Справа№464/6675/17
пр.№ 3/464/2331/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2017 року суддя Сихівського районного суду м. Львова Чорна С.З., з участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_3, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

працюючого ДП «ЛБТРЗ» виробничий майтер, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ст. 124 КУпАП,

встановив:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №070489 від 01.10.2017 року, ОСОБА_1 01.10.2017 р. о 12.05 год. на перехресті вул. Зелена- вул.Дністерська у м. Львові, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не надав дорогу автомобілю НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3, який завершував рух через перехрестя, внаслідок чого відбулось з ним зіткнення, чим порушив п. 16.5 ПДР України.

При розгляді вказаного протоколу, ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що рухався прямо по вул. Зеленій у м. Львові. Оскільки перед перехрестям вул. Зелена- вул.Дністерська у м. Львові загорівся червоний сигнал світлофора він зупинився та розпочав рух на зелене світло. Проїжджаючи перехрестя, побачив автомобіль НОМЕР_2, який виїхав з лівої сторони з вул.Дністерської на перехрестя, з яким відбулося зіткнення. Зазначає, що на його транспортному засобі пошкоджена ліва сторона від напрямку водійської дверки до заднього колеса, а тому навіть з пошкоджень його автомобіля видно, що зіткнення відбулося внаслідок недотримання правил ПДР водієм ОСОБА_3, який не завершував маневр, а виїжджаючи на вулицю Зелену з вул.Дністерської просто вїхав в його автомобіль в бік.

Потерпілий ОСОБА_3 під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення зазначив, що винним у вказаній дорожньо-транспортній пригоді вважає ОСОБА_1 Надав пояснення про те, що проїжджав перехрестя вулиць на зелений сигнал світлофора, а автомобіль водія ОСОБА_1 повинен був надати перевагу в русі його автомобілю, який закінчував маневр проїзду через перехрестя.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна

Відповідно до ст. 245 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом. Вимогами ст. ст. 278, 280 КУпАП встановлено, що при підготовці до розгляду справи суд вирішує, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, а при розгляді справи суд зобовязаний зясувати чи було вчинено правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні тощо.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи записів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 16.5 ПДР України передбачено, що у разі подання сигналу регулювальником або ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобов'язаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а також пішоходам, які закінчують перехід.

З досліджених під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення фотографій з місяця ДТП, зокрема, розташуванням транспортних засобів, траєкторії руху та маневру автомобілів, а також отриманих внаслідок ДТП пошкоджень, та схеми дорожньо-транспортної пригоди не вбачається, що ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, порушив п. 16.5 ПДР України, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем НОМЕР_2.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, враховуючи даний конституційний принцип, вважаю, що відомості у протоколі про адміністративне правопорушення не виключають сумнівів у наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, і не можуть бути визнані достовірними, оскільки не грунтуються на об?єктивних доказах.

В справі не встановлено жодного належного і допустимого доказу, який би вказував на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і який би достовірно підтверджував на порушення останнім Правил дорожнього руху України, внаслідок чого відбулась дорожньо-транспортна пригода.

Виходячи з наведеного, з урахуванням вимог ч.1 ст.247 КУпАП, вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю у звязку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Чорна С. З.