Справа № 307/1937/17 Провадження № 3/307/934/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2017 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Розман М.М., з участю прокурора Варга І.В., особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1, його захисника ОСОБА_2, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, за вчинення адміністративного правопорушення, передбачене ст. 172-6 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №66 від 02.08.2017 року ОСОБА_1, обіймаючи посаду завідувача сектору взаємодії з правоохоронними органами, оборонної та мобілізаційної роботи апарату Тячівської державної адміністрації, будучи згідно підпункту б) пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, в порушення ч.2 ст.52 Закону, в установлений законом десятиденний термін упродовж періоду з 23.09.2016 року по 00 год. 03.10.2017 року не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни в майновому стані, а саме про отримання у спадщину земельну ділянку, площа якої 0.1 га, яка розташована за адресою Закарпатська область, Тячівський район, смт.Буштино, вул.. Волошина (Калініна), 30, вартістю 117 780 гривень чим вчинив правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

Крім цього , відповідно до протоколу №68 від 02.08.2017 року ОСОБА_1, обіймаючи посаду завідувача сектору взаємодії з правоохоронними органами, оборонної та мобілізаційної роботи апарату Тячівської державної адміністрації, будучи згідно підпункту б) пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, в порушення ч.2 ст.52 Закону, в установлений законом десятиденний термін упродовж періоду з 23.09.2016 року по 00 год. 03.10.2017 року , не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни в майновому стані, а саме про отримання у спадщину житлового будинку, площа якого 57.1 кв.м., який розташований за адресою Закарпатська область, Тячівський район ,смт.Буштино, вул.. Волошина (Калініна), 30, вартістю 141 605 гривень, чим вчинив правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

Постановою судді Тячівського районного суду від 29 серпня 2017 року на підставі ст.. 36 ч.2 КУпАп справу №307/1937/17 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 172-6 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушеннята справу №307/1938/17 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 172-6 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення обєднано в одне провадження.

Згідно до протоколів про адміністративне правопорушення за №66 і 68 від 7 листопада 2017 року особа, яка склала протоколи про адміністративне правопорушення уточнила дату вчинення правопорушення і визначила , що у ОСОБА_1 виник обов'язок повідомити НАЗК про суттєві зміни в майновому стані упродовж періоду з 24 вересня 2016 року по 2 жовтня 2016 року та датою вчинення правопорушення є 2 жовтня 2016 року.

ОСОБА_1 в суді свою вину не визнав та пояснив, що подав декларацію про суттєві зміни в майновому стані тільки в письмовому виді, оскільки технічно не міг подати декларацію в електронному виді через постійні технічні перебої в системі електронного декларування. Крім цього, як пізніше дізнався, вартість успадкованого майна не перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб за той рік.

А захисник ОСОБА_2 подав письмове клопотання про закриття провадження у адміністративній справі у зв'язку з відсутністю, на його думку, в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч.2 КУпАп.

Прокурор Варга І.В. в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.2 ст. 172-6 КУпАП, а провадження відносно нього закрити в звязку з закінченням строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу для накладення адміністративного стягнення.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, дохожу наступного висновку.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положення ст.129 Конституції України, які є нормами прямої дії, передбачають розгляд та вирішення справ у судах на засадах змагальності сторін та свободи у наданні ними суду своїх доказів і доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст.172-6 КУпАП відповідальність настає у разі неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Відповідно до ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції», у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Субєктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, визначається лише умисною формою вини, тобто коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

При цьому діяння, передбачені ст.172-6 КУпАП, є діяннями з формальним складом, які можуть бути вчинені тільки умисно.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність субєктивної сторони даного правопорушення.

З врахуванням положень ст.1 Закону №1700-VII, сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобовязана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети. А тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести наявність в діях особи умислу на несвоєчасне подання такого повідомлення.

Як встановлено із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 у період з 24 вересня 2016 року по 2 жовтня 2016 року не подав повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Згідно пояснень ОСОБА_1, несвоєчасне направлення електронної форми повідомлення про суттєві зміни у майновому стані було викликане тим, що технічно не міг подати декларацію в електронному виді через постійні технічні перебої в системі електронного декларування. Крім цього, як пізніше дізнався, вартість успадкованого майна не перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб за той рік.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 умислу на вчинення вказаного адміністративного правовопорушення.

Не здобуто таких доказів і під час судового розгляду зазначеної справи.

Відповідно до вимог ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В матеріалах адміністративної справи відсутні докази, які б підтверджували наявність в діях особи умислу на порушення вимог фінансового контролю.

Крім цього, судом встановлено, що отриманий ОСОБА_1 дохід не перевищує 50 прожиткових мінімумів доходів громадян, встановлений для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, оскільки відповідно до звіту про експертну грошову оцінку та висновками про ринкову вартість земельної ділянки та житлового будинку, у яких зазначено, що їх вартість становить 48846 гривень та 41630 гривень відповідно.

Ці дані дані в суді не спростовано стороною, яка склала протокол та його підтримувала в суді, а суд, з урахуванням принципу змагальності, позбавлений самостійно збирати докази.

Таким чином, в суді встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки обєктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, оскільки отриманий дохід не перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлений для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, а також відсутні відомості про наявність в його діях корупційного інтересу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, вважаю, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні належні та допустимі докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч.2 ст.172-6 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі ст. 247 п.1 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.245,247,251,252,268,283,284,294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Тячівського

районного суду: ОСОБА_3