА_3 кваліфіковані вірно, а саме як вчинення ним дрібного хуліганства, відповідальність за яке передбачена ст.173 КУпАП.

Отже, апеляційний суд прийшов до висновку, що доводи апеляційної скарги про відсутність у діянні ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення не знайшли свого підтвердження.

Доказів, які б свідчили про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, апелянт не надав.

Доводи про неповноту з'ясування обставин, що мають значення для вирішення адміністративної справи, суд апеляційної інстанції не бере до уваги оскільки висновок судді підтверджується сукупністю зібраних і перевірених за участі самого ОСОБА_3 у судовому засіданні доказів, яким суддя відповідно до ст.ст. 251, 252 КУпАП дав належну оцінку.

Не заслуговують на увагу суду доводи ОСОБА_3 з приводу того, що суд не викликав в судове засідання та не допитав свідків, а також заявника, чим, на думку апелянта, допустив однобічність судового розгляду, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів в підтвердження винуватості ОСОБА_3 у вчиненні дрібного хуліганства.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 ні до початку судового розгляду, ні під час судового засідання будь-яких клопотань про необхідність допиту цих свідків та заявниці не заявляв, визнавши в судовому засіданні свою вину у вчиненому.

Призначаючи стягнення у виді арешту строком на 10 діб, суддя врахував характер вчиненого ОСОБА_9 правопорушення, його особу, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, обставини, передбачені ст.ст.34,35 КУпАП.

Разом з тим, під час апеляційного перегляду встановлено, що ОСОБА_3 має на утриманні двох неповнолітніх дітей, позитивно характеризується, що дає апеляційному суду підстави для застосування до ОСОБА_3 більш м'якого стягнення, з урахуванням того, що районним судом йому було призначене найбільш суворе адміністративне стягнення, передбачене ст.173 КУпАП, адміністративний арешт.

Вважаю, що адміністративне стягнення у виді громадських робіт буде достатньою мірою гарантувати виправлення ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст.23 КУпАП.

Відповідно до п.4 ч.8 ст.294 КУпАП України, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право, зокрема змінити постанову.

Таким чином, враховуючи наведене, вважаю за необхідне змінити постанову Роменського міськрайонного суду Сумської області від 01 вересня 2017 року відносно ОСОБА_3 в частині накладення стягнення, пом'якшивши його і таким чином задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_3 частково.

Керуючись ст.294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 01 вересня 2017 року в частині накладення адміністративного стягнення за ст.173 КУпАП відносно ОСОБА_3 у виді адміністративного арешту строком 10 діб, змінити з пом'якшенням застосованого адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_3 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП адміністративне стягнення у виді 60 годин громадських робіт.

В іншій частині постанову судді залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіЛитовченко Н. О.