Справа № 463/5904/16-п Головуючий у 1 інстанції: Головатий Р.Я.
Провадження № 33/783/210/17 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року апеляційний суд Львівської області у складі: судді апеляційного суду Партики І.В., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 25.01.2017р.

встановив:

Постановою судді Личаківського районного суду м. Львова від 25.01.2017р. ОСОБА_1, 23.08.1994р. народження, громадянина України, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 у користь держави судовий збір у сумі 320 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1, 29.11.2016р. о 4 год. 42 хв. у м. Львів-Винники на вул. Грушевського, 4, керував автомобілем НОМЕР_1, у стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України

Не погоджуючись із даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування покликається на те, що постанова судді не відповідає вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП, суперечить фактичним обставинам справи, його поясненням даним у суді. Висновок судді є упередженим, безпідставним та необґрунтованим, зробленим без повного та обєктивного дослідження обставин справи, з порушенням права на захист. Зазначає, що судом було проігнорованого його право скористатись юридичною допомогою при розгляді даної справи. Розгляд справи проведено без адвоката, хоча він заперечував проти цього, а його відповідна заява була залишена поза увагою суду. Окрім цього, судом було обмежено його в правах заявляти клопотання про виклик свідків, допит у суді працівників поліції, витребування додаткових матеріалів. Вважає, що доказом упередженості та несправедливості суду є те, що його було викликано судовою повісткою у суд на 02.02.2017р., проте розгляд справи відбувся 25.01.2017р. Покликавшись у оскаржуваній постанові на письмові показання свідків, суд таких у судове засідання не викликав, а також не звернув уваги на те, що в акті огляду на стан алкогольного спяніння прізвище свідка ОСОБА_3 зазначено як двох свідків, а у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено анкетні дані зовсім іншого свідка. Зазначає, що всупереч Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного спяніння, працівники поліції огляд на стан спяніння провели не на місці зупинки транспортного засобу. Окрім цього, працівники поліції на вимогу не надали для ознайомлення сертифікат відповідності та свідоцтво на вимірювальний прилад.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та в його інтересах адвоката ОСОБА_4, які підтримали апеляційні вимоги та просили задоволити апеляційну скаргу, пояснення інспектора патрульної поліції ОСОБА_5, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, детально дослідивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 373781 від 29.11.2016р., у якому ОСОБА_1 у графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» зазначив, що йому терміново потрібно було зїздити у лікарню, і будь яких зауважень щодо змісту даного протоколу ОСОБА_1 не навів (а.с. 2); результатами тесту на алкоголь № 6820 від 29.11.2016р., який встановлено приладом «Драгер» (а.с.1); актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3); письмовими поясненнями свідків проведеного огляду (а.с.4, 5).

У засіданні суду апеляційної інстанції інспектор патрульної поліції ОСОБА_5 підтримав складений ним протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та пояснив, що підставою для зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 було невідповідність стандартам підсвітки номерного знаку, у звязку із чим водію було зроблено усне зауваження, та виявлено у водія ОСОБА_1 ознаки алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, нечітка вимова. Зазначив, що ОСОБА_1 повідомив про те, що вживав алкоголь на дискотеці, після чого годину спав і потім поїхав до магазину. Інспектор відмітив, що ОСОБА_1 з метою визначення стану алкогольного спяніння було запропоновано проїхати у медичний заклад або пройти огляд на стан спяніння на місці. Від проходження огляду на стан спяніння у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, та пройшов такий огляд на місці з використанням приладу «Драгер» у присутності двох свідків. Інспектор Савюк Б.Л. представив апеляційному суду копії свідоцтва про державну реєстрацію приладу «Драгер», свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки та сервісної гарантійної книжки на Drager Alcotest 6820, та заперечив, що дані документи ОСОБА_1 вимагав предявити при проведенні огляду.

Доводи апеляційної скарги про те, що в акті огляду на стан алкогольного спяніння прізвище свідка ОСОБА_3 зазначено як двох свідків, а у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено анкетні дані зовсім іншого свідка є безпідставними, оскільки такі спростовуються матеріалами справи.

З урахуванням наведеного апеляційний суд вважає подану у справі апеляційну скаргу безпідставною, та не вбачає підстав для скасування постанови судді Личаківського районного суду м. Львова від 25.01.2017р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яку вважає законною та обґрунтованою.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 25.01.2017р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_6