Номер провадження: 33/785/611/17
Номер справи місцевого суду: 523/1314/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Котелевський Р. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 20.02.2017 року, -

встановив:

Постановою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 20.02.2017 року, -

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, приватного підприємця, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 8 (вісім) місяців та стягнуто судовий збір в розмірі 320 грн. 00 коп.

Згідно постанови судді районного суду, 20.01.2017р., приблизно о 13:30 год., ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки «Toyota», держномер ВН 9007 СТ, по вул. С.Палія 99б/11 в м. Одесі, на території ринку «Меркурій», не врахував безпечну дистанцію та дорожню обстановку, в результаті чого допустив зіткнення із автомобілем марки «Opel», держномер 542-05OA, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Причиною даної дорожньо-транспортної пригоди стало порушення ОСОБА_3 вимог п.15.13 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням судді районного суду Єрмолаєв Д.І., подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому вказує, що повістку про розгляд справи він не отримував, дізнався про існування оскаржуваної постанови лише після її винесення. В доводах апеляційної скарги просить змінити постанову районного суду та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу. Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не прийняв до уваги те, що матеріальну шкоду було відшкодовано на місці ДТП за результатами якого ніхто не постраждав, не врахував, що він повністю визнав свою провину у скоєному та вперше притягується до адміністративної відповідальності.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_3 не зявився, але надіслав до суду клопотання про розгляд його апеляційної скарги за його відсутності, підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити..

Вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до положень ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, або якщо відмовлено у його поновленні.

Як убачається з матеріалів справи, під час судового розгляду оскаржуваної постанови в районному суді ОСОБА_3 не був присутній, а даних про отримання ОСОБА_3 копії оскаржуваної постанови матеріали справи не містять.

За таких підстав, враховуючи право особи на апеляційне оскарження судового рішення під час ухвалення якого вона не була присутня, строк на апеляційне оскарження ОСОБА_3 підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з вимогами ст. 268 КУпАП справа обовязково розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Розгляд справи у відсутності цієї особи допустимий лише при наявності відомостей про своєчасне повідомлення особи про час та місце розгляду справи.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями ОСОБА_3 щодо обставин справи, він визнав свою вину та підтвердив обставини скоєння адміністративного правопорушення, які відображені в протоколі.

За викладених обставин, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повністю доведена та рішення суду щодо визнання останнього винним в скоєні адміністративного правопорушення, є законним та обґрунтованим.

Разом з цим, проаналізувавши матеріали справи та доводи ОСОБА_3 викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що при обранні виду і розміру адміністративного стягнення відносно ОСОБА_3, суддя районного суду не в повній мірі дотримався вимог закону, що потягло за собою необґрунтоване призначення найбільш суворого стягнення, передбаченого санкцією ст.124 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП України та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника ступінь його вини майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

З постанови судді вбачається, що призначивши адміністративне стягнення ОСОБА_3 у виді 8 (восьми) місяців позбавлення права керувати транспортними засобами, суд не в повній мірі дотримався вказаних вимог закону і, при наявності альтернативних стягнень, передбачених ст. 124 КУпАП, призначив стягнення, яке не відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.

Так, мотивуючи своє рішення про позбавлення спеціального права правопорушника, посилаючись на необхідність і достатність накладення саме такого адміністративного стягнення, з метою подальшого запобігання правопорушень, суддя районного суду не врахував тої обставини, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять даних про існування претензій з боку потерпілого.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_3, відповідно до вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП, апеляційний суд враховує характер вчиненого правопорушення, обставини його вчинення, особу порушника, який, відповідно до матеріалів адміністративної справи, вперше притягується до адміністративної відповідальності, визнав себе винним та щиро розкаявся у скоєному, а також ту обставину, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять даних про існування претензій з боку потерпілого.

З огляду на встановлені апеляційним судом обставини, керуючись вимогами ст.ст. 23, 33 КУпАП, суд вважає за можливе задовольнити апеляційну скаргу, змінити постанову суду першої інстанції в частині виду стягнення та призначити ОСОБА_3 адміністративне стягнення у виді штрафу, яке буде достатнім та справедливим, та відповідатиме меті адміністративного стягнення по даній справі.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси, від 20.02.2017 року, якою ОСОБА_3 визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення змінити в частині застосування адміністративного стягнення.

Призначити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, у сумі 340 (триста сорок) гривень.

В решті постанову судді районного суду - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_2