Справа № 299/2646/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.12.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Феєра І.С., за участю правопорушника ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 28.08.2017.

Цією постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, мешканець АДРЕСА_1, працюючий в ТОВ «Елізіум Стар», визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 ( десять тисяч двісті ) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) грн..

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 025430 від 18.08.2017 вбачається, що ОСОБА_1 18.08.2017, о 08 год. 25 хв. в смт. Вилок Виноградівського району, керував транспортним засобом (мотоцикл об'ємом 50 см. куб.) «Сімсон», б/н, в стані алкогольного сп'яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду від 28.09.2017, обґрунтовуючи причини пропуску строку не повідомленням його про час та місце розгляду справи, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 268 КУпАП. Вказує на те, що про існування постанови суду дізнався лише 24.10.2017, коли випадково відкрив свій поштовий ящик. Просить постанову суду щодо нього - скасувати, закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Не погоджується з встановленими фактичними обставинами справи, так як насправді повертався з роботи у вказаний час, йшов пішки, без мотоцикла, оскільки після закінчення робочої зміни дійсно вживав алкогольні напої. Його побачили працівники поліції, взяли під руки і посадили в автомобіль, психологічно натиснули на нього і тому він погодився на проходження огляду на стан сп'яніння. Зазначає, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення об'єктивною стороною правопорушення є керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, про що свідчить позитивний тест 0,82 % проміле, однак судом в його діях встановлено відмову від проходження огляду на стан сп'яніння.

-2-

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримання апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що клопотання про поновлення строку підлягає до задоволення, а апеляційна скарга до часткового задоволення за таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом, а відповідно до ст. 268 цього Кодексу, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце, і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не був присутнім в судовому засіданні під час розгляду справи щодо нього, про розгляд справи повідомлення не отримував, оскільки судові повістки повертались з відділення поштового зв'язку без даних про належне повідомлення адресата.

З врахуванням наведеного, з метою недопущення порушення права на захист особи, доводи апеляційної скарги щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 є поважними, а тому клопотання про поновлення строку підлягає до задоволення й такий строк поновлюється.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, щодо відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд уважає, що така підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Згідно ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

У свою чергу, у відповідності до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновки експерта, речові докази, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, тощо.

-3-

Однак, зазначені вимоги закону судом першої інстанції не дотримані в повному обсязі.

Судом у постанові від 28.09.2017 визнано доведеним те, що ОСОБА_1 18.08.2017, о 08 год. 25 хв. в смт. Вилок Виноградівського району, керував транспортним засобом (мотоцикл об'ємом 50 см. куб.) «Сімсон», б/н, в стані алкогольного сп'яніння, від проходження медогляду відмовився в присутності двох свідків.

В обґрунтування доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суддя послався на протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 025430 від 18.08.2017 ( а. с.1 ).

При цьому, суд не взяв до уваги те, що згідно протоколу серії БР № 025430 від 18.08.2017, ОСОБА_1 ставиться у вину те, що він, керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння, у стані алкогольного сп'яніння. При цьому до протоколу додано роздрукований тест про проходження огляду на приладі Драгер Alcotest 6810 з позитивним результатом 0,82% та письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 18.08.2017, згідно яких ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння у встановленому законом порядку ( а. с. 2-4).

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП визначає відповідальність особи за: керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Тобто, суддею визнано доведеним те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, від проходження огляду відмовився, у той же час, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, останній пройшов огляд на місці зупинки, на підтвердження такого огляду до матеріалів долучено роздруківку приладу Драгер (а.с.2), що свідчить про неправильне та неповне з'ясування судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, з пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 18.08.2017, які долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння (а.с. 3 - 4).

Суд першої інстанції, приймаючи рішення відносно ОСОБА_1 на підставі тільки протоколу про адміністративне правопорушення, не врахував, що протокол про адміністративне правопорушення та його зміст не може сам по собі являтися доказом винуватості особи, оскільки являється процесуальним документом, у змісті якого особі висувається певне обвинувачення, а також не врахував інші докази, наявні в матеріалах справи та долучені суб'єктом, що оформлював матеріали справи докази, які містять значні протиріччя, жодної оцінки іншим доказам не дав, що свідчить про неповноту проведеного розгляду справи. Крім того, суддею не враховано, що протокол про адміністративне правопорушення та його зміст не може сам по собі являтися доказом винуватості особи, оскільки являється процесуальним документом, у якому лише зафіксовано певне правопорушення.

У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства в справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вказується на таке:

-4-

1) звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

2) при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені в статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

3) зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення та постанови судді вбачається, що вказані вимоги закону не були дотримані як молодшим інспектором поліції ОСОБА_4 при проведенні перевірки та складанні протоколу, так і суддею при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у зв'язку із чим доводи апеляційної скарги про незаконність постанови підлягають до задоволення.

Крім того, судом першої інстанції при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 не враховано листа командира взводу №4 РПОП ГУ НП в Закарпатській області Чегіля С.І., відповідно до якого громадянин ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами не отримував ( а. с. 5).

Також, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні передбачені КУпАП та іншими нормативними актами копії документів, які підтверджують права ОСОБА_6 на керування транспортними засобами, зокрема, копія посвідчення водія та копія технічного паспорту на транспортний засіб, дані про особу правопорушника, його сімейний стан та інше.

Вищенаведене свідчить про те, що протокол про передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне правопорушення, складений щодо ОСОБА_1 без додержання вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції, а долучені до нього докази містять суперечливі відомості, такі не неузгодженості не можуть бути усунені в ході апеляційного розгляду, а тому матеріали підлягають поверненню для до оформлення.

Пунктом 24 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України, окрім іншого, визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Отже, з аналізу зібраних у справі доказів та протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що для з'ясування обставин, визначених ст. ст. 247, 280 КУпАП необхідним є приведення протоколу про адміністративного правопорушення та матеріалів до нього у відповідність зі ст.ст. 256, 266 КУпАП та вимогами Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015.

Оскільки відповідно до положень КУпАП вжиття заходів по встановленню осіб, які вчинили адміністративні правопорушення на транспорті, у тому числі при керуванні транспортними засобами, їх огляд, складання протоколів про адміністративні правопорушення, з'ясування обставин, за яких скоєно правопорушення,

-5-

вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, покладаються на органи Національної поліції, їх територіальні підрозділи, тому справа про адміністративне правопорушення підлягає поверненню до Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУ НП в Закарпатській області.

Під час належного оформлення необхідно усунути вищевказані недоліки, відповідно до ст. 256 КУпАП чітко сформулювати суть (зміст) правопорушення, указати місце, час вчинення, яким транспортним засобом керував правопорушник ОСОБА_1, надати докази, необхідні для з'ясування всіх обставин справи, і в залежності від здобутого, прийняти рішення по суті адміністративного правопорушення, протокол за скоєння якого складено щодо ОСОБА_1

Крім того, під час належного оформлення також підлягає з'ясуванню чи були в інспектора поліції ОСОБА_4, який складав протокол щодо ОСОБА_1, підстави для його фальсифікації, а також підстави для обмови останнього в керуванні транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння.

На підставі вищенаведеного, доводи апеляційної скарги щодо необхідності закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю події та складу правопорушення, не можуть бути задоволені з урахуванням наведених вище недоліків, а також у зв'язку з тим, що можливості збирання додаткових доказів у підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не вичерпані.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова судді як незаконна та передчасна підлягає скасуванню, подана апеляційна скарга - частковому задоволенню, а матеріали справи про адміністративне правопорушення поверненню до Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУ НП в Закарпатській області.

При прийнятті рішення про повернення справи для належного оформлення враховуються положення, передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази; те, що учасники процесу з метою усунення неповноти при складанні протоколу не заявляли клопотань про приєднання або витребування доказів по справі.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

клопотання про поновлення строку - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови від суді 28.09.2017.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 28.09.2017 щодо ОСОБА_1 - скасувати, а матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо нього повернути до Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області для належного оформлення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: