Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 331/7894/16-п Головуючий в 1 інстанції Пивоварова Ю.О.
Провадження №33/778/131/17 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2017 року місто Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі судді Дадашевої С.В.,

розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за апеляційною скаргою останнього на постанову Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 11 січня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України. який тимчасово не працює, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 18 листопада 2016 року о 13 годині 45 хвилин в м.Запоріжжя по вул.Фортечна, 88, керуючи автомобілем НОМЕР_1, перебував в стані алкогольного спяніння, чим порушив п.2.9 (а) ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить вищевказану постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що він, не оспорюючи фактів, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення (час, місце, подію) від 18 листопада 2016 року, не погоджується з процедурою проведення огляду на стан спяніння працівниками поліції, оскільки технічний засіб алкотестер «Драгер», який був наданий йому працівниками поліції, мав використану трубку (мундштук). При ньому вказану трубку для здійснення забору повітря працівники поліції не розпаковували. На думку апелянта, суд не перевірив його доводів з приводу порушення працівниками поліції процедури проведення огляду на місці. Крім того зазначає, що у складеному відносно нього протоколі про адміністративне правопорушення неповно відображені дані про свідків правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Вчинення ОСОБА_2 вищевказаного правопорушення підтверджується: відомостями, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 №385080 від 18 листопада 2016 року (а.с.1), результатами проведеного огляду на стан спяніння за допомогою технічного засобу - Drager Alkotester (а.с.1а), актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким з результатами огляду (1, 38 проміле) ОСОБА_2 погодився, що засвідчив своїм підписом у присутності свідків (а.с.2), поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, які підтвердили результати огляду ОСОБА_2, а також те, що від відповідного огляду в закладі охорони здоровя останній відмовився (а.с.4-5), та ін.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі зясував обставини справи та не врахував його пояснення, є безпідставними, оскільки у судовому засіданні суд заслухав представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_5, яка вказувала на недоліки складеного відносно ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення; дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Та обставина, що у протоколі не зазначені повні відомості щодо свідків - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, на думку суду апеляційної інстанції, не вказує на недостовірність відомостей, в цьому протоколі викладених, та не спростовує правильність висновків суду першої інстанції.

Твердження апелянта про порушення судом його процесуальних прав, є безпідставними через наступне.

Згідно з матеріалами справи, захист ОСОБА_2 при розгляді справи судом здійснювала адвокат ОСОБА_5, яка заявила доводи на захист ОСОБА_2, які аналогічні викладеним в апеляційній скарзі. Клопотань про відкладення розгляду справи від захисника не надходило.

Викладене підтверджує той факт, що ОСОБА_2 був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи від нього також не надійшло.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

В апеляційній скарзі не наведено жодного переконливого доводу на спростування вказаних висновків.

Обставини, на які посилається апелянт - про застосування працівниками поліції при його огляді використаного технічного засобу, нічим не підтверджені.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, врахувавши характер вчиненого правопорушення, особу порушника та ступінь його вини.

Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_2, правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 11 січня 2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її винесення й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1