Провадження № 3/702/261/17
Справа № 702/815/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про закриття провадження

21 листопада 2017 року м. Монастирище

Суддя Монастирищенського районного суду Черкаської області Мазай Н.В., з секретарем Ясінською О.А., з участю захисника ОСОБА_1, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 розглянувши матеріали, які надійшли від Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП ,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 426922 від 27.08.2017 року складеного працівниками Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_2, 27.08.2017 року о 00 год. 15 хв. по вул. Гагаріна м. Монастирище Черкаської області керував автомобілем OPELVECTRA д/н WMLV884 в стані алкогольного спяніння, від проходження медичного освідчення на стан сп»яніння відмовився в присутності свідків. ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Права особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП розяснено.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 вину не визнав повністю, показав, що 27 серпня 2017 року він приїхав з міста Києва. Забрав з центру м. Монастирище ОСОБА_3, з яким поїхав до магазину «Майстерок», де зупинився на вул. Гагаріна та перебував за кермом автомобіля. По дорозі до цього місця, вони з ОСОБА_3 нікуди не заїзджали і він з автомобіля не виходив. В той вечір він не вживав спиртні напої. Через 10-15 хвилин, під»їхали працівники поліції та почали вимагати в нього документи на автомобіль. Надати документи він відмовився, оскільки працівники поліції не пояснили йому причину такої вимоги. Після чого вони почали складати протокол про те, що він керував автомобілем в нетверезому стані. Працівники поліції дали йому прибор для проходження тесту на алкоголь. Він відмовився проходити тест, оскільки прибор вже показував цифри. Надати, на його вимогу сертифікат на прибор, працівники поліції відмовилися. В його присутності прилад, для проходження тесту на алкоголь не розпаковували, він вже був складений. Він запропонував проїхати на швидку допомогу, для проходження медичного освідування, але працівники поліції відмовилися його везти на швидку допомогу при цьому причину відмови не пояснили. Свідків працівники поліції запросили вже після того, як він відмовився продувати прилад. Свідки чули, що він відмовився пройти тест «Драгер» і просив працівників поліції їхати на швидку, для проходження освідування, що і посвідчили в протоколі про адміністративне правопорушення. В той час, коли він вимагав сертифікат, свідків ще не було. Свідок ОСОБА_3 був присутній при цих подіях, але стояв осторонь. Через деякий час працівники поліції зателефонували його батьку, який приїхав на місце події. Пояснення в протоколі про адміністративне правопорушення він писав власноручно, розписувався.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показав, що 27 серпня 2017 року, близько нуля годин, під час патрулювання м. Монастирище, до нього зателефонував начальник сектору ОСОБА_5, який перебував в іншому службовому автомобілі разом з начальником поліції ОСОБА_6, та повідомив про водія, який в не тверезому стані, з нестійкою ходою, сів за кермо автомобіля та керував ним. При цьому вказали, який саме автомобіль, марки «Опель Вектра». Разом з ним в службовому автомобілі перебував дільничний ОСОБА_7. На вул. Гагаріна, приблизно через 3-5 хвилин після повідомлення, ними був помічений вказаний автомобіль. В зв»язку з проведенням операції за умовною назвою «Мігрант» та в зв»язку з тим, що автомобіль був на іноземних номерах, вони зупинили вказаний автомобіль за допомогою проблискових маячків. Крім цього, автомобіль мав несправності зовнішньо світлових приладів. Автомобілем керував ОСОБА_2 і крім нього в автомобілі був пасажир. Першим до автомобіля підійшов він, а позаду нього стояв ОСОБА_7 Він просив водія надати документи на автомобіль для перевірки, але водій відмовився, причину відмови не пояснив та зачинив автомобіль на ключ. Пізніше водій повідомив, що посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу залишилось вдома. Оскільки від водія було чути запах алкоголю йому було запропоновано пройти тест на алкоголь за допомогою приладу «Драгер», який сертифіковано, в присутності свідків. Надати сертифікат на прилад водій не вимагав. ОСОБА_2 від медичного освідування за допомогою приладу «Драгер» відмовився, проїхати на швидку не пропонував, а від їх пропозиції проїхати на швидку допомогу для освідування відмовився не пояснюючи причини відмови. Під час складання протоколу, ними було залучено свідків, яких запросив ОСОБА_7 і ОСОБА_2 в присутності свідків відмовився пройти тест на алкоголь та проїхати на швидку допомогу. Він роз»яснив ОСОБА_2 положення ст. 63 Конституції України. Чи роз»яснював особі права, передбачені ст. 268 КУпАП, не пам»ятає. Свідкам права роз»яснювались. Під час складання протоколу водій відмовився від підпису, від надання пояснень, від проходження медичного огляду на стан сп»яніння в медичному закладі. Свідки засвідчили відмову ОСОБА_2 від проходження тесту на алкоголь та поставили свої підписи в протоколі. Він протокол підписав 27.08.2017 року. Під час складання протоколу були присутні ОСОБА_7, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, в силу своїх службових обов»язків. В той вечір складався лише один протокол. Пояснення ОСОБА_2 давав через два дні, коли йому був показаний протокол і він повідомив, що напише пояснення. Корегування в протокол вносились після того, як свідки поставили підпис. Автомобіль було вилучено, складено протокол затримання. Водій відмовився привезти документи, хоча вони його чекали півтори години. Документи на автомобіль обіцяв привезти батько водія, який приїхав на місце події та забрав ОСОБА_8, сам порушник не керував автомобілем. Автомобіль був затриманий, оскільки він заважав руху інших автомобілів, про що був складений протокол огляду та затримання автомобіля. Протокол про несправність зовнішньо світлових приладів не складався, оскільки несправності були усунуті на місці. 29.08.2017 року складена постанова за ч.1 ст. 126 КУпАП, оскільки не було надано документів на автомобіль, протокол не складався.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показав, що 27 серпня 2017 року його з центру м. Монастирище, в темну пору доби, автомобілем забрав ОСОБА_2, який їхав з м. Києва. В них були спільні справи. Автомобіль рухався зі швидкістю 20-30 кілометрів, вони не поспішали, правил дорожнього руху не порушували. ОСОБА_2 повідомив, що в нього ще є справи та потрібно зустрітися з людиною. Вони зупинилися поруч з магазином «Мастерок». По дорозі вони не зупинялися, нікуди не заходили, з автомобіля не виходили. Через деякий час, приблизно через 5-10 хвилин, до їх автомобіля під»їхав екіпаж поліції. Вони вийшли з автомобіля. ОСОБА_2 спілкувався з працівниками поліції, про що саме він не чув, оскільки стояв осторонь. ОСОБА_2 в нетверезому стані не перебував, ознак алкогольного сп»яніння в нього він не бачив, запаху алкоголю не чув. Він чув, як ОСОБА_2 повідомив, що в трубку він дути не буде, а просив працівників поліції поїхати на швидку допомогу, для проходження тесту. При цьому були присутні три чи чотири працівники поліції, прізвища яких йому невідомі. Працівники поліції ОСОБА_2 на швидку допомогу не завезли, а чому саме, йому не відомо. Він свідків не бачив, які документи хто підписував не бачив. В нього працівники поліції пояснення не відбирали, хоча він був пасажиром даного автомобіля, і дати пояснення не пропонували.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що 27.08.2017 року, після 24 години, йому зателефонував ОСОБА_3 та його син ОСОБА_2, які повідомили, що їх зупинили працівники поліції, в м. Монастирище по вул. Гагаріна, поблизу школи № 5 та магазину «Мастерок». Він під»їхав на місце події, де знаходився автомобіль його сина та два автомобіля поліції. Там були присутні його син, ОСОБА_3, начальник поліції ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ще два працівники поліції. Більше на місці події нікого не було, свідків він не бачив. Коли він приїхав, йому повідомили, що його син в стані алкогольного сп»яніння. Він запропонував це перевірити, але працівники поліції відмовилися, як відмовилися і поїхати на швидку допомогу для освідування сина. Син пояснив, що працівники поліції вимагають в нього документи. При цьому ОСОБА_2 повідомив, що всі документи є, права, технічний паспорт, крім доручення на керування цим автомобілем, але вони знаходяться дома. Він разом з сином та ОСОБА_3 поїхали за документами. Коли вони повернулися автомобіля на місці події не було. В телефонному режимі начальник поліції ОСОБА_6 йому повідомив, що автомобіль в поліції, його забрали, та вимагав привезти документи. В 2 години ночі він відмовився везти документи та поїхав додому. Автомобіль їм не повернули, але документи вони надали поліції наступного дня. Начальник поліції повідомив, що оскільки доручення на автомобіль польською мовою, яку він не розуміє, автомобіль їм не повернуть. Вони зробили переклад доручення в м. Умань, але й після цього їм автомобіль не повернули. 27.08.2017 року, його син ОСОБА_2, приїхав з м. Київ і в стані алкогольного сп»яніння не перебував. Через декілька днів, його син ОСОБА_2 в приміщені поліції писав пояснення.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показав, що 27.08.2017 року він, в першому екіпажі, разом з ОСОБА_6 та другий екіпаж - ОСОБА_4 і ОСОБА_7, здійснювали патрулювання, під час оперативно-профілактичного відпрацювання області під умовною назвою «Мігрант», виявлення іноземних осіб, які порушують закони нашої держави. На вулиці Миру, вони помітили біля магазинів, припаркований автомобіль марки «Опель», а біля нього дві особи, серед яких був ОСОБА_2. Повертауючись, цим же маршрутом, близько 23.30 години, вони помітили, що дані особи знаходились там же, біля автомобіля та перебували в нетверезому стані, про що говорили їх децентралізовані рухи. За кермом ніхто не сидів, до автомобіля вони не підходили, громадський порядок не порушували. Проїхавши повз них, в дзеркало заднього виду, вони побачили, що автомобіль почав рух. В них не було можливості, одразу зупинити вказаний автомобіль, щоб перевірити осіб на стан спяніння, він зателефонував другому екіпажу, який патрулював вул. Соборну, в напрямку якої рухався вказаний автомобіль. Другий екіпаж зупинив автомобіль по вул. Гагаріна. Приїхавши з ОСОБА_6 на місце зупинки автомобіля, через декілька хвилин, після їх повідомлення, вони побачили, що громадянин ОСОБА_2 відмовився надавати будь-які документи на автомобіль, автомобіль був закритий і водій повідомив, що ключі загубив, документів в нього не має. Після цього, ОСОБА_7 з ОСОБА_4 покликали двох понятих, в присутності яких вони здійснювали складання адміністративного протоколу. Свідки були залучені через декілька хвилин після їх приїзду і вони бачили, як зупиняли автомобіль, оскільки стояли напроти, та підтвердили це. Під час складання адміністративного протоколу, який складав ОСОБА_4, він зачитав громадянину ОСОБА_2 ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Пристрій «Драгер» був складений в коробку, яку відкривали в присутності понятих та особи, яка має продувати трубку, поруч знаходиться пристрій, який друкує результат тесту. Всі складові частини приладу зберігалися окремо, в тому числі і муштуки. В присутності понятих муштук не розпаковували, оскільки ОСОБА_2 відмовився пройти тест. ОСОБА_2 відмовився продувати прилад «Драгер», відмовився від медичного освідування в лікарні, в присутності понятих і при цьому причину відмови не пояснював. Він був присутній коли ОСОБА_4 пропонував ОСОБА_2 пройти тест на алкоголь, при свідках, продути пристрій «Драгер», який був сертифікований. ОСОБА_2 запропоновано було пройти алкотест та медичне освідування у зв»язку з тим, що його рухи були не чіткі і з ротової порожнини було чути запах алкоголю. Після цього громадянину ОСОБА_2 було запропоновано ще раз надати документи на автомобіль, на що вони отримали відмову. Після цього було запропоновано, щоб документи та ключі на автомобіль привезли батьки ОСОБА_2 Він зателефонував своєму батькові, приїхав батько і вони разом з громадянином ОСОБА_2 поїхали за документами та ключами від автомобіля. Автомобіль залишили на перехресті. Приблизно через дві з половиною години було прийнято рішення даний автомобіль доставити до Монастирищенського ВП, оскільки він був залишений на перехресті і перешкоджав руху інших автомобілів про що було складено ОСОБА_4, в присутності запрошених двох понятих, протокол вилучення автомобіля. Відносно ОСОБА_2 також було складено протокол про адміністративне правопорушення за керування автомобілем без відповідних документів.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав, що в ніч з 26 на 27 серпня 2017 року він, виконуючи вказівку керівництва, заступив, як відповідальний від керівництва Монастирищенського ВП, спільно з ОСОБА_5 на патрулювання, перевірку несення служби підлеглими, зокрема інспектором Гончаруком і дільничним інспектором Русановим, які охороняли громадський порядок, а також інспектор Гончарук здійснював роботу по забезпеченню безпеки дорожнього руху. Близько 24 години, в центрі м. Монастирище, поблизу магазинів, помітили автомобіль «Опель» на іноземних номерах. Біля автомобіля стояв ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в діях яких були видимі ознаки алкогольного сп»яніння, зокрема вони хитались. Через деякий час, приблизно через 10 хвилин, вони знову проїзджали вказане місце, і проїхавши, в дзеркало заднього виду побачили, що вказані особи сіли в автомобіль та розпочали рух в бік вул. Соборної, саме там де несли службу ОСОБА_4 з ОСОБА_7. ОСОБА_5 зателефонував до ОСОБА_4, та повідомив про даний автомобіль. Коли ОСОБА_5 знову набрав ОСОБА_4В, через деякий час, ОСОБА_4 повідомив, що даний автомобіль вони зупинили поблизу магазину «Мастерок». Приїхавши на місце події, через декілька хвилин, після зупинки автомобіля, вони побачили там ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_7, а ОСОБА_3, перебував на відстані 20 метрів від автомобіля. ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного сп»яніння, від нього був чутний різкий запах алкоголю. ОСОБА_2 намагався з ним спілкуватися, вирішити це питання, а він відразу попередив його про відповідальність. В його присутності, ОСОБА_4 запитав у ОСОБА_2 документи, на що ОСОБА_2 повідомив, що документи відсутні, автомобіль він зачинив і ключів теж у нього не має. ОСОБА_4 дістав пристрій «Драгер», який знаходився в кейсі, де також були документи на прилад, сертифікат з повіркою та відповідними печатками і запропонував ОСОБА_2 пройти тест. ОСОБА_2 на той час визнавав, що він в стані алкогольного сп»яніння, але відмовився пройти тест. ОСОБА_7 запросив двох свідків, хлопця та дівчину, які були біля будинку. ОСОБА_4 в присутності понятих зачитав права та обов»язки ОСОБА_2, права понятих. Один з понятих, навіть обурювався з приводу того, як можна в такому стані керувати автомобілем. ОСОБА_4 склав протокол. ОСОБА_2 відмовився продувати пристрій «Драгер», відмовився від медичного освідування в лікарні за участі медичних працівників вже в присутності запрошених свідків. ОСОБА_2 було роз»яснено, що відмова не звільняє його від відповідальності. ОСОБА_2 також було роз»яснено право зателефонувати близьким, щоб забрали автомобіль, оскільки він в подальшому ним керувати немає права. Приїхав батько ОСОБА_2, якому він повідомив, що автомобіль перешкоджає рухові інших автомобілів і його потрібно забрати. На запитання батька про документи, ОСОБА_2 чіткої відповіді не надав. Після цього, він їх повідомив, що вони будуть чекати допоки привезуть документи. Пройшло багато часу, коли повернувся батько ОСОБА_2 та повідомив, що в автомобілі тепло, син заснув, оскільки сп»янів, а він поспішає на Київ і ніяких документів, ключів він везти не буде. В зв»язку з цим вони були вимушені евакуювати автомобіль на територію майданчику відділку поліції. ОСОБА_2 на місці нічого не писав, оскільки він відмовився надати пояснення. Коли ОСОБА_2 писав пояснення в протоколі йому невідомо. На місці, одразу в присутності понятих, був складений протокол відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а пізніше за відсутність в ОСОБА_2 документів, оскільки вони чекали, що документи привезуть. ОСОБА_2 після зупинки автомобіля було запропоновано пройти алкотестер «Драгер» оскільки він перебував в стані алкогольного сп»яніння, в нього була не стійка хода, сильний, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, навіть батько його говорив, що він сильно сп»янів, що навіть не може розмовляти.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показав, що в кінці серпня місяця 2017 року, він з ОСОБА_4 був в складі слідчо-оперативної групи, яка здійснювала патрулювання м. Монастирище в нічний час доби. Будучи на виїзді від райвідділу, до ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_6 та повідомив, щоб вони зупиняли автомобіль на іноземних номерах, марки «Опель», оскільки водій за кермом перебуває в стані алкогольного сп»яніння. Зі слів ОСОБА_4 він дізнався, що водія автомобіля ОСОБА_2 бачили за розпиттям спиртних напоїв, після чого він керував автомобілем. Через деякий час вони помітили вказаний автомобіль, який рухався по головній дорозі в бік магазину «Мастерок». Вони поїхали за ним і помітили, що в автомобілі не горить задній габарит. Після цього, вони включили проблискові маячки на службовому автомобілі, і біля магазину «Мастерок», повернувши в провулок до будинків, автомобіль зупинився. Водій ОСОБА_2 відчинив вікно в автомобілі та запитав про причину зупинки. ОСОБА_4 запропонував йому вийти з автомобіля та пояснив, що в автомобілі не горить задній габарит. ОСОБА_2 вийшов з автомобіля і вони його запитали чому він перебуває в стані алкогольного сп»яніння. Той факт, що водій перебував в стані алкогольного сп»яніння, було виявлено за зовнішніми ознаками, нестійкою ходою, не точною мовою, запахом алкоголю з ротової порожнини. ОСОБА_2 зачинив вікно в автомобілі, забрав ключі і закрив автомобіль та мав намір залишити місце події разом з пасажиром автомобіля ОСОБА_3 На його запитання для чого вони пили, пасажир автомобіля ОСОБА_3 сказав, що він не водій, а лише пасажир.Через 2-3 хвилини на місце приїхали ОСОБА_6 з ОСОБА_5 Спочатку ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_2 пройти тест «Драгер» до приїзду ОСОБА_6 з ОСОБА_5 Потім, після приїзду ОСОБА_6 з ОСОБА_5, знову ОСОБА_2 було запропоновано пройти тест на вміст алкоголю в присутності свідків. ОСОБА_2 погодився пройти тест в присутності понятих. Він особисто, через 15 хвилин, знайшов двох понятих, яких привів на місце події. ОСОБА_2 та свідкам роз»яснювали їх права та обов»язки. ОСОБА_2 відмовився проходити тест, після цього йому було запропоновано пройти освідування в лікарні з участю понятих на що ОСОБА_2 відмовився. На запитання ОСОБА_6 чому він відмовляється від проходження тесту на алкоголь, ОСОБА_2 відповів, що просто не має бажання. Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП складав ОСОБА_4 При складанні протоколу були присутні крім нього, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та два понятих, а пізніше приїхав батько ОСОБА_2.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, покази свідків, думку захисника, який просив справу провадженням закрити в зв»язку з нечинністю протоколу про адміністративне правопорушення, дослідивши письмові матеріали справи, враховуючи обставини вчинення адміністративного правопорушення, оцінюючи зібрані у справі докази, в їх сукупності в результаті повного, всестороннього та об»єктивного дослідження їх у судовому засіданні, суд вважає, що підстави для притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відсутні і справа підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення та виходить з наступного.

Відповідно до статті 62 Конституції України ніхто не зобов»язаний доводити свою невинуватість у вчиненні будь-якого правопорушення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов»язаний з»ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Так, відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП передбачена лише за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які крім іншого керують транспортним засобом, та відмовилися від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція).

Відповідно до порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду:

- огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки працівники поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви;

- водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється уповноваженою особою Державтоінспекції для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

На підтвердження наявності в діях ОСОБА_2 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, працівниками поліції до суду, надано протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 426922 від 27.08.2017 року.

Згідно вимог ч.2 ст. 251 КУпАП обов»язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності та свідки ОСОБА_9, ОСОБА_3 пояснили суду, що ОСОБА_2 27.08.2017 року в стані алкогольного сп»яніння не перебував. Просив працівників поліції доставити його на швидку допомогу для проходження освідування на стан алкогольного сп»яніння.

Допитані в якості свідків працівники поліції ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, які були в силу своїх службових обов»язків присутні на місці складення адміністративного протоколу, в судовому засіданні показали, що ОСОБА_2 в присутності свідків відмовився пройти тест на алкоголь на місці зупинки транспортного засобу та відмовився від проходження медичного огляду на стан сп»яніння в медичному закладі.

У ст. 266 КУпАП зазначається, що огляд водія на стан алкогольного спяніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного спяніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров»я. Огляд особи на стан алкогольного сп»яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п. 7 розділу I «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 за №1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

У п. 8. «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 за № 1103, зазначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (аналогічні положення зазначені в п. 6 Розділу IX«Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі»).

Свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення в судове засідання не з»явилися. Пояснення свідків в матеріалах справи відсутні.

Суд, вичерпав можливості явки свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11 до суду, зокрема виніс дві постанови про привід свідків, які працівниками поліції не виконані, що позбавило суд можливості допитати вказаних свідків безпосередньо в судовому засіданні про відомі їм обставини справи не порушуючи принцип безпосередності дослідження доказів та спростувати пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та свідка ОСОБА_3

Суд вважає, що саме зазначення свідків в протоколі про адміністративне правопорушення, без їх безпосереднього допиту в судовому засіданні не дають суду можливості встановити чи були свідки очевидцями зупинки транспортного засобу та відповідно свідками наявності факту перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп»яніння та відповідно його відмови від проходження медичного огляду на стан сп»яніння. Без допиту свідків в судовому засіданні, іншими матеріалами справи не спростовані беззаперечними, об»єктивними, належними та допустимими доказами, покази особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та свідка ОСОБА_3, а тому вважає, що органом, уповноваженим на складання протоколу про адміністративне правопорушення не доведено наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема факту відмови його від проходження медичного огляду на стан сп»яніння.

Суд вважає, що тільки покази працівників поліції, які приймали участь в оформленні матеріалів про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та які в силу п. 7 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі ( затверджена Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року) не можуть бути залучені як свідки, без допиту в судовому засіданні свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, як свідків, які не зацікавлені в результатах розгляду справи та є незалежними, встановлення та ідентифікацію їх осіб, не дають підстави з упевненістю констатувати факт дотримання працівниками поліції при складанні протоколу, вимог ст. 266 КУпАП, зокрема і в частині перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп»яніння, керування ним в такому стані транспортним засобом та відмови його від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції у присутності двох свідків.

Доказів зацікавленості свідка ОСОБА_3 в результатах розгляду справи суду не надано.

Суд вважає, що покази свідка ОСОБА_9 не можуть бути беззаперечним доказом невинуватості особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 в силу перебування їх в родинних стосунках як батька та сина.

Частина 5 ст. 266 КУпАП передбачає, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Таким чином, суд вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами, відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Інших доказів, окрім як протоколу про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі "Бендерський протиУкраїни (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Суд не бере до уваги посилання захисника ОСОБА_1 на нечинність протоколу про адміністративне правопорушення в зв»язку з тим, що ОСОБА_2 писав пояснення в протоколі після його складення та підпису свідків, оскільки згідно показів ОСОБА_2 він підпис в протоколі про адміністративне правопорушення ставив після написання ним пояснень. Доказів того, що будь-які інші дописи, виправлення тощо вносилися в протокол після підпису його особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, суду не надано, а тому суд вважає, що пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності внесені в протокол до його підпису самого протоколу не суперечить вимогам діючого законодавства та не є підставою для визнання протоколу нечинним.

Відтак, у даній адміністративній справі не доведена винність ОСОБА_2, у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

У відповідності до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв»язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог п.1 ст.247 КУпАП не може бути почато, а почате підлягає закриттю в тому разі якщо, відсутня подія або склад адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, і враховуючи, що в матеріалах адміністративної справи відсутні достатні докази вчинення ОСОБА_2, адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд приходить до висновку про закриття провадження в справі на підставі ст. 247 п.1 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, що передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 62, 63 Конституції України, ст. 7, ч.1 ст.130, ст. ст. 247-249, 251, 265-1, 265-2, 266, 268, 279, 280, 283-285, 287, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, провадженням закрити, в зв»язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області. Скаргу на постанову у справі, може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, через районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження, не було подано.

Суддя: Н.В. Мазай