Справа № 166/1086/16-п Провадження №33/773/154/17 Суддя в 1 інстанції: Лях В. І.
Категорія: ч.1 ст.130 КпАП УкраїниДоповідач: Гапончук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2017 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

судді - Гапончука В.В.,

з участю

секретаря судових засідань - Леміщак Ю.О.,

особи, яка притягується до відповідальності, - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, непрацюючого, на постанову судді Ратнівського районного суду Волинської області від 09 грудня 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ратнівського районного суду від 09.12.2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.

ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 11.09.2016 року, близько 14 год. 30 хв., на автодорозі Ковель - Брест в смт. Ратне Ратнівського району Волинської області, керуючи автомобілем НОМЕР_1, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КпАП України.

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою суду ОСОБА_2 в апеляційній скарзі вважає її незаконною та просить скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України. Крім того, разом з апеляційною скаргою ОСОБА_2 заявив клопотання про поновлення пропущеного строку для оскарження постанови.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід частково задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КпАП України скарга на постанову може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк може бути поновлено за заявою особи, яка має право оскаржити постанову.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи довідки Центрального відділення поштового зв'язку Ратне-1 ЦПЗ №3 лист з поданою апеляційною скаргою, датований 19.12.2016 року, був зданий до поштового відділення 19.12.2016 року, після обіду, та був проштемпельований 20.12.2016 року, в зв'язку з чим строк на апеляційне оскарження постанови суду скаржником пропущено не було.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КпАП України завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов'язковому порядку має бути з'ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

В суді першої інстанції ОСОБА_2 не визнав себе винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, внаслідок чого в ході судового розгляду слід було ретельно встановити фактичні обставини правопорушення шляхом дослідження всіх доказів, наявних у справі, в тому числі заслухати пояснення працівників поліції та свідків. Всупереч цьому, судом не вжито всіх заходів, передбачених КпАП України, для з'ясування питання про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Крім того в матеріалах справи наявні два протоколи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України, проте різних за суттю вчиненого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення. Зокрема в протоколі від 11.09.2016 року зазначено про порушення ним п.2.9 (а) ПДР України, а в протоколі від 27.10.2016 року - п.2.5 ПДР України. Судом першої інстанції розглянуто по суті лише протокол від 27.10.2016 року, а протокол від 11.09.2016 року залишився поза увагою суду і йому жодним чином не надана оцінка та не вирішено питання про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_2 факту порушення п.2.9 (а) ПДР України.

Відповідно в зв'язку з допущенням судом першої інстанції істотних процесуальних порушень при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення оскаржувана постанова підлягає скасуванню з постановленням нової судом апеляційної інстанції.

Судом встановлено, що 11.09.2016 року відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 №993772 згідно якого 11.09.2016 року близько 14 год. 30 хв. в смт. Ратно на автодорозі Ковель - Брест водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9 (а) ПДР, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КпАП України.

Постановою Ратнівського районного суду від 13.10.2016 року справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст.130 ч.1 КпАП України було направлено для доопрацювання.

27.10.2016 року відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 №993779 згідно якого ОСОБА_2 11.09.2016 року близько 14 год. 30 хв. в смт. Ратно на автодорозі Ковель - Брест керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння: мова нерозбірлива, запах алкоголю з порожнини рота. Відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КпАП України.

Тобто, вказівки суду першої інстанції щодо приведення протоколу від 11.09.2016 року у відповідність з вимогами КпАП України виконані не були, проте був складений інший за суттю протокол від 27.10.2016 року.

Розглядаючи по суті протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 №993772 від 11.09.2016 року суд апеляційної інстанції, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_2 у порушенні п.2.9 (а) ПДР України суду не надано і за наслідками судового розгляду не здобуто, в зв'язку з чим провадження у справі в цій частині підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України.

За наслідками розгляду протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №993779 від 27.10.2016 року по факту порушення ОСОБА_2 п.2.5 ПДР України встановлено наступне.

Так, в суді ОСОБА_2 пояснив, що зранку 11.09.2016 року він разом із своїм знайомим, на ім'я ОСОБА_12, після перебування в нічному клубі зайшли на автостанцію поснідати, однак там було зачинено. Після чого ОСОБА_2 зателефонував до ОСОБА_3 та попросив, щоб він завіз їх в с. Гірники в кафе. Після приїзду до автостанції ОСОБА_3 ОСОБА_2 запропонував поїхати в с. Гірники в кафе «Варенична» пообідати, на що перший погодився і вони поїхали втрьох у вказане кафе. Там вони пообідали і поїхали назад. По дорозі назад ОСОБА_2 сказав ОСОБА_3, щоб він їхав до магазину «Околиця». Приїхавши до даного магазину вони з ОСОБА_12 придбали собі пиво, і в цей час зателефонував батько і сказав, що потрібно поїхати в село до його батьків, на що ОСОБА_2 відповів, що вони знаходяться в магазині «Околиця» і щоб батько підходив до магазину. Після того як до магазину прийшов батько, ОСОБА_3 дав ОСОБА_4 ключі та документи на автомобіль і сказав, що вони можуть їхати його машиною. ОСОБА_4 сів за кермо і вони вдвох поїхали в село. Крім того ОСОБА_2 вказав, що під час руху вони з батьком заїжджали на АЗС «ВОГ» де він купував цигарки, а біля кафе «Калина» у них закінчилось пальне. Після цього його батько, забравши ключі, пішов за пальним. Через короткий проміжок часу під'їхала патрульна машина з якої вийшли поліцейські і підійшли до автомобіля "Вольксваген-Пасат". Вони сказали, щоб ОСОБА_2 надав документи, на що останній відмовився та вказав, що документів у нього немає, оскільки за кермом він не перебував. Після відмови ОСОБА_2 дихати в спеціальний технічний прилад, його посадили в патрульний автомобіль та повезли в лікарню з метою встановлення стану алкогольного сп'яніння. Також вказав, що під час розмови з поліцейськими приїхав батько з ОСОБА_5 та сказав працівникам поліції, що за кермом був саме він і що в нього ключі на вказаний транспортний засіб.

ОСОБА_4 вказав, що 11.09.2016 року, близько 13 год., зателефонував до сина ОСОБА_2 та сказав, що потрібно поїхати до батьків в село, на що останній йому відповів, щоб він підійшов до магазину «Околиця», куди вони під'їзджають. Підійшовши до магазину він побачив, що його син та ще один хлопець сидять за столиком та п'ють пиво. З ними також був водій автомобіля "Вольксваген-Пасат", який нічого не вживав. ОСОБА_3 сказав, що вони можуть їхати його автомобілем та віддав ОСОБА_4 ключі та документи. Після цього ОСОБА_4 сів за кермо вказаного автомобіля і вони з сином, заїхавши на АЗС «ВОГ» за цигарками, виїхали в сторону Ковеля. Також пояснив, що біля кафе «Калина» вони зупинились, оскільки закінчилось пальне. ОСОБА_4, сказавши що піде за пальним, забрав ключі та документи і пішов за паливом. Крім того ОСОБА_4, зв'язавшись з невісткою ОСОБА_5, попросив у неї допомоги. Відійшовши приблизно на кілометрову відстань та зустрівшись з ОСОБА_5 побачив, що до автомобіля «Вольксваген-Пасат», в якому лишився його син, під'їхали працівники поліції, в результаті чого вони з ОСОБА_5 повернулися до машини. Пояснював поліцейським, що керував автомобілем саме він, однак працівники поліції його не стали слухати, а посадивши ОСОБА_2 в свій автомобіль, поїхали до лікарні.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні вказав, що 11.09.2016 року приблизно о 09 год. до нього зателефонував ОСОБА_2 та попросив під'їхати до автостанції, щоб поспілкуватися по справі. Під час спілкування до них підійшов його знайомий на ім'я ОСОБА_6. ОСОБА_3 запропонував поїхати десь поснідати, на що ОСОБА_6 висловив пропозицію поїхати в с. Гірники в кафе «Варенична». Сівши в автомобіль "Вольксваген-Пасат" під його керуванням вони поїхали в вказане кафе, де поснідали, та поїхали назад. Вертаючись назад ОСОБА_2 попросив завести його додому. Крім того під час зворотної поїздки до ОСОБА_2 зателефонував батько і запитав чи не має він автомобіля поїхати в село. ОСОБА_3 сказав, що надасть свій автомобіль. ОСОБА_2 відповів батькові, що вони їдуть до магазину «Околиця». ОСОБА_6 вийшов з автомобіля перед смт. Ратне, оскільки пішов додому. Під'їхавши до магазину «Околиця» вони помітили біля магазину ОСОБА_4, який їх чекав. Віддавши ключі і документи на автомобіль «Вольксваген-Пасат» він пішов у магазин. Крім того ОСОБА_3 вказав, що в магазин заходив лише він, а ОСОБА_2 з автомобіля не виходив.

В своїх показаннях свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтвердили лише факт відмови ОСОБА_2 від підписання протоколу від 27.10.2016 року.

Працівники поліції ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вказали, що 11.09.2016 року надійшло повідомлення про те, що автомобіль «Вольксваген-Пасат» білого кольору створює аварійну ситуацію, внаслідок перебування водія в стані алкогольного сп'яніння. Даний автомобіль був виявлений та зупинений біля кафе «Калина». Підійшовши до автомобіля працівниками поліції було запропоновано водію надати документи та пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння. Водій вийшов з салону транспортного засобу з бокалом пива та почав стверджувати, що він не перебував за кермом. При цьому в автомобілі на момент зупинки перебував лише водій, пасажирів не було. В цей час приїхали дружина та батько ОСОБА_2 та, побачивши останнього, забрали ключі і поїхали в невідомому напрямку. Крім того вказали, що від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння та від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 відмовився.

Дослідивши та проаналізувавши пояснення ОСОБА_2, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_3, поліцейського ОСОБА_9 суд приходить до висновку, що пояснення ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 з приводу тверджень, що ОСОБА_2 не керував автомобілем у зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення час та місці є суперечливими, нечіткими, суттєво різними щодо обставин подій та такими, що не відповідають іншим доказам у справі, і розцінюються судом як такі, що надані з метою уникнення адміністративної відповідальності ОСОБА_2, а тому не беруться до уваги судом.

При цьому з пояснень ОСОБА_9 та ОСОБА_10 встановлено, що саме ОСОБА_2 перебував за кермом автомобіля НОМЕР_1, на момент його зупинки працівниками поліції у зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення час.

Факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння не заперечується самим ОСОБА_2 та крім того доводиться такими доказами, як протоколом про адміністративне правопорушення від 27.10.2016 року; рапортами поліцейського ОСОБА_11 від 11.09.2016 року, від 20.10.2016 року; інспектора ОСОБА_10 від 11.09.2016 року, від 20.10.2016 року; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння від 11.09.2016 року, в якому констатовано факт відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду.

Відповідно судом встановлено, що ОСОБА_2 11.09.2016 року, близько 14 год. 30 хв., в смт. Ратне на автодорозі Ковель - Брест, керуючи автомобілем НОМЕР_1, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

Відповідно до п.7 ст.247 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КпАП України

Так відповідно до ст. 38 КпАП України стягнення по справі про адміністративне правопорушення може бути накладене на правопорушника не пізніше як через три місяці з дня його вчинення.

Як вбачається з матеріалів справи вказане адміністративне правопорушення було вчинено 11.09.2016 року.

Оскільки на момент розгляду справи строк накладення адміністративного стягнення закінчився, то постанова Ратнівського районного суду Волинської області від 09 грудня 2016 року підлягає скасуванню, а справа закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.247 КпАП України, в зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КпАП України.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КпАП України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Ратнівського районного суду Волинської області від 09 грудня 2016 року по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України скасувати та постановити нову постанову.

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, про притягнення його до відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №993772 від 11.09.2016 року, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України.

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, про притягнення його до відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №993779 від 27.10.2016 року, на підставі п.7 ч.1 ст.247 КпАП України.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: /підпис/ В.В. Гапончук

З оригіналом згідно:

Дата набрання законної сили 20.03.2017р.

Суддя В.В. Гапончук

помічник судді О.В. Курбай