Номер провадження: 33/785/1295/17
Номер справи місцевого суду: 520/8013/17
Головуючий у першій інстанції Чаплицький В.В.
Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Прібилов В.М, за участю секретарів судового засідання - Подуст Т.П. та Стоянової Л.І., в присутності особи, як притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Київського районного суду м. Одеса від 18.07.2017 року,-

встановив

Зазначеною постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, тимчасово не працюючий, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком 6 (шість) місяців.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 01.07.2017 року о 21 годині 30 хвилин, ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Honda Civic», д/н НОМЕР_1, по вул. Фонтанська дорога, 50 в м. Одесі, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв зіткнення з трамваєм №7057, внаслідок якого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Своїми діями, ОСОБА_2 порушив вимоги п. 12.1 «Правил дорожнього руху».

За даним фактом співробітниками управління поліції м. Одеси відносно ОСОБА_2 було складено протокол серії БР № 245844 від 01.07.2017 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП України.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_2, не погоджуючись з вказаним судовим рішенням та посилаючись на те, що воно необґрунтоване в частині накладення адміністративного стягнення, порушує питання щодо його зміни.

В обґрунтування своїх доводів, апелянт послався на те, що при прийнятті рішення, судом не були враховані обставини, які пом'якшують його відповідальність, а саме те, що він жодного разу не притягувався до адміністративної відповідальності та свою вину визнав повністю, а накладення судом стягнення вважає занадто суворим.

Вивчивши доводи апеляції та матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - зміні, виходячи з наступного:

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 пояснив, що він провину свою визнає у повному обсязі та кається у скоєному та не оспорює факт вчинення ним правопорушення за встановлених районним судом обставин. При цьому ОСОБА_2 вказав, що зазначене правопорушення стало також наслідком порушення правил дорожнього руху іншим невстановленим учасником дорожнього руху, який фактично змусив його змінити напрямок руху, що в подальшому стало причиною зіткнення його автомобілю з трамваєм. Разом з тим визнав факт того, що під час здійснення маневру автомобіля іншого учасника дорожнього руху розгубився, однак не знімає з себе провини у скоєному, щиро кається,запевнив суд, що зробив належні висновки, в подальшому буде уважним та не буде допускати порушень правил дорожнього руху. При цьому апелянт зазначив, що позбавлення його водійського посвідчення позбавить його можливості належним чином здійснювати трудову діяльність, оскільки працюючи неофіційно, він використовує автомобіль для виконання своєї роботи.

Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, при зазначених у постанові обставинах підтверджується змістом протоколу про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і в апеляційній скарзі не заперечується, тому його дії кваліфіковані правильно за ст.124 КУпАП.

Доказом того, що ОСОБА_2 порушив Правила дорожнього руху України, в результаті чого сталося зіткнення транспортних засобів є також свідчення водія трамваю ОСОБА_3, який пояснив, що вагон трамваю під його керуванням врізався автомобіль під керуванням ОСОБА_2/а.с. 4 /.

Також факт вчинення правопорушення підтверджений наявною у матеріалах справи складеною співробітниками управління поліції м. Одеси схеми ДТП, згідно з якою вбачається, що ОСОБА_2 порушив вимоги ПДР / а.с. 3/.

Дану схему ДТП ОСОБА_2 підписав, зауважень при цьому не висловив та її не оскаржив.

На підставі цього висновок суду першої інстанції про винність ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення. передбаченого ст. 124 КУпАП є обґрунтованим та заснованим на доказах, які є у матеріалах адміністративної справи.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_2 призначено з порушенням вимог ст. 33 - 35 КУпАП.

Так, у випадках, коли санкція закону, по якому особа визнається винною, передбачає різні види стягнень, суддя при винесенні постанови, повинний мотивувати застосування того або іншого виду стягнення.

Як видно зі змісту мотивувальної частини постанови, суддя не мотивував застосування іншого адміністративного стягнення, окрім позбавлення права керувати транспортними засобами, хоча санкція ст. 124 КУпАП передбачає альтернативу.

Тим часом, підстави до призначення ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу, також передбаченого санкцією ст.124 КУпАП, - були.

Так, відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його провини, майнове положення, обставини, які пом'якшують та обтяжують відповідальність.

З матеріалів справи та постанови суду першої інстанції видно, що ці вимоги закону не дотримані, тому що суддя, при накладенні адміністративного стягнення та мотивування свого рішення обмежився загальними фразами і не врахував, що ОСОБА_2 вперше притягується до адміністративної відповідальності, повністю визнав свою провину та щиро розкаюється у вчиненому правопорушенні, що на думку апеляційного суду свідчить про наявність обставини, яка пом'якшує відповідальність.

Як вбачається з документів, наданих до апеляційного суду ОСОБА_2, він одружений та має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_3.

Обставини, що обтяжують його відповідальність у постанові не наведені, отже, вони відсутні.

При цьому також апеляційний суд приймає до уваги твердження апелянта про те, що спричинена в результаті ДТП шкода не є значною, а умови відшкодування були врегульовані за рахунок страхового відшкодування.

За наявності таких даних, позбавлення ОСОБА_2 права керувати транспортними засобами, не можна визнати справедливим, законним і обґрунтованим, тому їй необхідно обрати більш м'який вид адміністративного стягнення.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову судді Київського районного суду м. Одеса від 18.07.2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців, в частині накладення адміністративного стягнення - змінити на штраф у сумі 340 гривень.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області В.М.Прібилов