Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/126/17
Єдиний унікальний № 333/5272/16-п Головуючий в 1-й інстанції - Боровікова А.І.
Категорія - ст. 130 ч. 1 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції - Гріпас Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Гріпас Ю.О., за участю захисника адвоката Симонця А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 листопада 2016 року, в якій останнім також порушено питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення

в с т а н о в и в:

постановою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 листопада 2016 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП притягнуто ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_2, із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортним засобами на строк 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп.

Як зазначено в постанові, 12.09.2016 року о 23 год. 19 хв., в м. Запоріжжі по вулиці Новокузнецькій буд. 13, водій ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального приладу Drager Alcotest 6810 та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків. Від керування транспортного засобу відсторонений.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді від 14.11.2016 року, посилаючись на те, що розгляд справи відбувся у його відсутність без належного повідомлення про час та місце її розгляду, через що про існування оскаржуваної постанови йому стало відомо лише 26.12.2016 року після отримання копії цього судового рішення.

По суті скарги ОСОБА_3 посилаючись на незаконність постанови через істотне порушення вимог процесуального закону зазначає, що судом порушено його право передбачене ст. 268 КУпАП, розглянув справу не об'єктивно та неповно без врахування його пояснень та клопотань, які він мав намір подати. Проявивши неповноту судового розгляду справи, суд прийшов до помилкового висновку про його винуватість. Просить вищевказану постанову суду скасувати, та закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування своїх вимог вказує на невідповідність висновків суду, викладених у постанові, фактичним обставинам справи, оскільки при складання адміністративного протоколу ніяких письмових пояснень ні він, ні свідки працівникам поліції не давали. На думку апелянта, суд не перевірив всі матеріали справи з достатньою повнотою. Також зазначає, що при складанні протоколу, працівником поліції йому не було роз'яснено всіх прав. Крім того, ОСОБА_3 зазначає, що від проходження огляду за допомогою алкотестеру Драгер він не відмовлявся, а в свою чергу запропонував поліцейським виконати дану вимогу у встановленому законом порядку і без порушення елементарних гігієнічних норм.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисник адвокат Симонець А.О. частково підтримав апеляційну скаргу і просив визнати ОСОБА_3 винним у вчинені адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові від проходження медичного огляду на стан сп'яніння та просив закрити справу в порядку ст. 38 КУпАП, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню.

У відповідності до вимог ст. ст. 289, 294 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 порушує питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді від 14 листопада 2016 року стосовно нього, посилаючись на поважність пропуску цього строку.

Враховуючи, що розгляд справи відносно ОСОБА_3 відбувся у його відсутність, суд апеляційної інстанції доходить висновку про поновлення останньому строку на апеляційне оскарження постанови від 14.11.2016 року.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_3 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджуються матеріалами справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення від 13.09.2016 року серія АП2 № 367094 про порушення останнім вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України (а.с. 1), поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а.с. 7,8), які засвідчили відмову ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою спеціального приладу та у медичному закладі, Актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3), направленням на огляд (а.с.4), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.09.2016 року, згідно якого ОСОБА_3 відмовився від медичного огляду в присутності лікаря (а.с.6), а також поясненнями свідка ОСОБА_6 (а.с.9).

Таким чином, з огляду на наведені вище докази, які містяться в матеріалах справи, суддя дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З метою перевірки доводів, що наведені в апеляційній скарзі, під час судового розгляду судом апеляційної інстанції переглянуто відеозапис з нагрудного відео реєстратора поліцейського роти ДПС ГУПН в Запорізькій області, з якого встановлено, наявність в діях ОСОБА_3 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_3 та його захисника, про те, що суд порушив його права, розглянувши справу у його відсутність без належного сповіщення про час та місце її розгляду, підтверджені матеріалами справи. Згідно протоколу місце проживання ОСОБА_3 вказано невірно, у зв'язку з чим, він не був належним чином повідомлений про розгляд справи, а про існування оскаржуваної постанови йому стало відомо лише 26.12.2016 року після отримання копії цього судового рішення

Таким чином, вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_3 пропустив строк на апеляційне оскарження зазначеної постанови з поважних причин, внаслідок чого цей строк підлягає поновленню.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Всупереч зазначених вимог закону, суд не вжив необхідних заходів для належного сповіщення ОСОБА_3 про час та місце розгляду справи стосовно нього, про що свідчить відсутність в цих матеріалах відповідних даних про це, чим порушив його права, передбачені ч. 1 ст. 268 КУпАП, а також обов'язковість дотримання вимог закону про своєчасне сповіщення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про час та місце розгляду справи.

Крім того, в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_3 від 14.09.2016 року про видачу копії протоколу відносно нього та тимчасового посвідчення, з якої вбачається, що ним вказано адресу місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4. Також до матеріалів справи долучено Архів ПДР, в якому вказано адресу проживання правопорушника ОСОБА_3 АДРЕСА_3. Отже, при розгляді адміністративного матеріалу, у суду не виникло сумнівів, щодо невідповідності в даних правопорушника, що призвело до неналежного повідомлення ОСОБА_3 про час та місце розгляду справи.

Тому доводи ОСОБА_3 в цій частині є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Натомість не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_3 про те, що від проходження огляду за допомогою алкотестеру Драгер він не відмовлявся, оскільки вони не знайшли свого фактичного підтвердження, як в суді першої, так і апеляційної інстанції. Крім того, в судовому засіданні апеляційної інстанції адвокат вказав, що дійсно мала місце відмова ОСОБА_3 від проходження медичного огляду, що само по собі є складом адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на вказані докази, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав піддавати сумніву висновки суду про причетність ОСОБА_3 до вказаного адміністративного правопорушення, а тому вважає необхідним у задоволенні апеляційної скарги останнього відмовити.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 листопада 2016 року.

Постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 листопада 2016 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП із застосуванням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортним засобами на строк 1 рік, залишити без змін.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області Ю.О. Гріпас