АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 33/796/739/2017 Постанова винесена суддею Вовк Є.І.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Горб І.М., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, та його захисника ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 16 січня 2017 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 16 січня 2017 рокуОСОБА_2визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.

Згідно з постановою суду, 09 грудня 2016 року о 13 год. 20 хв. на 19 кілометрі автодороги «Київ-Чоп» ОСОБА_4, керував автомобілем з номерним знаком НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння (невиразна мова, порушена координація рухів, зіниці очей не реагують на світло). Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_2 наявнийсклад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, вважаючи постанову суду незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати та закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, без з'ясування усіх фактичних обставин справи та дослідження і надання належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, при цьому суд формально підійшов до вивчення обставин справи, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи.

Також зазначає, що розгляд справи у його відсутність, за наявності заяви про те, що він не може з'явитись до суду з поважних причин та бажає взяти участь у розгляді справи, є істотним порушенням норм процесуального права, оскільки такий розгляд справи позбавив його можливості реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема, дати пояснення, заявити клопотання про допит свідків.

Крім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення він був складений у зв'язку з тим, що, на думку інспектора поліції, він керував автомобілем в стані наркотичного сп'яніння та відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння, тобто порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Разом з тим, за змістом вимог ст. 266 КУпАП та п. 1.7 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд особи на стан сп'яніння у закладі охорони здоров'я може проводитись лише у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп'яніння працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами.

Проте, в порушення вимог Інструкції та ст. 266 КУпАП, працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на місці за допомогою спеціальних технічних засобів, а відразу склали протокол за нібито його відмову від проходження медичного огляду у встановленому порядку, при цьому його пояснення, що він не вживає наркотичні засоби та що згоден пройти огляд на місці, працівниками поліції до уваги взято не було.

Таким чином, апелянт вважає, що за умов недотримання працівником поліції вимог щодо огляду водія з використанням спеціальних технічних засобів, відмова особи від проходження медичного огляду (у закладі охорони здоров'я) на стан сп'яніння, не може слугувати підставою для твердження про порушення ним вимог п. 2.5 ПДР України, однак, на вказані порушення вимог закону суддя уваги не звернув та безпідставно визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та наклав на нього адміністративне стягнення.

Також апелянт просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови суду, як пропущений з поважних причин, оскільки він не був присутній при розгляді справи в суді, а копію постанови отримав лише 09.02.2017 року.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення вважаю, що строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3 на підтримку доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та відеозапис, наданий Управлінням патрульної поліції м. Києва, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з'ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апелянта, ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 були дотримані, а висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, який складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, підписано відповідною посадовою особою, ОСОБА_2 та свідками, а також поясненнях свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, якими засвідчено факт відмови ОСОБА_2 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння, рапортом інспектора поліції ОСОБА_7 та розпискою ОСОБА_8 про залишення йому на зберігання автомобіля «КІА», державний номерний знак НОМЕР_1.

До того ж факт пропозиції ОСОБА_2 про проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку у зв'язку з наявністю у працівників поліції обґрунтованої підозри про керування ним автомобілем в стані саме наркотичного сп'яніння та його відмови від проходження огляду на стан такого сп'яніння підтверджується і відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції, який був витребуваний апеляційним судом та переглянутий в судовому засіданні за участі ОСОБА_2 та його захисника.

При цьому, доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про недотримання працівниками поліції порядку виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп'яніння, не заслуговують на увагу.

Відповідно до Розділу II п. 13 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного сп'яніння, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп'яніння згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 Розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Отже, проведення огляду на стан наркотичного сп'яніння можливо лише у медичному закладі, і та обставина, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_2 пройти огляд на місці за допомогою спеціальних технічних засобів, не свідчить про недотримання ними в даному випадку вимог ст. 266 КУпАП.

Щодо розгляду справи судом першої інстанції у відсутність ОСОБА_2, та порушення у зв'язку із цим його прав на надання пояснень по суті правопорушення та заявлення клопотань, то зазначені права ним в повній мірі реалізовані в суді апеляційної інстанції, проте будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ні ОСОБА_2, ні його захисником, не надано.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки його притягнуто до адміністративної відповідальності за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

В той же час, апеляційний суд звертає увагу на те, що суд безпідставно в постанові вказав, що ОСОБА_4 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, оскільки щодо останнього у працівників поліції були підозри про керування транспортним засобом у стані наркотичного сп'яніння та у зв'язку з цим йому і було запропоновано пройти відповідний огляд, відтак у суду першої інстанції не було підстав для зазначення вищевказаної обставини, а тому вона підлягає виключенню з мотивувальної частини постанови, що не впливає на суть прийнятого судом рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького суду м. Києва від 16 січня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 16 січня 2017 року, якоюОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - без змін.

Виключити з постанови суду вказівку на відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва ГорбІ.М.