Справа № 308/8509/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2017 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши адміністративні матеріали поліцейського СРПП №4 Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянки України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відомості про ідентифікаційний податковий номер платника податку в матеріалів справи відсутні, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №059022 від 20.08.2017 року встановлено, що 20 серпня 2017 року близько 18 год. 30 хв. водій ОСОБА_1, керувала автомобілем марки «БМВ 520і», р/н AO 3535 АН, на 787 км+200м автодороги Київ-Чоп, поблизу с.Дубрівка Ужгородського району, в напрямку м.Мукачево, з ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з ротової порожнини), від походження огляду на стану спяніння відмовилась у встановленому законом порядку у присутності двох свідків, чим порушила вимоги п.2.5 ПДР.

ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, клопотання про відкладення справи до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд, у відповідності до положень ст. 251 та ст. 252 КУпАП, вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП кваліфіковані правильно.

Вина правопорушника підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії БР №059022 від 20.08.2017 р., рапортом поліцейського СРПП №4 Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області від 20.08.2017 року, поясненнями від 20.08.2017 року ОСОБА_1.

Відповідно пункту 2.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан спяніння визначено ст. 266 КУпАП та інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України від 9 листопада 2015 року № 1452/735.

Відповідно до ст. 266 КУпАП та п. 1.2 Інструкції - огляд водіїв на стан спяніння проводиться лише у тому випадку, коли є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.

Відповідно до п. 1.3. Інструкції, ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Так, п. 3. Інструкції передбачено, що направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан спяніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами). Огляд на стан алкогольного спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Згідно розяснень, що міститься в п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року №14 під керуванням транспортними засобами слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортними засобами, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані спяніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

При накладені адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ч.2 ст.33 КУпАП, та вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами. Так, приходжу до переконання про доцільність накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом.

Згідно положень ч.5 ст.283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21 грудня 2016 року № 1801-VIII, з 1 січня 2017 року установлено прожитковий мінімуму для працездатних осіб у розмірі 1600 гривень. Таким чином, правопорушнику необхідно сплатити судовий збір в розмірі 320,0 грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130 ч.1, 283,-285 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закон України «Про судовий збір» суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в еквіваленті становить 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір на користь держави у розмірі 320,00 грн.

Реквізити для сплати судового збору за рішенням суду (постанови) про стягнення в дохід держави коштів: рахунок отримувача 0001, назва отримувача коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві, код банку отримувача МФО 820019, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_2