Справа № 301/2360/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" грудня 2017 р. м. Іршава

Суддя Іршавського районного суду Закарпатської області Пітерських М.О., розглянувши матеріали, що надійшли з Хустського районного суду Закарпатської області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, громадянина України,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и л а :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №025465 від 15.10.2017 року, 15.10.2017 року о 21 годині 40 хвилин ОСОБА_1 в м. Хуст по вул. Духновича, Закарпатської області, керував автомобілем марки «УАЗ 469», реєстраційний номер «АТ 64-63 АЕ», з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження в установленому порядку медичного огляду на стан спяніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5. Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в суді вину не визнав та пояснив, 15.10.2017 року він разом з дружиною, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 приїхав в с. Дубове, Тячівського району, щоб купити собі автомашину. ОСОБА_2 він спеціально запросив поїхати з ними, щоб той сів за кермо купленої автомашини, оскільки ОСОБА_1 збирався вживати спиртне. Після купівлі автомашини марки УАЗ, за кермо машини сів ОСОБА_2, а він їхав в якості пасажира. Дружина ОСОБА_1 та ОСОБА_3 їхали на іншій автомашині. Проїжджаючи містом Хуст, двигун автомашини УАЗ, якою керував ОСОБА_2, заглох, у звязку з чим він та ОСОБА_3 вимушені були її штовхати. В цей час до них підійшли працівники поліції, які спитали, хто власник автомашини, просили надати всі документи на машину, а потім запропонували ОСОБА_1 пройти освідчення на стан спяніння. Від освідчення він дійсно відмовився, оскільки вважав, що не будучи за кермом автомашини, не зобовязаний проходити освідчення.

Свідок ОСОБА_2 в суді показав, що 15.10.2017 року на прохання ОСОБА_1 поїхав з ним в с.Дубове, щоб пригнати машину, яку ОСОБА_1 мав намір купити. Вони їхали на машині ОСОБА_3 Придбавши автомашину, ОСОБА_1 з попереднім власником випив спиртного. На зворотній дорозі за кермом автомашини УАЗ був ОСОБА_2, а власник машини - ОСОБА_1 їхав в салоні, як пасажир. Коли в м. Хуст машина заглохла, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 почали її штовхати, за кермом машини залишався ОСОБА_2 В цей час до них підійшли працівники поліції, просили документи на машину. ОСОБА_1 надав поліцейським документи, про що вони між собою говорили свідок не чув, оскільки вони відійшли від машини. Письмові пояснення, які є в матеріалах протоколу, він підписав на прохання поліцейських, не читаючи їх змісту.

Свідок ОСОБА_3 суду показав, що 15.10.2017 року на прохання ОСОБА_1 відвіз його та ОСОБА_2 в с.Дубове за машиною. У зворотному напрямку, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 їхали на машині УАЗ, яку купив ОСОБА_1 При цьому, за кермом машини був ОСОБА_2, якого ОСОБА_1 спеціально для цього запросив з собою. Він їхав на власній машині. В місті Хуст машина УАЗ через неполадку зупинилася, тому він допоміг ОСОБА_1 її штовхати. В цей час до них підійшли працівники поліції, просили надати документи на машину, спитали, хто власник. ОСОБА_1 надав документи та про щось розмовляв з поліцейськими. Саму розмову свідок не чув.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та покази свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії БР №025465 від 15.10.2017 року (а.с.1, 2); письмові пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 3, 4), прихожу до наступного.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими статтями 283, 284 КПАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших.

Визначення доказів у справі про адміністративне правопорушення містить ст. 251 КУпАП.

Згідно п.п.1.10 та 2.5 ПДР, обовязок на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, має тільки водій, тобто особа, яка керує транспортним засобом.

Згідно п.2 Інструкції-1, огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №025465 від 15.10.2017 року зазначено, що 15.10.2017 року о 21 годині 40 хвилин ОСОБА_1 в м. Хуст по вул. Духновича, керував автомобілем марки «УАЗ 469», реєстраційний номер «АТ 64-63 АЕ», з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження в установленому порядку медичного огляду на стан спяніння відмовився у присутності двох свідків.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечував, що 15.10.2017 року вживав спиртне та відмовився від освідчення. Пояснив, що транспортним засобом в момент зустрічі з працівниками поліції він не керував. Автомашиною УАЗ керував тільки ОСОБА_2 Працівники поліції підійшли до автомашини під час вимушеної зупинки через несправність транспортного засобу, у звязку з чим, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вимушені були її штовхати. За кермом залишався ОСОБА_2

Вказані обставини в судовому засіданні 12.12.2017 року підтвердили попереджені про кримінальну відповідальність та допитані в якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №025465 від 15.10.2017 року, правопорушення мало місце о 21.40 годин, протокол складено о 22.30 годин, свідками правопорушення вказані ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Однак, з письмових пояснень вказаних свідків, що приєднані до матеріалів протоколу вбачається, що вони були свідками складення протоколу о 22 годині 25 хвилин, а не свідками вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, тобто факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом вони не бачили.

На неодноразові виклики суду, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, ні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ні інспектор Нодь В.Й., що складав протокол, в суд не зявилися, причини неявки до суду не повідомили.

Отже, суду не надано доказів того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, будучи водієм транспортного засобу (в розумінні п.1.10 ПДР).

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачено ст.130 ч.1 КУпАП, тому, відповідно до ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП, провадження по справі слід закрити.

Керуючись ст. ст. 130 ч.1, 247 ч.1 п.1, 251, 252, 283, 284 ч.1 п.3 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 130 ч.1 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову може бути подано до апеляційного суду Закарпатської області через Іршавський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Іршавського

районного суду : ОСОБА_6