Справа № 738/1276/17 Головуючий у 1 інстанції Сова Т. Г.
Провадження № 33/795/519/2017
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2017 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області під головуванням судді Заболотного В.М., з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Менського районного суду Чернігівської області від 02 листопада 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, розлучений, освіта професійно-технічна, не працює, житель АДРЕСА_1,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 320 грн.

Місцевим судом встановлено, що 13 серпня 2017 року, о 20.15 год., по вул. Лермонтова у м. Мена, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21099», д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, незв'язна мова, нестійка хода). Від проходження медичного огляду в медичному закладі для встановлення стану алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, у зв'язку з недоведеністю його вини та відсутністю в його діях складу адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Зазначив, що він не керував транспортним засобом, а за кермом перебував його двоюрідний брат. Вказав, що місцевим судом за його клопотанням не були допитані свідки, зазначені у протоколі, а також працівник поліції, який складав протокол. Крім того, судом не було допитано особу, яка безпосередньо керувала автомобілем. Послався на невідповідність змісту протоколу вимогам закону, а саме: у протоколі невірно вказана дата його народження та містяться виправлення у цій даті. Також, звернув увагу на недостовірність показів свідка ОСОБА_2, яка навмисно його обмовила, через сварку.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених вище підстав, свідка ОСОБА_3, перевіривши доводи скарги та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп'яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Пунктом 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" передбачено, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення від 13.08.2017 року, серії БР №277049, 13 серпня 2017 року, о 20.15 год., у м. Мена, по вул. Лермонтова, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21099», д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, незв'язна мова, нестійка хода). Від проходження медичного огляду в медичному закладі для встановлення стану алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України (а.с.3).

За таких підстав, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, та є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Факт відмови ОСОБА_1 від огляду на виявлення стану алкогольного сп'яніння, підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, згідно яких 13.08.2017 року, в їх присутності, ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп'яніння (а.с.4, 5, 6).

Посилання ОСОБА_1 на відсутність доказів перебування у стані алкогольного сп'яніння, не ґрунтується на закону, оскільки, як вже було зазначено вище, ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність не лише за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

У даному випадку має місце саме відмова водія ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, тобто в його діях наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю доведена, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, а постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Доводи апелянта з приводу наявних порушень у складеному щодо нього протоколі про адміністративного правопорушення, зокрема неправильно вказаній даті його народження, та наявності виправлень, не заслуговують на увагу, оскільки з вказаних ОСОБА_1 порушень, протокол постановою Менського районного суду Чернігівської області від 22 серпня 2017 року був повернутий начальнику Менського ВП ГУНП в Чернігівській області для доопрацювання.

Також, апеляційний суд критично ставиться до пояснень свідка ОСОБА_3, яка останні три роки перебуває з ОСОБА_5 у цивільному шлюбі, а тому є зацікавленою в тому, щоб останнього не притягували до адміністративної відповідальності.

Місцевий суд взяв до уваги саме початкові пояснення свідка, де ОСОБА_3 зазначала, що саме вона викликала працівників поліції, оскільки ОСОБА_1, керуючи автомобілем у стані алкогольного сп'яніння, ледь не збив її з дітьми на вул. Лермонтова у м. Мена, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

З огляду на зазначене, слід визнати, що доводи ОСОБА_1, викладені в апеляційній скарзі з приводу відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, є необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання уникнути встановленої законом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ст.130 ч.1 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Менського районного суду Чернігівської області від 02 листопада 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Заболотний