П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

15 серпня 2017 року м.Вільногірськ

Суддя Вільногірського міського суду Дніпропетровської області Борцова А.А., розглянувши матеріал, який надійшов з Вільногірського ВП ЖвВП ГУНП в Дніпропетровській області по ч.1 ст.130, ч.1 ст.185 КУпАП відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який народився в м.Верхівцево Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2, не працює, ІНН НОМЕР_1, -

В С Т А Н О В И В:

12.08.2017 року, о 21 год. 40 хв., по вул.Промислова-Степова м.Вільногірська Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом- автомобілем М-2140 н/з НОМЕР_2, який належить ОСОБА_2, з ознаками алкогольного спяніння (невиразна мова, запах алкоголю з порожнини рота),в присутності двох свідків від проходження медичного огляду на стан спяніння відповідно до встановленого порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Також, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1,12.08.2017 року, приблизно о 21 год. 40 хв., на вул.Промислова м.Вільногірська Дніпропетровської області, на вимогу поліцейського при виконанні ним службових обовязків проїхати до Вільногірського ВП, вчинив злісну непокору, а саме: висловлювався лайкою, чіплявся за формений одяг, розмахував руками.

ОСОБА_1 вину визнав повністю та пояснив, що дійсно мали місце вказані факти, у вчиненому щиро кається.

Вислухавши ОСОБА_1, дослідивши письмові матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані та досліджені докази, суд прийшов до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення- відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, знайшов своє підтвердження в суді та підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення, матеріалами справи, показами ОСОБА_1

Разом з тим, суд не вбачає в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КУпАП, за наступних підстав.

Так, відповідно абзацу 2 пункту 7 Постанови №8 ВСУ від 26.06.92 р. «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоровя, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів»,

"... злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обовязків... або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок", на що також посилається Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 11.10.2011 №10-рп/2011. В зазначеній Постанові розглянуто розбіжності між цим поняттям та подібними до нього, наголошено на тому, що злісна непокора передбачає відсутність застосування фізичної сили з боку винної особи, бо в разі її застосування,це вже буде "опір". А зміст же простої, не злісної непокори, розкрито в рішенні Конституційного Суду: так, згідно нього, слово "непокора" означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги.

Разом з тим, в протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано зміст вимог працівників, які висловлювалися працівниками поліції ОСОБА_1, не вказано з якою саме метою останньому пропонувалося «проїхати до Вільногірського ВП», що у даному випадку унеможливлює вирішення питання щодо законності заявлених вимог.

До того ж, в протоколі не конкретизовано в чому саме полягало «чіпляння» за формений одяг, не зазначено, чи була при цьому застосована з боку ОСОБА_1 фізична сила відносно працівника поліції і якого саме, ця особа не визнана по справі потерпілим, не встановлено, чи завдана діями ОСОБА_1 працівнику поліції шкода і яка саме.

Крім того, диспозиція ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення не містить поділу на частини, однак дії ОСОБА_1 кваліфіковані по ч.1 ст. 185 КУпАП, тобто норми, яка не існує.

При таких обставинах, суд прийшов до висновку, що склад правопорушення, передбачений ст.185 КК України в діях ОСОБА_1 відсутній, а провадження по справі в цій частині підлягає закриттю.

До обставин, які помякшують відповідальність ОСОБА_1, суд відносить його щире каяття.

Врахувавши особу правопорушника та обставин справи, суд прийшов до висновку, що правопорушника слід піддати адміністративному стягненню у виді штрафу та позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.

Судовий збір у розмірі 320 грн. 00 коп. підлягає стягненню з правопорушника на користь держави.

Керуючись ст.ст. 36, 40-1, 130, 185, 247, 283, 284, 287, 289, 294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1визнати винним по ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Перерахування провести на користь держави.

Провадження по справі відносно ОСОБА_1по ч.1 ст.185 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1на користь держави судовий збір в розмірі 320 гривень 00 копійок.

Копію постанови в частині позбавлення права керування транспортними засобами направити для виконання начальнику Верхньодніпровського ВП ЖвВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 цього Кодексу, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови, до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Постанову про одночасне накладення основного і додаткового адміністративних стягнень може бути оскаржено за вибором особи, щодо якої її винесено, чи потерпілого в порядку, встановленому для оскарження основного або додаткового стягнення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні.

Постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Відповідно до ч.1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України.

При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження.

Постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Строк предявлення документа для виконання - протягом 3 місяців з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя: підпис ОСОБА_3