печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3410/17-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2017 року суддя Печерського районного суду м. Києва Тарасюк К.Е., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

встановив:

ОСОБА_1 06 січня 2017 року, приблизно о 01.50 год., за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Яснополянська, 48-а, керувала автомобілем Хонда д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння, про що свідчили нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, проте, всупереч вимогам п. 2.5 Правил дорожнього руху України, від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку відмовилась в присутності двох свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не визнала свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення, пояснила, що 05.01.2017 до пізнього вечора приймала гостей за місцем проживання: АДРЕСА_2. Приблизно о 01.50 год. 06.01.2017 вийшла з квартири та підійшла до свого автомобілю. В автомобілі при ввімкнутому двигуні очікувала на приїзд двоюрідної сестри. Автомобіль сестри під'їхав в супроводі автомобілю поліцейських. Один з патрульних підійшов до її автомобілю та висунув вимогу пред'явити документи, яких в неї при собі не було. За місцем проживання вона взяла документи, пов'язані з управлінням транспортним засобом, які в гаманці разом з паспортом громадянина України, службовим посвідченням судді та грошовими коштами в сумі 3000 грн. передала співробітнику патрульної поліції. Після повернення гаманця виявила відсутність в ньому посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, страхового полісу та 3000 грн. На її прохання повернути зазначені речі та грошові кошти працівники поліції не реагували, запропонували їй на місці пройти огляд на стан сп'яніння, на що вона відмовилась, попросила надати докази керування нею автомобілем та була готова з цього приводу проїхати до лікаря. В подальшому з'ясувалось, що в той час, коли вона писала заяву про злочин за фактом викрадення її речей, працівники патрульної поліції склали на неї адміністративний протокол про нібито відмову від проходження огляду на стан сп'яніння.

Отже, в обґрунтування процесуальної позиції захисту, ОСОБА_1 стверджувала, що транспортним засобом за вищевикладених обставин взагалі не керувала, від проходження медичного огляду на стан сп'яніння не відмовлялась.

При цьому, оскільки ОСОБА_1 в судовому засіданні 02.03.2017 під час встановлення її особи повідомила місце проживання: АДРЕСА_3, і лише 21.03.2017, тобто зі спливом понад 2 місця після надходження справи до суду, ініціювала питання щодо направлення адмінматеріалу до розгляду до Ірпінського суду Київської області, судом не було встановлено доцільності в задоволенні вказаного клопотання з метою недопущення безпідставного спливу строку притягнення особи до адмінвідповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, допитавши свідка, відтворивши відеозаписи з місця події, та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Пунктом 2.9 Правил дорожнього руху України встановлено, що водію заборонено управляти транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або знаходячись під дією наркотичних або токсичних засобів. На вимогу працівника поліції водій зобов'язаний пройти у встановленому порядку медичне освідчення для визначення алкогольного сп'яніння ( п. 2.5 Правил).

Згідно з ст. 130 КУпАП відповідальність за цією нормою настає, зокрема, у випадку керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, або у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння. Таким чином зазначена норма встановлює презумпцію знаходження водія у стані алкогольного (наркотичного, тощо) сп'яніння, якщо останній відмовився пройти медичний огляд у встановленому законом порядку.

Незважаючи на процесуальну позицію ОСОБА_1, її вина у вчиненні адміністративного правопорушення за встановлених судом обставин, підтверджується фактичними даними протоколу про адміністративне правопорушення, який складений компетентною особою і зміст якого відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, показаннями свідка ОСОБА_3 в суді, даними з відеозаписів нагрудних камер інспекторів поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Зокрема, по показаннях свідка ОСОБА_3 в судовому засіданні слідує, що в ніч з 05.01.2017 на 06.01.2017 він ніс патрульну службу в складі екіпажу № 1200. Приблизно у нічний час ним було помічено автомобіль Хонда д.н.з. НОМЕР_1, який з порушенням ПДР перебував на пішохідному переході, при цьому водій, який перебував поруч, поводив себе не адекватно, хитався. Коли вони, здійснивши патрулювання, повертались, то автомобіля на даному місці вже не було. По орієнтуванню вони отримали інформацію щодо перебування даного транспортного засобу, і продовжили патрулювання. В подальшому, вказаний автомобіль ними було помічено по вул.Шевченка в м. Буча з забрудненим заднім номерним знаком, який рухався. Шляхом переслідування вказаний автомобіль було зупинено лише біля будинку № 48-а по вул. Яснополянській. Водій автомобілю ОСОБА_1 мала ознаки перебування в стані алкогольного сп'яніння. Вони запропонували їй пройти огляд на стан сп'яніння на приладі Драгер. ОСОБА_1 відмовилась від проходження огляду на стан сп'яніння на місці шляхом дихання в алкотестер, а згодом взагалі почала стверджувати, що автомобілем не керувала. Через деякий час ОСОБА_1 погодилась пройти медичний огляд на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я, з цією метою сіла до службового автомобілю патрульних, проте як тільки автомобіль рушив, вийшла з нього. Після цього, ним за допомогою жезлу були зупинені свідки, в присутності яких ОСОБА_1 відмовилась від проходження огляду, та за результатами ним було складено протокол про адміністративне правопорушення, у зв'язку з невідповідністю дій ОСОБА_1 вимогам п. 2.5 Правил дорожнього руху України, що свідки засвідчили у своїх поясненнях. Стверджував, що водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом, а не її сестра, яка слідувала за нею по дорозі на червоному автомобілі Хонда.

Показання свідка ОСОБА_3 підтверджуються відеозаписом з нагрудних камер інспекторів поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_4, з яких слідує, що ОСОБА_1 в дійсності керувала автомобілем Хонда д.н.з. НОМЕР_1 та відмовилась проходити у встановленому законом порядку огляд на стан сп'яніння.

Таким чином, зазначені докази спростовують доводи ОСОБА_1 про те, що вона не керувала транспортним засобом за вищевикладених обставин, а по-друге, не відмовлялась від проходження огляду на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я.

Суд також констатує, що навіть після вищевказаних подій ОСОБА_1 не була позбавлена можливості добровільно пройти медичний огляд на стан сп'яніння у нарколога, проте цього не зробила, а, за змістом її показань в судовому засіданні слідує, що вона не заперечує факту перебування в стані алкогольного сп'яніння в ніч з 05.01.2017 на 06.01.2017, що було обумовлено прийомом гостей в цей день.

Таким чином, суд вважає доведеним наявність в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення суд у відповідності до положень ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, позитивні дані про особу ОСОБА_1, яка вперше притягується до адміністративної відповідальності за правопорушення такого роду, відсутність обставин, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, і у виховних цілях призначає стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, яке у відповідності до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 245, 247, 283, 284 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддати її стягненню у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на кориcть держави судовий збір в розмірі 320 грн.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Строк пред'явлення постанови до виконання - 3 місяці.

Суддя К.Е. Тарасюк