Справа № 405/903/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі головуючої судді Лукянової О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсіонер

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення АА № 220687 від 25.01.2017 року ОСОБА_1 16.01.2017 року о 18:00 годині АДРЕСА_1, висловлював образливі слова в грубій нецензурній формі на адресу ОСОБА_2, а також вдарив її декілька разів по тулубу та ногах, що є психологічним та фізичним насильством в сімї, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1, якому було роз'яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, вину у вчиненні правопорушення за обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, визнав та щиро розкаявся у вчиненому.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо, так і в їх сукупності, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що, окрім пояснень останнього, підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія АА № 220687 від 25.01.2017, рапортом ст.інспектора-чергового Кропивницького ВП ГУ НП в кіровоградській області від 16.01.2017, якими зафіксовано, що саме 16.01.2017 о 18 год. 00 хв. в АДРЕСА_2, мало місце правопорушення, за вчинення якого ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності (а.с. 1, 2);

- письмовою заявою та поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 16.01.2017, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, в яких вона підтвердила обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 3, 5);

- письмовими поясненнями самого ОСОБА_1, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, та наданими ним безпосередньо у судовому засіданні, в яких останній підтвердив обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.4).

Вказані докази є належними і допустимими та на їх основі у визначеному законом порядку в повній мірі встановлено наявність складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та винність ОСОБА_1 у його вчиненні.

Так, судом встановлено, що 16.01.2017 року о 18:00 годині АДРЕСА_1, висловлював образливі слова в грубій нецензурній формі на адресу ОСОБА_2, а також вдарив її декілька разів по тулубу та ногах.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про попередження насильства в сім'ї» визначено, що:

насильство в сім'ї - будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім'ї по відношенню до іншого члена сім'ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім'ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров'ю;

психологічне насильство в сім'ї - насильство, пов'язане з дією одного члена сім'ї на психіку іншого члена сім'ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров'ю;

члени сім'ї - особи, які перебувають у шлюбі; проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою; їхні діти; особи, які перебувають під опікою чи піклуванням; є родичами прямої або непрямої лінії споріднення за умови спільного проживання.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за вчинення насильства в сім'ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме: умисне вчинення дій фізичного та психологічного характеру (образа) відносно члена сімї, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров'ю потерпілої.

При визначені виду стягнення, як необхідної міри відповідальності, яку слід застосувати до ОСОБА_1 з метою виховання останнього в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, суд виходить з того, що за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, можливе накладення адміністративних стягнень у виді громадських робіт або адміністративний арешт. При цьому, адміністративний арешт застосовується лише у виняткових випадках за окремі види адміністративних правопорушень, однак ,обставин, які б свідчили про необхідність застосування до ОСОБА_1 саме такого виду адміністративного стягнення, судом не встановлено.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 30-1 КУпАП громадські роботи не призначаються особам, визнаним інвалідами першої або другої групи, вагітним жінкам, жінкам, старше 55 років та чоловікам, старше 60 років. А тому, враховуючи, що ОСОБА_1 у 2017 році вже виповнився 63 рік, то застосування такого виду стягнення неможливе.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. З огляду на це, суд не вправі застосовувати до особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, стягнення, не передбачене санкцією вказаної частини статті.

Отже, враховуючи неможливість накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді громадських робіт, що в свою чергу не може бути й підставою для накладення більш суворого стягнення у виді адміністративного арешту без встановлення обґрунтованої необхідності накладення саме такого виду стягнення, а також неможливість застосування стягнення, не передбаченого частиною статті, за якою останній притягається до відповідальності, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності з оголошенням останньому усного зауваження за аналогією в порядку, передбаченому ст. 22 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 173-2 ч.1, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

Звільнити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у звязку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення.

Оголосити ОСОБА_1 усне зауваження.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд міста Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя

Ленінського районного суду м. Кіровограда О.В. Лукянова