П О С Т А Н О В А

Справа № 184/1825/17

Номер провадження 3/184/630/17

11 грудня 2017 рокум. Покров

Суддя Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області, ОСОБА_1, розглянувши матеріали справи, які надійшли від Головного управління держпраці у Дніпропетровській області про притягнення -

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН: НОМЕР_1, українця, громадянки України, фізична-особа підприємець, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, (Орджонікідзе), вул. Петровського, 27/1, -

до відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В :

За наслідками проведення головним державним інспектором відділу додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та за питань дитячої праці у Нікопольському регіоні у період з 25.10.2017 року по 26.10.2017 року позапланової перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 щодо додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування, виявлено порушення вимог законодавства про працю, що зафіксовано у відповідному акті перевірки №178/4.3-5.

Так, контролюючим органом встановлено, що згідно наказів №5п (прийнята на роботу продавцем продовольчих товарів ОСОБА_3В.), №6п (прийнята на роботу продавцем продовольчих товарів ОСОБА_4В.), №9п (прийнята на роботу продавцем продовольчих товарів ОСОБА_5С.) ФОП ОСОБА_2 при прийомі на роботу працівників укладає строкові договори на 2-3 місяці, які у подальшому були неодноразово переукладені із даними працівниками.

Із наведеного контролюючим органом констатовано порушення ФОП ОСОБА_2 вимог ст.23 КЗпП України, а саме переукладення один або кілька разів договорів із працівниками та укладення їх без підстав, передбачених ч.2 ст.23 КЗпП України.

Крім того, в ході інспекційного відвідування контролюючим органом було встановлено, що відповідно до розрахункової відомості заробітної плати за січень 2017 року та відомостям виплати заробітної плати за січень ФОП ОСОБА_2 заробітна плата за січень 2017 року була виплачена двічі загальною сумою 11028,97 грн. Аванс було сплачено 20.01.2017р. загальною сумою 5715 грн. Остання виплата заробітної плати за січень 2017р. була сплачена 6.02.2017р. загальною сумою 5313,70 грн., що перевищує проміжок часу між виплатами заробітної плати шістнадцяти календарних днів, за який здійснювалась виплата на 1 добу пізніше, що є порушенням вимог ч.1 ст.115 КЗпП України та ст.24 Закону України «Про оплату праці».

Наведені обставини стали підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення від 26.10.2017р. №129/4.3-5 про притягнення ФОП ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.41 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_2 не зявилася, хоча про дату час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Згідно письмових пояснень, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 посилається на відсутність у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП України.

Згідно письмових пояснень, долучених до адміністративних матеріалів та наданих у судовому засіданні усних пояснень представника ОСОБА_2 ОСОБА_6 останні вважають висновки інспектора із охорони праці, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення помилковими, оскільки спростовуються наданими особою, яка притягується до адміністративної відповідальності доказами, а відтак представник вважає, що у діях ФОП ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП України, зважаючи на що провадження у даній справі підлягає закриттю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши заперечення представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст.21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно ст.23 коментованого нормативно-правового акту, трудовий договір може бути:

1) безстроковим, що укладається на невизначений строк;

2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін;

3) таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Із наведеного слідує, що інтереси працівника є самостійною підставою для укладення строкового трудового договору.

Водночас, відповідно до ч.2 ст.39-1 КЗпП України, трудові договори, переукладені один чи кілька разів, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст.23 КЗпП України, вважаються укладеними на невизначений строк.

Згідно розяснень, викладених у постанові Пленуму ВСУ №9 від 06.11.1992р. «Про практику розгляду судами трудових спорів» вказується, що оскільки згідно з ч.2 ст.23 КЗпП (в редакції від 19 січня 1995 року) трудовий договір на визначений строк укладається лише у разі, коли трудові відносини на невизначений строк не може бути встановлено з урахуванням характеру роботи або умов її виконання, або інтересів працівника (наприклад, його бажання), або в інших випадках, передбачених законодавчими актами, укладення трудового договору на визначений строк при відсутності зазначених умов є підставою для визнання його недійсним у частині визначення строку.

Як вказує у своїх письмових поясненнях ФОП ОСОБА_2 та у судовому засіданні її представник, підставою для укладення із працівниками ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 строкових трудових договорів були подані ними заяви, відповідно до яких останні просили укласти саме строковий трудовий договір у звязку із сімейними обставинами, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями заяв.

Отже, оскільки укладення строкових договорів із зазначеними працівниками мало місце за їх ініціативою (згідно заяв) тобто в їх інтересах, тому дії роботодавця відповідали приписам ст.23 КЗпП України.

У відповідності до ст.280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані обставини встановлюються на підставі належних та допустимих доказів.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за приписами КУпАП є протокол про адміністративне правопорушення, зміст якого повинен відповідати ст.283 даного кодексу.

Водночас, наданий на розгляд протокол від 26.10.2017р. №129/4.3-5 про притягнення ФОП ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.41 КУпАП таким вимогам не відповідає, оскільки останній не підписаний особою, яка його склала, а відтак даний протокол не може бути належним та допустимим доказом.

За таких обставин, враховуючи, що підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності у судовому порядку є протокол про притягнення особи до адміністративної відповідальності, а також зважаючи на обставини, які встановлені у судовому засіданні, суд приходить до висновку про відсутність у діях ФОП ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 Кодексу про адміністративні правопорушення України,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв'язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її оголошення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1