Справа № 136/210/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2017 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Кривенко Д.Т., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Кривенка Д.Т., -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, яка згідно Протоколу автоматизованого розподілу справи передана на розгляд судді Кривенка Д.Т..

У судовому засіданні ОСОБА_1 заявив клопотання про відвід головуючого у справі судді Кривенка Д.Т., мотивуючи тим, що у нього виникли сумніви в обєктивності та неупередженості судді, оскільки на останнього здійснюється зовнішній тиск громадськими діячами та із засобів інтернет ресурсу, отож він буде позбавлений можливості прийняти обєктивне та законне рішення у даній справі, оскільки буде зацікавленим у протилежному.

Суд, заслухавши особу, що притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що з метою недопущення підстав для необєктивного та упередженого розгляду справи, клопотання, необхідно задовольнити з наступних підстав:

Кодекс України про адміністративні правопорушення фактично не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і, відповідно, не передбачають порядку розгляду заяви про відвід.

Між тим, згідно з ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, від 04 листопада 1950 року, кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов'язків або будь-якого обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного терміну незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов'язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно з ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України Про міжнародні договори, від 22 грудня 1993 року, міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Зазначені обставини свідчать про наявність прогалин в національному законодавстві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і, зокрема, врегулювання права на відвід та порядку розгляду заяви про відвід по справам про адміністративні правопорушення.

Таким чином, враховуючи обставини викладені суб'єктом звернення у заяві про відвід, зважаючи, що рішення у справі може викликати сумнів в обєктивності та неупередженості головуючого судді, вважаю за необхідне задовольнити заяву ОСОБА_1 про відвід судді.

Керуючись ст.245, 278, 279, 280, 283 КпАП України, суд, -

П о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Кривенка Д.Т. від участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення №136/210/17 за ч.1 ст.130 КУпАП, - задовольнити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Д.Т. Кривенко