П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.02.2017 року смт Оржиця

Суддя Оржицького районного суду Полтавської області Грузман Т.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Лохвицького ВП ГУ НП в Полтавській областіпро притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, жительку с. Піски, вул. Центральна, 4, Лохвицького району, Полтавської області, не працюючу, ідентифікаційний номер суду невідомий,

за ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

16.02.2017 року на адресу Оржицького районного суду Полтавської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серія АА №563024 від 11.11.2016 року відносно ОСОБА_1, в якому зазначено, що остання ухилилась від виконання покладених законом батьківських обовязків щодо виховання та контролю часу проведення свого неповнолітнього сина ОСОБА_2, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За правилами п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП, орган /посадова особа/ при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує ряд питань, в тому числі чи правильно складено протокол та інші матеріали про адміністративне правопорушення, чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

Так, відповідно до постанов від 02.12.2016 року, 26.12.2016 року, 30.01.2017 року, справа про адміністративне правопорушення відносноОСОБА_1 за ч. 2 ст. 184 КУпАП поверталася судом до Лохвицького ВП ГУ НП в Полтавській області для належного дооформлення на виконання вимог ст. 256 КУпАП, у зв'язку із тим, що у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не наведено конкретного переліку обовязків щодо виховання своєї дитини, від виконання яких ухилялася ОСОБА_1, та не зазначений конкретний акт законодавства, яким встановлені відповідні обовязки щодо виховання дитини, від виконання яких ухилялася ОСОБА_1

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що вказані у вищезазначених постановах недоліки невиконані, тому суд приходить до висновку про необхідність закрити провадження у звязку з відсутністю у діях ОСОБА_1складу правопорушення.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у звязку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв'язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У нещодавно прийнятому рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серія АА №563024 від 11.11.2016 року,не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.184 КУпАП, при цьому суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, а тому суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до п. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст.284 КУпАП у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись, ст. 6, 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст.284, ст. 294 КпАП України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносноОСОБА_1 за ч. 2 ст. 184 КУпАП закрити у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КпАП України.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з моменту її винесення через Оржицький районний суд Полтавської області.

Суддя Т.В. Грузман