Справа № 359/7200/17
Провадження № 3/359/3197/2017
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2017 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., розглянувши, за участі особи, яка притягається до відповідальності, його представника адвоката ОСОБА_1 та прокурора Добривечір К.В., адміністративні матеріали, що надійшли від управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-4 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працюючого на посаді секретаря Бориспільської міської ради Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, паспорт серії СК № 595844, виданий Яготинським РВ ГУМВС України в Київській області 19.08.1997 року, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2, займаючи посаду секретаря Бориспільської міської ради Київської області, будучи відповідно до підпункту "в" п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції" особою, уповноваженою на виконання функцій органу місцевого самоврядування, а також обізнаним стосовно, встановлених заборон та обмежень щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, маючи реальну можливість не допускати визначених законом обмежень, виконуючи свої службові обов'язки, в порушення п. 2 ч. 1 ст. 25, ст. 36 Закону України "Про запобігання корупції", входив до складу органу управління, а саме був засновником спільного українсько-польського підприємства "ОСОБА_1 Ч" та засновником і кінцевим беніфеціарним власником ТОВ "Нафтогаз-Енергоресурси", ТОВ "Транспортна компанія "СВ Транс", які мають на меті одержання прибутку. Таким своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, за яке передбачено відповідальність ч. 2 ст. 172-4 КУпАП.

У судовому засіданні 31.10.2017 р. особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 не погодився із викладеним в протоколі про адміністративне правопорушення та заперечував свою винуватість в інкримінованому йому правопорушенні. Так, зазначив, що даний протокол було складено працівником управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України ОСОБА_3 з порушенням вимог чинного законодавства щодо оформлення протоколів про адміністративне правопорушення, оскільки було порушено його право на захист. Під час складання протоколу він просив надати йому можливість скористатися послугами адвоката, на що йому було відмовлено. У звязку з чим, він не надав жодних пояснень з приводу, складеного відносно нього протоколу. Також зазначив, що він дійсно був співзасновником у розмірі 50 % частки статутного капіталу та кінцевим беніфеціарним власником ТОВ "Нафтогаз-Енергоресурси" та ТОВ "Транспортна компанія "СВ Транс", а також директором ТОВ "Транспортна компанія "СВ Транс". В той же час, як тільки йому стало відомо стосовно, встановлених, норми ЗУ "Про запобігання корупції", заборон та обмежень щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, він подав заяву про вихід зі складу учасників ТОВ "Нафтогаз-Енергоресурси". Також ним було подано заяву про звільнення його із посади директора ТОВ "Транспортна компанія "СВ Транс". Відповідно до протоколу № 1 загальних зборів учасників ТОВ "Транспортна компанія "СВ Транс" від 20.03.2017 р., на підставі його заяви, його було звільнено з посади директора даного підприємства, про що видано наказ. З 21.03.2017 р. на посаду директора було призначено ОСОБА_4 Крім того, 20.03.2017 р. ним було укладено договір купівлі-продажу з ОСОБА_5 про відчуження належної йому частки у статутному капіталі ТОВ "Транспортна компанія "СВ Транс". Цього ж дня ним подано заяву про вихід із учасників ТОВ "Транспортна компанія "СВ Транс", у звязку з укладенням даного договору. Однак, незважаючи на його неодноразові звернення до ТОВ "Транспортна компанія "СВ Транс" про скликання загальних зборів учасників товариства з цього приводу, останні так і не відбулися. Враховуючи те, що ні загальні збори учасників ТОВ "Нафтогаз-Енергоресурси", ні загальні збори учасників ТОВ "Транспортна компанія "СВ Транс" не відбулися, щодо розгляду, поданих ним заяв про вихід із учасників товариства, то зміни до установчих документів даних товариств так внесені і не були, і у Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, він зазначений у складі засновників підприємств. Однак, дані відомості не відповідають дійсності та повністю спростовуються документами, які були надані ним до суду. Таким чином, після обрання його на посаду секретаря Бориспільської міської ради Київської області, він вийшов зі складу органу правління вищезазначених підприємств. Після вчинення вищезазначених дій будь-якої участі у діяльності та керівництві підприємствами він не брав, жодних матеріальних виплат: зарплатні, дивідендів, процентів та інші, не отримував. Щодо спільного українсько-польського підприємства "ОСОБА_1 Ч" зазначив, що вже протягом довго часу, в судах розглядаються справи з приводу оскарження договорів купівлі-продажу корпоративних прав та рішення загальних зборів учасників щодо затвердження розподілу статутного капіталу серед учасників даного підприємств. До нього як до депутата Бориспільської міської ради в 2012 році звернулися засновники спільного українсько-польського підприємства "ОСОБА_1 Ч", а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7, у звязку з тим, що їх незаконно виключили зі складу засновників, з метою надання їм допомоги для поновлення їх в складі засновників, що підтверджується їхньою письмовою заявою. Тому встановити дійсний склад учасників-засновників спільного українсько-польського підприємства "ОСОБА_1 Ч" неможливо. Таким чином, жодних доказів на підтвердження того, що він є співзасновником у розмірі 20 % частки статутного капіталу спільного українсько-польського підприємства "ОСОБА_1 Ч", не має. Крім того, додав, що на момент розгляду даної справи вже вийшли строки притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки працівниками Бориспільської місцевої прокуратури та працівниками прокуратури Київської області вже протягом тривалого часу здійснюється перевірка по даному факту, що підтверджується їх листами від 04.07.2017 р. та від 25.07.2017 р., які були надані ним в судовому засіданні та приєднані до матеріалів справи. Крім того, працівниками управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України здійснювався запит про надання інформації до Бориспільської міської ради з даного приводу. Відповідь на який вони отримали 09.08.2017 р. Враховуючи вищевикладене, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 просив суд дану справу закрити.

У судовому засіданні 09.11.2017 р. представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвокат ОСОБА_1 підтримав повністю пояснення, які були надані його довірителем. Також зазначив, що у діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 172-4 КУпАП. Дійсно ОСОБА_2 входив до складу органу управління, а саме був засновником і кінцевим беніфеціарним власником ТОВ "Нафтогаз-Енергоресурси" та ТОВ "Транспортна компанія "СВ Транс". Однак, після того як його було обрано секретарем Бориспільської міської ради, а саме 15.02.2107 р. він подав заяву про вихід з учасників ТОВ "Нафтогаз-Енергоресурси". Крім того, зазначив, що з 06.04.2016 р. порушено справу про банкрутство відносно ТОВ "Оленерго", що являється співзасновником у розмірі 50 % частки статутного капіталу ТОВ "Нафтогаз-Енергоресурси". Тому дане товариства не працює та жодних прибутків не отримує. Також 20.03.2017 р. ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу з ОСОБА_5 про відчуження належної йому частки у статутному капіталі ТОВ "Транспортна компанія "СВ Транс". У зв'язку з чим було подано заяву про вихід із засновників даного товариства. Також ним було подано заяву про звільнення з посади директора ТОВ "Транспортна компанія "СВ Транс". 20 березня 2017 р. протоколом загальних зборів учасників ТОВ "Транспортна компанія "СВ Транс" погоджено його заяву про звільнення з посади директора, про що видано відповідний наказ. Однак через те, що ні загальні збори учасників ТОВ "Нафтогаз-Енергоресурси", ні загальні збори учасників ТОВ "Транспортна компанія "СВ Транс" не відбулися, з приводу розгляду, поданих ОСОБА_2 заяв про вихід із учасників товариства, то зміни до установчих документів даних товариств так внесені і не були, і у Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, він зазначений у складі засновників підприємств. Разом з тим, ОСОБА_2 неодноразово звертався із проханням про проведення загальних зборів учасників товариств. Так, відповідно до ЦК України та ЗУ "Про господарські товариства" учасник ТОВ вправі у будь-який час вийти з товариства незалежно від згоди інших учасників товариства та самого товариства. Вихід зі складу учасників товариства не пов`язується ні з рішенням зборів учасників, ні з внесенням змін до установчих документів товариства. У зв`язку з цим моментом виходу учасника товариства є дата подачі ним заяви про вихід відповідній посадовій особі товариства. Вихід учасника з товариства є лише підставою для внесення змін до установчих документів та їх державної реєстрації. Невнесення змін до установчих документів, не проведення державної реєстрації змін до установчих документів не може вплинути на волевиявлення учасника, позбавити чи обмежити учасника вільно розпорядитися своїми корпоративними правами, зокрема, вийти з товариства. Таким чином, після подання вищезазначених заяв ОСОБА_2 не є учасником ТОВ "Нафтогаз-Енергоресурси" та ТОВ "Транспортна компанія "СВ Транс". Крім того, зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази, що після обрання ОСОБА_2 на посаду секретаря Бориспільської міської ради, ним виконувалися управлінські функції у ТОВ "Нафтогаз-Енергоресурси" і ТОВ "Транспортна компанія "СВ Транс", та він отримував прибуток від діяльності даних підприємств. Так, відповідно до рішенням Конституційного суду України № 6-рп/2012 від 13.03.2012 року особам, уповноваженим на виконання функцій держави та органів місцевого самоврядування, дозволено бути власником корпоративних прав та входити до загальних зборів товариства в межах наявних корпоративних прав, а тому це не може розцінюватись як порушення ст. 25 ЗУ "Про запобігання корупції". Це в свою чергу свідчить про те, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Враховуючи вищевикладене представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвокат ОСОБА_1 просив суд дану справу закрити, у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-4 КУпАП.

Прокурор Добривечір К.В. в судовому засіданні зазначила, що матеріалами справи повністю підтверджується порушення ОСОБА_2, секретарем Бориспільської міської ради, який, відповідно до ЗУ "Про запобігання корупції", є суб'єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, встановлених заборон та обмежень щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, а саме: виконуючи свої службові обов'язки, він одночасно був засновником спільного українсько-польського підприємства "ОСОБА_1 Ч" та засновником і кінцевим беніфеціарним власником ТОВ "Нафтогаз-Енергоресурси", ТОВ "Транспортна компанія "СВ Транс", які мають на меті одержання прибутку. В діях ОСОБА_2 вбачається склад правопорушення, пов'язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-4 КУпАП. У звязку з чим прокурор Добривечір К.В. просила суд притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-4 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції даної статті. Заперечуючи проти думки особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вважала, що факт виявлення правопорушення слід рахувати з дня складання протоколу, а саме 08.09.2017 р., тому підстав для застосування ст. 38 КУпАП не вбачала.

У судовому засіданні 13.11.2017 р. свідок начальник сектору протидії корупції управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України ОСОБА_3, який приймав участь в оформленні матеріалів даної справи та складав протокол про адміністративне правопорушення, пояснив, що на підставі Наказу Національної поліції України № 81 від 07.11.2015 р., Постанови КМУ № 877 від 28.10.2015 р., діючи в межах наданих йому повноважень, відповідно до вимог ст.ст. 254-256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, за результати проведеної перевірки матеріалів щодо порушення вимог ЗУ "Про запобігання корупції" секретарем Бориспільської міської ради ОСОБА_2, ним було складено проект протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-4 КУпАП. В подальшому проект даного протоколу та матеріали перевірки щодо вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-4 КУпАП, були направлені для погодження. Після погодження проекту протоколу, ним було викликано ОСОБА_2 для складання та вручення даного протоколу, в телефонному режимі. Під час телефонної розмови з ОСОБА_2 було погоджено дату і час, на який йому необхідно прибути. За ініціативи ОСОБА_2 зустрічі декілька разів переносилися, з метою відібрання в нього пояснень. 08.09.2017 р. ОСОБА_2 прибув до управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції. Він розяснив ОСОБА_2 його права, передбачені ст. 268 КУпАП. Після чого останній заявив, що йому необхідний захисник. Він зателефонував комусь та почав консультуватися. У звязку з чим, він запропонував ОСОБА_2 перенести їхню зустріч на інший день. Однак, останній відмовився. Також він запропоновував надати йому безкоштовного захисника з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги. На дану пропозицію ОСОБА_2 також відмовився. Після чого, він в присутності двох понятих: ОСОБА_8 та ОСОБА_9, вручив протокол № 102 від 08.09.2017 р. секретарю Бориспільської міської ради ОСОБА_2 Пояснення у ОСОБА_2 він не відбирав, оскільки останній в присутності понятих відмовився їх надавати, та взагалі не хотів з ним розмовляти з приводу складеного відносно нього протоколу. Також цього ж дня на адресу його роботи направлено лист з проханням прибути на 13.09.2017 р. до управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції з метою надання копій документів щодо адвоката чи іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правої допомоги та буде представляти інтереси ОСОБА_2 при розгляді справи про адміністративне правопорушення. При цьому було зазначено, що у зазначений час та місце ОСОБА_2 може прибути разом з адвокатом, де їм буде надано можливість ознайомитись із усіма матеріалами перевірки та долучити до них його письмові пояснення, клопотання або докази з приводу складеного адміністративного протоколу. 13.09.2017 р. йому зателефонував ОСОБА_2, який повідомив, що прибуде до його службового кабінету зі своїм адвокатом пізніше, оскільки останній зайнятий у судовому засіданні. Пізніше йому зателефонував ОСОБА_1, який представився адвокатом ОСОБА_2 Він йому повідомив про мету його виклику до управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції, на що останній відповів, що не він, не ОСОБА_2, ніяких документів та пояснень щодо складеного протоколу надавати йому не будуть. Таким чином, ним у відповідності до вимог чинного законодавства було складено та вручено ОСОБА_2 прокол про адміністративне правопорушення. Також зазначив, що датою вчинення даного правопорушення є 31.03.2017 р. Після чого управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції за дорученням керівництва Національної поліції здійснювалася перевірка інформації, яка надійшла з прокуратури Київської області за фактом можливого порушення норм діючого антикорупційного законодавства України, ОСОБА_2 Лише після здійснення вказаної перевірки, було складено протокол про адміністративне правопорушення. Відповідь отримана від Бориспільської місцевої ради на їхній запит не може бути датою виявлення правопорушення. Так, даний документ перевіряється в сукупності з усіма іншими доказами по даній справі. Таким чином, датою виявлення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-4 КУпАП, є дата зібрання матеріалів перевірки та складання протоколу, а саме 08.09.2017 р.

За клопотанням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в судовому засіданні 17.11.2017 р. в якості свідка було допитано ОСОБА_5, який пояснив, що у березні 2017 р., точної дати він не памятає, між ним та ОСОБА_2 було договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ "Транспортна компанія "СВ Транс". На підставі даного договору ним було придбана частка ОСОБА_2, у розмірі 50 %, у статутному капіталі ТОВ "Транспортна компанія "СВ Транс". Враховуючи, що законодавство не містить обов'язкових вимог про нотаріальне засвідчення такого договору, вони уклали його у простій письмовій формі. В той же час, загальні збори учасників ТОВ "Транспортна компанія "СВ Транс" не проводилися, у звязку з чим загальними зборами учасників не було затверджено та подано державному реєстратору разом з документами, що засвідчують відчуження частки, ще й зміни до статуту товариства, належним чином оформлені та підписані учасниками, у яких відображено наслідки відчуження частки. Таким чином, на даний момент здійснюється процедура щодо внесення змін до установчих документів, та проведення державної реєстрації змін до установчих документів. Незважаючи на це, він після придбання вищезазначеної частки у статутному капіталі ТОВ "Транспортна компанія "СВ Транс", здійснює певні права та виконує обов'язки учасника товариства.

Суддя, встановивши обставини передбачені ст. 280 КУпАП, заслухавши в судовому засіданні пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його представника, свідків, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що передбачені 251 КУпАП, прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 вини у скоєнні адміністративне правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбачено ч. 2 ст. 172-4 КУпАП, виходячи з наступного.

Так, об'єктивна сторона правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-4 КУпАП, полягає у порушенні особою встановлених законом обмежень щодо входження до складу правління, інших виконавчих чи контрольних органів, чи наглядової ради підприємства або організації, що має на меті одержання прибутку (крім випадків, коли особа здійснює функції з управління акціями (частками, паями), що належить державі чи територіальній громаді, та представляє інтереси держави чи територіальної громади в раді (спостережній раді), ревізійній комісії господарської організації).

Таким чином, диспозиція ч. 2 ст. 172-4 КУпАП є бланкетною, тобто такою, що не називаючи конкретних ознак правопорушення або називаючи лише їх частину, відсилає для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів, які не є законами про адміністративну відповідальність, а тому у протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначена відповідна стаття певного нормативного акту (частина, пункт) та має бути викладено їх зміст.

Спеціальним законом, який встановлює зазначені в ч. 2 ст. 172-4 КУпАП обмеження, є Закон України "Про запобігання корупції".

Відповідно до примітки до даної статті субєктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пункті 1 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції", за винятком депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутатів місцевих рад (крім тих, які здійснюють свої повноваження у відповідній раді на постійній основі), присяжних.

Згідно підпункту "в" п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ "Про запобігання корупції" суб'єктами, на яких поширюється дія цього закону є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

В ст. 2 ЗУ "Про службу в органах місцевого самоврядування" закріплено, що посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Судом встановлено, що згідно рішення Бориспільської міської ради № 1669-22-VIІ від 28.02.2017 р. та витягу з протоколу пленарного засідання Бориспільської міської ради VII скликання № 22 від 28.02.2017 р., ОСОБА_2 обрано секретарем Бориспільської міської ради. У звязку з чим, 28.02.2017 р. ОСОБА_2 було прийнято присягу посадової особи місцевого самоврядування.

Відповідно до розпорядження Бориспільського міського голови № 46 від 07.04.2017 р. ОСОБА_2 присвоєно 9 ранг посадової особи місцевого самоврядування, як такому, що обраний на посаду секретаря міської ради та приступає до виконання своїх обовязків 07.04.2017 р.

У частині 2 ст. 12 ЗУ "Про службу в органах місцевого самоврядування" закріплено, що на посадових осіб місцевого самоврядування поширюються вимоги та обмеження, встановленні Законом України "Про запобігання корупції".

Так, у ст. 25 ЗУ "Про запобігання корупції" визначені обмеження щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності. Відповідно до п. 2 ч. 1 даної статті особам, зазначеним у п. 1 ч. 1 ст. 3 цього закону, забороняється входити до складу правління, інших виконавчих чи контрольних органів, наглядової ради підприємства або організації, що має на меті одержання прибутку (крім випадків, коли особи здійснюють функції з управління акціями (частками, паями), що належить державі чи територіальній громаді, та представляє інтереси держави чи територіальної громади в раді (спостережній раді), ревізійній комісії господарської організації, якщо інше не передбачено Конституцією або законами України.

У статті 36 ЗУ "Про запобігання корупції" закріплено, що особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані протягом 30 днів після призначення (обрання) на посаду передати в управління іншій особі належні їм підприємства та корпоративні права у порядку, встановленому законом.

Так, ОСОБА_2, у звязку з обрання його на посаду секретаря Бориспільської міської ради, був попереджений про встановлені Законами України "Про службу в органах місцевого самоврядування" та "Про запобігання корупції" обмеження, повязані з прийняттям на службу в органи місцевого самоврядування та проходження служби, зокрема і про вищезазначені обмеження, шляхом проставлення свого особистого підпису на бланку відповідного попередження.

Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - витяг) - документ у паперовій або електронній формі, що сформований програмним забезпеченням Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за зазначеним заявником критерієм пошуку та містить відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, які є актуальними на дату та час формування витягу або на дату та час, визначені у запиті, або інформацію про відсутність таких відомостей у цьому реєстрі.

В частині 1 ст. 10 даного Закону визначено, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Як вбачається з витягів з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 04.09.2017 р., які містяться в матеріалах справи, ОСОБА_2 являється: з 01.09.2014 р. (з дати реєстрації) співзасновником, у розмірі 50 % частки статутного капіталу, та кінцевим беніфеціарним власником ТОВ "Нафтогаз-Енергоресурси", ; з 12.09.2006 р. (з дати реєстрації) співзасновником, у розмірі 50 % частки статутного капіталу, та кінцевим беніфеціарним власником ТОВ "Транспортна компанія "СВ Транс", ; з 07.05.2012 р. (з дати входження до складу) співзасновником, у розмірі 20 % частки статутного капіталу спільного українсько-польського підприємства "ОСОБА_1 Ч", .

Згідно ч. 1 ст. 80 ГК України до господарських товариств належать: акціонерні товариства, товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, повні товариства, командитні товариства.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 ГК України товариством з обмеженою відповідальністю є господарське товариство, що має статутний капітал, поділений на частки, розмір яких визначається установчими документами, і несе відповідальність за своїми зобовязаннями тільки своїм майном. Учасники товариства, які повністю сплатили свої вклади, несуть ризик збитків, повязаних з діяльністю товариства, у межах своїх вкладів.

Згідно з витягом з ЄДРЮОФОПГФ ТОВ "Нафтогаз-Енергоресурси" створене з метою здійснення таких видів діяльності: діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами; оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; роздрібна торгівля пальним.

Відповідно до витягу з ЄДРЮОФОПГФ ТОВ "Транспортна компанія "СВ Транс" створене з метою здійснення таких видів діяльності: виробництво сухих будівельних сумішей; оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; неспеціалізована оптова торгівля; роздрібна торгівля пальним; вантажний автомобільний транспорт; діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування.

Згідно з витягом з ЄДРЮОФОПГФ спільне українсько-польське підприємство "ОСОБА_1 Ч" створене з метою здійснення таких видів діяльності: надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

З понять форм власності підприємств та видів діяльності, які зареєстровані за ними можна зробити висновок, що зазначені підприємства створені з метою отримання прибутку.

У статті ст. 64-1 ГК України закріплено, що усі підприємства, крім державних та комунальних підприємств, зобовязані встановлювати свого кінцевого бенефіціарного власника, регулярно оновлювати і зберігати інформацію про нього та надавати її державному реєстратору, у випадках та в обсязі, передбачених законом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" кінцевий бенефіціарний власник (контролер) - фізична особа, яка незалежно від формального володіння має можливість здійснювати вирішальний вплив на управління або господарську діяльність юридичної особи безпосередньо або через інших осіб, що здійснюється, зокрема, шляхом реалізації права володіння або користування всіма активами чи їх значною часткою, права вирішального впливу на формування складу, результати голосування, а також вчинення правочинів, які надають можливість визначати умови господарської діяльності, давати обовязкові до виконання вказівки або виконувати функції органу управління, або яка має можливість здійснювати вплив шляхом прямого або опосередкованого (через іншу фізичну чи юридичну особу) володіння однією особою самостійно або спільно з повязаними фізичними та/або юридичними особами часткою в юридичній особі у розмірі 25 чи більше відсотків статутного капіталу або прав голосу в юридичній особі. Зазначені шляхи вказують на те, як кінцевий бенефіціарний власник (контролер) може здійснювати саме вирішальний вплив на управління або господарську діяльність юридичної особи. Здійснювати вирішальний вплив означає вчиняти дії, які впливають на остаточні рішення юридичної особи.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 9 ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться, зокрема, такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, як інформація про кінцевого бенефіціарного власника (контролера) юридичної особи.

Як зазначалося вище, згідно витягів з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 04.09.2017 р., ОСОБА_2 є співзасновником, у розмірі 50 % частки статутного капіталу, та кінцевим беніфеціарним власником ТОВ "Нафтогаз-Енергоресурси", а також співзасновником, у розмірі 50 % частки статутного капіталу, та кінцевим беніфеціарним власником ТОВ "Транспортна компанія "СВ Транс", та мав корпоративні права цих підприємств.

Таким чином, оцінюючи дані докази в сукупності суддя приходить до висновку, що вони свідчить про те, що ОСОБА_2, будучи посадовою особою органу місцевого самоврядування, являючись субєктом відповідальності за вчинення корупційного правопорушення, згідно підпункту "в" п. 1 ч. 1 ЗУ "Про запобігання корупції", після обрання його на посаду секретаря Бориспільської місцевої ради Київської області, будучи обізнаним стосовно передбачених ст. 25 ЗУ "Про запобігання корупції" обмежень і заборон, в порушення вимог ст. 36 даного Закону, а саме станом на 31.03.2017 р., у встановленому порядку зі складу засновників (учасників) ТОВ "Нафтогаз-Енергоресурси", ТОВ "Транспортна компанія "СВ Транс" та спільного українсько-польського підприємства "ОСОБА_1 Ч", які мають на меті отримання прибутку, не вийшов та корпоративні права даних товариств не відчужив.

Доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його представника про те, що ОСОБА_2 передав в управління іншій особі, протягом встановленого законом терміну, належні йому вищезазначені корпоративні права, суддя не приймає до уваги як такі, що будь-якими належними та допустимими доказами не підтверджуються, виходячи із наступного.

Так, наявні у матеріалах справи письмові заяви ОСОБА_2 про його вихід зі складу учасників ТОВ "Нафтогаз-Енергоресурси" від 15.02.2017 р., та про його вихід зі складу учасників ТОВ "Транспортна компанія "СВ Транс" від 20.03.2017 р., не мають жодного юридичного значення. З даних заяв вбачається, що вони не були зареєстровані ОСОБА_2 в ТОВ "Нафтогаз-Енергоресурси" та в ТОВ "Транспортна компанія "СВ Транс", оскільки на них відсутній реєстраційний номер вхідної кореспонденції товариства із зазначенням дати отримання. Це в свою чергу свідчить про те, що в матеріалах справи немає доказів, які підтверджували б факт подачі учасником заяви про вихід відповідній посадовій особі товариства, у звязку з чим зазначені обставини дають суду підстави вважати, що факт пред'явлення ОСОБА_2 вищезазначеним товариствам оригіналів його заяв про вихід зі складу учасників (засновників) товариства не доведений. Крім того, відповідно до п. 10 ч. 4 ст. 17 ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, подаються, зокрема такі документи: як примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про вихід із складу засновників (учасників) та/або заява фізичної особи про вихід із складу засновників (учасників), справжність підпису на якій нотаріально засвідчена, та/або договору, іншого документа про перехід чи передачу частки засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи, та/або рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про примусове виключення із складу засновників (учасників) юридичної особи або ксерокопія свідоцтва про смерть фізичної особи, судове рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою - у разі внесення змін, повязаних із зміною складу засновників (учасників) юридичної особи. Таким чином, з даної норми слідує, що адресована загальним зборам учасників товариства з обмеженою відповідальністю заява фізичної особи про вихід із складу засновників товариства повинна бути нотаріально завірена. В той же час вищезазначені заяви ОСОБА_2 не були засвідчені нотаріально. З огляду на вищевикладене, суддя не може визнати, вказані заяви про вихід із складу учасників товариства, достатнім доказом на підтвердженням того факту, що ОСОБА_2 15.02.2017 р. вийшов зі складу учасників ТОВ "Нафтогаз-Енергоресурси", а 20.03.2017 р. зі складу учасників ТОВ "Транспортна компанія "СВ Транс", у встановленому законом порядку.

Крім того, доводи представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвоката ОСОБА_1, про те, що відносно ТОВ "Оленерго" (), яке являється співзасновником у розмірі 50 % частки статутного капіталу ТОВ "Нафтогаз-Енергоресурси", порушено справу про банкрутство, не мають правового значення для оцінки дій ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 172-4 КУпАП.

Також, в матеріалах справи міститься копія договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ "Транспортна компанія "СВ Транс" від 20 березня 2017 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_5, згідно з яким ОСОБА_2 відчужив частку в статутному капіталі ТОВ "Транспортна компанія "СВ Транс" в розмірі 18 750 грн. 00 коп., що становить 50 % статутного капіталу товариства.

Поняття корпоративних прав закріплене у ст. 167 ГК України. Корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Стаття 116 ЦК України передбачає право учасника господарського товариства здійснити відчуження належної йому частки у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, у порядку встановленому законом. Порядок відчуження частки у статутному капіталі залежить від виду господарського товариства.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 147 ЦК України учасники товариства користуються переважним правом купівлі частки (її частини) учасника пропорційно до розмірів своїх часток, якщо статутом товариства чи домовленістю між учасниками не встановлений інший порядок здійснення цього права. Купівля здійснюється за ціною та на інших умовах, на яких частка (її частина) пропонувалася для продажу третім особам. Якщо учасники товариства не скористаються своїм переважним правом протягом місяця з дня повідомлення про намір учасника продати частку (її частину) або протягом іншого строку, встановленого статутом товариства чи домовленістю між його учасниками, частка (її частина) учасника може бути відчужена третій особі.

З даної норми слідує, що у разі реалізації корпоративних прав товариства, учасник зобовязаний запропонувати свою частку іншим учасникам даного товариства.

Як вбачається з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців № НОМЕР_2 від 04.09.2017 р., засновниками ТОВ "Транспортна компанія "СВ Транс" є ОСОБА_10 та ОСОБА_2, кожен з яких має частку в розмірі 50 % статутного капіталу ТОВ "Транспортна компанія "СВ Транс".

Враховуючи, що в товаристві з обмеженою відповідальністю є декілька учасників, то ОСОБА_2 спочатку необхідно було запропонувати корпоративні права своїм співучасникам, які мають переважне право на купівлю частки. У разі, якщо б інший учасник ТОВ "Транспортна компанія "СВ Транс" не скористався своїм переважним правом на купівлю частки ОСОБА_2, він може продати свою частку іншим особам. В той же час, ОСОБА_2 не було надано до суду доказів на підтвердження того факту, що він запропонував іншому учаснику ОСОБА_10 придбати його частку у статутному капіталі ТОВ "Транспортна компанія "СВ Транс", однак останній відмовився від її придбання. З огляду на це, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_2 не було дотримано вимог чинного законодавства щодо процедури відчуження належної йому частки у статутному капіталі товариства. У звязку з чим, наданий ОСОБА_2 договір купівлі-продажу його частки в статутному капіталі ТОВ "Транспортна компанія "СВ Транс" від 20.03.2017 р., не є належним та допустимим доказом на підтвердження факту відчуження ОСОБА_2 своєї частки в статутному капіталі ТОВ "Транспортна компанія "СВ Транс". Ці обставини в сукупності напряму впливають на оцінку показів свідка ОСОБА_5, в контексті їх переконливості та достовірності, а тому суддя не може прийняти їх до уваги, оскільки вони викликають сумніви в частині їх об'єктивності.

Крім того, суд не бере до уваги доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його представника про те, що ОСОБА_2 не являється засновником спільного українсько-польського підприємства "ОСОБА_1 Ч", оскільки ним не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження цього факту.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців № 5 від 04.09.2017 р., з 07.05.2012 р. (з дати входження до складу) ОСОБА_2 є співзасновником, у розмірі 20 % частки статутного капіталу спільного українсько-польського підприємства "ОСОБА_1 Ч", .

Так, незважаючи на не визнання своєї вини особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-4 КУпАП, підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами: протоколом № 102 про адміністративне правопорушення повязане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-4 КУпАП від 08.09.2017 р., який складений у відповідності до вимог чинного законодавства (а.с.1-9), супровідним листом прокуратури Київської області № 32-332 вих.17 від 05.09.2017 р. (10), запитом заступника начальника управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки НП України ОСОБА_11 про надання інформації № 6664/39/109/03-2017 від 19.07.2017 р. (а.с.11), супровідним листом № 12-27-3189 від 09.08.2017 р. про надання копій документів (а.с.12), копією рішення Бориспільської міської ради Київської області № 1669-22-VIІ від 28.02.2017 р. про обрання секретарем Бориспільської міської ради Київської області VIІ скликання ОСОБА_2 (а.с.13), витягом з протоколу пленарного засідання Бориспільської міської ради VII скликання № 22 від 28.02.2017 р. щодо обрання секретаря Бориспільської міської ради (а.с.14), копією присяги ОСОБА_2 як посадової особи місцевого самоврядування від 28.02.2017 р. (а.с.15), копією заяви ОСОБА_2 від 07.04.2017 р. про те, що, у звязку з обранням його на посаду секретаря Бориспільської міської ради, він приступає до виконання своїх обовязків з 07.04.2017 р. (а.с.16), копією розпорядження Бориспільського міського голови № 46 від 07.04.2017 р. про присвоєння ОСОБА_2 9 рангу посадової особи місцевого самоврядування, секретарю міської ради, що обраний на посаду секретаря міської ради та приступає до виконання своїх обовязків 07.04.2017 р. (а.с.17), копією попередження про обмеження, повязані з прийняттям на службу в органи місцевого самоврядування та проходження служби, підписаного ОСОБА_2 07.04.2017 р. (а.с.18), копією трудової книжки ОСОБА_2 серії АО № 817114 (а.с.22), витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців № 5 від 04.09.2017 р. згідно якого з 07.05.2012 р. (з дати входження до складу) ОСОБА_2 є співзасновником, у розмірі 20 % частки статутного капіталу спільного українсько-польського підприємства "ОСОБА_1 Ч", (а.с.23-26); витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців № НОМЕР_2 від 04.09.2017 р., згідно якого ОСОБА_2 являється з 12.09.2006 р. (з дати реєстрації) співзасновником, у розмірі 50 % частки статутного капіталу, та кінцевим беніфеціарним власником ТОВ "Транспортна компанія "СВ Транс", (а.с.27-28), витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців № НОМЕР_3 від 04.09.2017 р., відповідно до якого з 01.09.2014 р. (з дати реєстрації) ОСОБА_2 є співзасновником, у розмірі 50 % частки статутного капіталу, та кінцевим беніфеціарним власником ТОВ "Нафтогаз-Енергоресурси", (а.с.29-30), листом заступника начальника управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки НП України ОСОБА_11 № 8349/39/109/03-2017 від 07.09.2017 р. про виклик ОСОБА_2 (а.с.31), листом начальника управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки НП України ОСОБА_12 № 8434/39/109/02-2017 від 08.09.2017 р. про надання інформації стосовно адвоката (а.с.33), рапортом начальника сектору протидії корупції УЗЕ в Київській області ДЗЕ НП України майора поліції ОСОБА_3 від 13.09.2017 р. (а.с.34), копією наказу Національної поліції України № 81 від 07.11.2015 р. "Про затвердження Положення про Департамент захисту економіки Національної поліції України" (а.с.37-45), поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та свідка ОСОБА_3, наданими ними безпосередньо у судовому засіданні.

Отже, аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об'єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-4 КУпАП, доведена повністю.

Таким чином, ОСОБА_2 з моменту обрання на посаду секретаря Бориспільської міської ради Київської області, будучи відповідно до п.п "в" п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ "Про запобігання корупції" посадовою особою місцевого самоврядування, на яку розповсюджуються вимоги даного Закону, маючи реальну можливість не допускати визначених цим Законом обмежень, виконуючи свої службові обовязки, в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст.25 цього Закону, входив до складу органу управління, а саме був засновником спільного українсько-польського підприємства "ОСОБА_1 Ч" та засновником і кінцевим бенфіеціарним власником ТОВ "Нафтогаз-Енергоресурси", ТОВ "Транспортна компанія "СВ Транс", які мають на меті одержання прибутку.

Такими своїми діями, ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-4 КУпАП.

В той же час, суддя звертає увагу, що склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-4 КУпАП є формальним, корупційне діяння вважається закінченим з моменту порушення спеціальних обмежень та з моменту вчинення зазначених у диспозиції статті дій або бездіяльності, відповідальність настає незалежно від одержання особою матеріальних та нематеріальних благ, послуг, пільг або інших переваг. Таким чином, той факт, що ОСОБА_2 не отримував під час перебування на посаді секретаря Бориспільської міської ради Київської області будь-якого прибутку, доходів чи дивідендів від зазначених вище підприємств, не має впливу на склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-4 КУпАП, так як останній не виконав вимоги, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 25 та ст. 36 ЗУ "Про запобігання корупції", як суб'єкт на якого поширюється дія цього Закону, тобто не передав у порядку, встановленому законом протягом 30 днів з моменту його обрання на посаду, належні йому корпоративні права.

На підставі статті ст. 33 КУпАП України при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 суддя виходить з наступного.

Відомості про те, що ОСОБА_2 раніше притягався до адміністративної відповідальності в протоколі відсутні.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, вчинене ОСОБА_2, хоч і містить в собі усі юридичні ознаки, що характеризують правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 174-2 КУпАП, але внаслідок всіх конкретних обставин вказане правопорушення не відповідало тій суспільній небезпеці, яка є типовою для цього виду правопорушення, зокрема, його дії суб'єктивно не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, юридичним та фізичним особам, і така шкода фактично не була заподіяна, будь-яких тяжких наслідків від вчиненого не настало. Крім того, останнім було вчинено певні дії, спрямовані на недопущення порушень вимог чинного антикорупційного законодавства.

До обставин, що пом'якшують відповідальність правопорушника, суддя, на підставі ст. 34 КпАП України, відносить те, що правопорушення ОСОБА_2 вчинене ним вперше.

Обтяжуючих відповідальність особи обставин судом не встановлено.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, особу правопорушника, обставини, що помякшують відповідальність, та відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, фактичні обставини вчинення правопорушення, а також те, що за такими діями не криється приховування отриманих прибутків, оскільки внаслідок вчиненого будь-якого прибутку отримано не було, тяжких наслідків не настало, шкоди державним чи суспільним інтересам завдано не було, що в свою чергу, значно знижує ступінь суспільної небезпеки даного правопорушення, у звязку з чим суддя дійшов висновку, що можливо ОСОБА_2 звільнити від адміністративної відповідальності, оголосивши останньому усне зауваження.

З урахуванням викладеного провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Щодо позиції особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 про те, що на момент розгляду даної справи закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, то суддя з огляду на положення ч. 3 ст. 38 КУпАП, вважає такі доводи безпідставними, оскільки вказане правопорушення було виявлено 08.09.2017 р., а вчинене 31.03.2017 р., так як Бориспільська місцева прокуратура Київської області та прокуратура Київської області не є суб'єктами, які уповноважені складати протокол про правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-4 КУпАП, листи та запити, на які посилається ОСОБА_2, направлялися з метою отримання відомостей необхідних для проведення перевірки щодо встановлення або спростування факту суміщення ОСОБА_2, секретарем Бориспільської міської ради з іншими видами діяльності. Саме за результати даної перевірки 08.09.2017 встановлено факт вчинення ОСОБА_2 правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-4 КУпАП та складено відповідний протокол.

На підставі викладеного, керуючись 22, 23, 33, ч. 2 ст. 174-2, ст. ст. 245, 251, 268, 280, 283-285 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в :

Звільнити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, від адміністративної відповідальності, оголосивши усне зауваження.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, по притягненню останнього до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 174-2 КУпАП, - закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________

Суддя : С.М. Вознюк