Апеляційний суд міста Києва
Справа № 33/796/1642/2017
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 липня 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника - адвоката Польської М.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 24 травня 2017 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 24 травня 2017 року

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестиста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Цією ж постановою суддя стягнув з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 320 гривень.

Як встановлено постановою судді, ОСОБА_2 12 березня 2017 року об 11 год. 40 хв. керував автомобілем НОМЕР_1, по Русанівській Набережній, 12 в м. Києві, з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 24 травня 2017 року щодо нього скасувати, а провадження в справі - закрити, у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

В обґрунтування поданої скарги, скаржник посилається на те, що дана постанова є необґрунтованою, невідповідною матеріалам справи та вимогам закону, а також прийнятою із значними порушеннями процесуальних норм, у зв'язку з чим підлягає скасуванню.

Зокрема, як зазначає скаржник, суддя не повністю врахував всі його пояснення та доводи, які він надав суду, зокрема про те, що інспектор УПП його не оглядав, зіниці очей не перевіряв, проходження тесту на місці не пропонував, про що свідчить відсутність акту огляду на стан сп'яніння та відеозапис з нагрудної камери інспектора УПП.

Як вважає ОСОБА_2, інспектор УПП не мав достатніх підстав направляти його на огляд лікаря-нарколога, оскільки ознаки наркотичного сп'яніння, які зазначені в протоколі, не могли бути помічені без його огляду працівниками поліції.

Посилаючись на норми нормативних актів, які регламентують проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення та оцінку доказів по справі, апелянт вважає постанову Дніпровського районного суду м. Києва № 755/4015/17 необґрунтованою, невідповідною матеріалам справи та вимогам закону, оскільки суддя не звернув уваги на додані до матеріалів справи письмові докази, його показання, не вислухав свідків, не звернув уваги на відсутність акту огляду.

Заслухавши пояснення особи, яка подала апеляційну скаргу на її підтримку; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку судді щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме в тому, що останній, в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, на вимогу поліцейського відмовився пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зокрема, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не знайшов достатніх даних, які б дозволили спростувати достовірність та належність доказів, наведених в оскаржуваній постанові, на підставі яких суддя обґрунтовував свої висновки.

Посилання у скарзі на те, що висновки суду не відповідають матеріалам справи, а сама постанова прийнята із значними порушеннями процесуальних норм, слід визнати безпідставними, оскільки, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції, не було встановлено будь-яких обставин, які б спростовували наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Більш того, у своїх поясненнях в суді першої інстанції, ОСОБА_2 хоча і заперечував факт перебування в стані наркотичного сп'яніння та свою вину в порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху, проте фактично не заперечував того факту, що на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп'яніння, він відмовився від проходження такого огляду в закладі охорони здоров'я тільки тому, що віз товар на пункт і боявся запізнитися, що само по собі утворює склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, незалежно від того перебував він у стані такого сп'яніння чи ні.

Відсутність в матеріалах справи акту огляду ОСОБА_2 на стан сп'яніння жодним чином не спростовує висновків суду, оскільки відповідно до вимог п. 1 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1425/735, поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом лише за наявності ознак алкогольного, а не наркотичного сп'яніння. У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я (п. 12 розділу ІІ цієї Інструкції).

З огляду на вищенаведене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що йому не пропонували пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки і що інспектор УПП не мав достатніх підстав направляти його на огляд лікаря-нарколога до відповідного закладу охорони здоров'я, не можуть бути визнані обґрунтованими, оскільки вони не ґрунтуються на нормах матеріального права та спростовуються тими доказами, на які суддя послався у своїй постанові, оскільки відповідно до п. 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я, поліцейський мав достатньо підстав для складання, в присутності двох свідків, протоколу про адміністративне правопорушення, із зазначенням ознак наркотичного сп'яніння та дій водія щодо ухилення від проходження відповідного огляду.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_2 не може бути задоволена, оскільки вона не містить в собі достатніх підстав для висновку про те, що постанова судді про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є незаконною або необґрунтованою, у зв'язку з чим оскаржуване ним судове рішення підлягає залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 24 травня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Сазонова М.Г.