Справа № 603/216/17
Провадження № 3/603/79/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" травня 2017 р. м. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Іванчук В. М. розглянувши матеріали, що надійшли з Монастириського відділення поліції Теребовлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, не працює, інвалід ІІ групи,

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 як особа, яка протягом року вчинила насильство в сім'ї, без поважних причин не зявився для проходження корекційної програми у назначений термін до 03.02.2017 року в кризовий центр, що по вул. Текстильна, 28/ч, ТРЦ «Подоляни» в м. Тернополі, чим порушив вимоги ст. 10 Закону України «Про попередження насильства в сімї».

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю та щиро розкаявся.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №628065 від 27.03.2017 року, згідно яких ОСОБА_1 як особа, яка протягом року вчинила насильство в сім'ї, без поважних причин не зявився для проходження корекційної програми у назначений термін до 03.02.2017 року в кризовий центр, що по вул. Текстильна, 28/ч, ТРЦ «Подоляни» в м. Тернополі, чим порушив вимоги ст. 10 Закону України «Про попередження насильства в сімї»;

-повідомлення про направлення особи на проходження колекційної програми з розпискою ОСОБА_1 від 16.01.2017 року про отримання направлення;

-пояснення ОСОБА_1 від 27.03.2017 року, зі змісту яких вбачається непроходження ним корекційної програми у зв»язку з відсутністю коштів.

Постановою Монастириського районного суду Тернопільської області від 16.01.2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП без застосування адміністративного стягнення в силу ст.ст. 30-1, 32 КУпАП.

За даних обставин, суд вважає, що в діях правопорушника містяться ознаки адмінправопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї, вчинене особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Вчинення даного правопорушення тягне за собою тягнуть за собою громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин або адміністративний арешт на строк до п'ятнадцяти діб.

У силу ч. 3 ст. 30-1 КУпАП громадські роботи не призначаються особам, визнаним інвалідами першої або другої групи, вагітним жінкам, жінкам, старше 55 років та чоловікам, старше 60 років.

Відповідно до ст. 32 КУпАП адміністративний арешт не може застосовуватись до вагітних жінок, жінок, що мають дітей віком до дванадцяти років, до осіб, які не досягли вісімнадцяти років, до інвалідів першої і другої груп.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом другої групи з дитинства, що підтверджується випискою із акта огляду МСЕК серії ТЕР №103156.

Частиною 1 ст. 33 КУпАП визначено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установленим цим Кодексом та іншими законами України.

Названим Кодексом та законами України не передбачено можливості накладення на правопорушника інших адміністративних стягнень, ніж ті, що передбачені санкцією відповідної статті КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи з дитинства довічно, а також те, що санкція ч.2 статті 173-2 КУпАП не передбачає альтернативного стягнення, крім громадських робіт та адміністративного арешту, суд приходить до переконання про необхідність визнання ОСОБА_1 винним за ч.2 ст.173-2 КУпАП без застосування адміністративного стягнення.

З урахуванням того, що ОСОБА_1 є інвалідом другої групи, на підставі п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 30-1, 32, ч. 1 ст. 173-2, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, без застосування адміністративного стягнення в силу ст. ст. 30-1, 32 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя: ОСОБА_2