Номер провадження: 33/785/204/17
Головуючий у першій інстанції Позняк В. С.
Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Прібилов В.М., за участю ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Суворовського районного суду м. Одеса від 14.12.2016 року,-

встановив

Зазначеною постановою судді,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

притягнутий до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік.

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 12.10.2016 року, о 00.40 годин, на 4-ому км. об'їзної дороги в м. Одеса, керував автомобілем «ЗАЗ 1102» державний р/н НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння. Від проходження подальшого медичного огляду на стан сп'яніння відмовився у присутності двох понятих.

Водій ОСОБА_2 порушив п. 2.5 «Правил дорожнього руху України», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, у зв'язку з чим, співробітниками ДАІ був складений протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 076874 від 12.10.2016 року.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначив, що не погоджується з оскаржуваним судовим рішенням та порушує питання про його скасування.

В обгрунтування своїх доводів зазначив, що автомобілем не керував, а знаходився в салоні автомобіля. До нього підійшли працівники поліції, які запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння, після чого склали протокол про адміністративне правопорушення.

В доданих до апеляційної скарги поясненнях ОСОБА_2 додатково зазначив, що після складання протоколу про адміністративне правопорушення, приймав заходів щодо встановлення часу, дати та місця розгляду справи, оскільки йому не було відомо, який саме суд буде проводити розгляд справи, звертаючись при цьому як до Суворовського районного суду м. Одеси, так і до Комінтернівського районного суду Одеської області. Також ОСОБА_2 послався на те, що наявні у матеріалах справи документи щодо виклику його у судове засідання районного суду не відповідають дійсності, оскільки жодних повідомлень про виклик не отримував. Вважає, що судом не було прийнято належних заходів щодо виклику його у судове засідання, справа відносно нього розглянута за його відсутності що суттєво порушило його право на захист, передбачене ст. 268 КУпАП.

Крім того, зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази про керування ним автомобілем у стані алкогольного сп'яніння, а в протоколі про адміністративне правопорушення та матеріалах справи йдеться мова лише про наявність у нього ознак алкогольного сп'яніння.

Разом з цим, наголошує, що працівники поліції автомобіль під його керуванням не зупиняли, а підійшли до зупиненого авто, в якому він перебував та запропонували пройти огляд на стан сп'яніння, однак він відмовився, оскільки вважав, що він не є особою, яка керувала транспортним засобом.

Просить постанову районного суду скасувати, а провадження по справі закрити у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, уточнивши доводи апеляційної скарги, вказав на порушення районним судом під час розгляду вимог процесуального закону, які полягають в тому, що справа розглянута судом, який не мав права розглядати справу, оскільки зазначене правопорушення мало місце на території с. Корсунці Лиманського (Комінтернівського) району Одеської області, тобто справу повинен був розглядати Комінтернівський районний суд Одеської області.

Заслухавши апелянта та його представника, допитавши посадову особу патрульної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляції та вивчивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова районного суду - скасуванню, а провадження у справі закриттю, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення а справи про адміністративні правопорушення, передбачені в тому числі ст.130 КУпАП можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання правопорушника.

Як встановлено в ході апеляційного розгляду та підтверджено як апелянтом, так і працівником патрульної поліції, а також наданою представником картою з зображенням місцевості на якому було зафіксовано правопорушення, воно мало місце на території с. Корсунці Лиманського (Комінтернівського) району Одеської області.

Наведене вказує на те, що справа була розглянута неналежним судом, що свідчить про допущені районним судом процесуальні порушення вимог ст.276 КУпАП, тобто у порушення вимог процесуального закону і є безумовною підставою для скасування постанови.

У відповідності зі ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Розгляд справи у відсутності цієї особи допустимий лише при наявності відомостей про своєчасне її сповіщення про час та місце розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, після складання відносно ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення, 23.11.2016 року останній звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з заявою, в якій вказав змінену ним адресу проживання та просив повідомити його про дату та час розгляду справи, що свідчить про бажання останнього бути присутнім під час розгляду справи.

Разом з тим, розгляд справи був проведений без участі ОСОБА_2 постанова суду першої інстанції винесена 14.12.2016 року та копія постанови суду була надіслана правопорушнику лише 23.12.2016 року.

За наведених вище обставин, з урахуванням поданої ОСОБА_2 до районного суду заяві та твердження апелянта про неотримання ним жодного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, апеляційний суд прийшов до висновку про безпідставність посилання районного суду про належний виклик правопорушника у судове засідання.

Зазначені обставини вказують на обґрунтованість доводів апелянта в частині розгляду справи районним судом в порушення вимог ст.268, 276 та 277-2 КУпАП та з огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що при розгляді справи були допущені суттєві порушення, а саме розгляд справи був проведений неналежним судом та неналежне повідомлення про розгляд справи, що забезпечують особі можливість здійснити свій захист, в зв'язку з чим, постанова районного суду підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП необхідно з'ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп'яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

В апеляційному суді ОСОБА_2 пояснив, що 12.10.2016 року він перебував на святкуванні дня народження свого друга - ОСОБА_4, яке святкували на природі, біля ставка в с.Корсунці Лиманського (Комінтернівського) району Одеської області, де він разом з друзями вживав спиртне. При цьому вказав, що він залишив своє авто біля автодороги та після святкування, сів до свого авто, завів двигун та чекав на свого знайомого, який мав приїхати до нього та завезти його додому, після чого заснув. Під час стоянки до його автомобілю підійшли працівники поліції, розбудили його та попросили перегнати автомобіль на узбіччя, однак після того, як він завів двигун, зрозумівши, що п'яний та керувати йому не можна, вимкнув двигун та разом з поліцейськими відштовхав автомобіль на узбіччя. Після цього співробітники поліції склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення.

Допитана апеляційним судом в якості свідка - працівник патрульної поліції ОСОБА_5 пояснила, що 12.10.2016 року, що перебуваючи на патрулюванні разом з іншими працівниками патрульного екіпажу, вони під'їхали до автомобіля ОСОБА_2, який знаходився практично на проїжджій частині. Двигун автомобіля працював, а водій спав. Коли вони постукали у вікно, водій прокинувся, однак було видно, що він злякався, після чого ввімкнув передачу та проїхав автомобілем близько 30-40 метрів, після чого зупинився. Оглядом водія було встановлено, що він має ознаки, які вказують на його перебування у стані алкогольного сп'яніння. В зв'язку з керуванням водієм у такому стані та відмовою його від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення.

Після допиту працівника поліції, ОСОБА_2 визнав факт керування ним автомобілем, підтвердивши при цьому, що він дійсно спав в автомобілі, коли його розбудили він злякався та проїхав автомобілем незначну відстань, після чого зупинився, а вже в подальшому відмовився від проведення огляду.

Таким чином, апеляційний суд прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, оскільки свідком ОСОБА_5 та самим ОСОБА_2 був підтверджений факт керування останнім транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння та в подальшому відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Крім того, винуватість ОСОБА_2 підтверджена письмовими пояснення свідків ОСОБА_6, та ОСОБА_7 щодо його перебування у нетверезому стані та відмови авід проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Разом із тим, за змістом п. 7 ст. 247 КУпАП, при закінченні на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю.

Враховуючи ту обставину, що на момент розгляду справи апеляційним судом та прийняття за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2, строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП - скінчився, в зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу чи протест прокурора без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

З урахуванням вищенаведеного, приходжу до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, скасування постанови судді районного суду та закриття провадження у справі в зв'язку з закінченням на момент її розгляду строку притягнення до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд,-

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову судді Суворовського районного суду м. Одеса від 14.12.2016 року відносно ОСОБА_2 - скасувати, а провадження у справі відносно ОСОБА_2 - закрити, в зв'язку з закінченням на момент розгляду справи строку притягнення до адміністративної відповідальності.

В іншій частині постанову залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області В.М.Прібилов.