Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2017 року м. Рівне

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області ОСОБА_1, з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2, на постанову судді Здолбунівського районного суду Рівненської області від 20.02.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 (один) рік.

ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він 21 листопада 2016 року о 16 год. 00 хв. По вул. Шкільна в м. Здолбунів Рівненської області керував транспортним засобом марки «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння, від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з постановою суду першої ОСОБА_2 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як незаконну і закрити провадження у справі в звязку з відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог доводить, що він перебував у тверезому стані і не керував автомобілем, а взагалі знаходився на задньому пасажирському сидінні, що письмово підтверджує ОСОБА_3, яка і керувала даним транспортним засобом. Також зазначає, що він сам запропонував перевірку на стан алкогольного спяніння, на що працівники поліції відповіли негативно. Крім того, під час складання протоколу свідків не було, що суперечить нормам чинного законодавства.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2 щодо задоволення апеляційних вимог приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані в повній мірі.

Викладені у постанові висновки судді про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст.130 КУпАП підтверджуються зібраними у справі та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, вина ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 026716, від 21 листопада 2016 року в якому викладені обставини вчинення правопорушення (а.с.5); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, де останні вказують про відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння (а.с. 6), поясненнями інспекторів поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які пояснили, що після зупинки згаданого автомобіля ОСОБА_2 намагався перелізти з водійського сидіння на заднє пасажирське та доводив що автомобілем керувала ОСОБА_3, яка сиділа на пасажирському сидінні, посвідчення водія при собі не мала і також була з ознаками алкогольного спяніння. Крім того, того ж дня на ОСОБА_2 було складено адміністративний протокол БР № 125455 за ст. 126 КУпАП, а сама за те що він 21 листопада 2016 року о 16 год. 00 хв. керував транспортним засобом без наявного при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, яка ним оскаржена не була, що також можна розцінювати, як доказ того, що саме ОСОБА_2 перебував за кермом автомобіля, а не ОСОБА_3

На підставі зібраних у справі доказів суддя дійшов правильного та обґрунтованого висновку про необхідність притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп'яніння.

А тому, відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння порушив вимоги п.2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_2 про безпідставність та незаконність притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП суд оцінює як спосіб захисту від уникнення ним відповідальності.

При призначенні стягнення ОСОБА_2 суддею дотримані вимоги ст.23, 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника та накладено на нього стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП. Підстав для скасування постанови суду не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Здолбунівського районного суду Рівненської області від 20 лютого 2017 року щодо ОСОБА_2 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Рівненської області: ОСОБА_1