АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/248/17 Головуючий І інстанції
Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач - Міненкова Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області Міненкова Н.О., за участю секретаря Лашакової Д.І., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3, його захисника - адвоката Чертушкіна Вячеслава Миколайовича, іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Червонозаводського районного суду міста Харкова від 10 січня 2017 року про притягнення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, працюючого ФОП «ОСОБА_8» менеджером, мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в :

Вказаною постановою судді ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Постановлено стягнути судовий збір у розмірі 320,00 грн.

Як встановлено судом, 11 жовтня 2016 року приблизно о 18-20 год. ОСОБА_3, керуючи автомобілем «ВАЗ 21083», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по проспекту Московському, в районі перехрестя з вулицею Гімназична Набережна в місті Харкові, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Lexus», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_5

За результатом дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

При розгляді справи суддя дійшов висновку, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_3, який порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Не погодившись з винесеним процесуальним рішенням судді, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу,в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Апелянт вважає, що в його діях немає ознак складу порушення п.13.1 ПДР України, а саме, оскільки на підставі його показань і показань свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_7 можна зробити висновок, що він до моменту зіткнення вимушено вивернув кермо автомобіля вліво, з метою запобігти зіткненню з іншим автомобілем, який рухався в попутному напрямку по трамвайній колії, але назустріч на великій швидкості по трамвайній колії рухався автомобіль «Lexus» під керуванням водія ОСОБА_5 Вважає, що зіткнення сталося саме за вини водія ОСОБА_5, оскільки він рухався на дуже великій швидкості по трамвайній колії. Апелянт вважає, що водій автомобілю «Lexus», якій є учасником даної ДТП, не бачив його автомобіля, оскільки рухався на великій швидкості, а відповідно, в його діях наявні порушення вимог ПДР України. За таких обставин, на думку апелянта, в його діях відсутні ознаки порушення п.13.1 ПДР України, які перебувають у причинному зв'язку із дорожньо-транспортною пригодою.

ОСОБА_3 вважає, що суд першої інстанції неповно дослідив обставини справи, не врахував всі докази, необґрунтовано відмовив йому у призначенні автотехнічної експертизи, в зв'язку з чим в суді апеляційної інстанції повторно звернувся з клопотанням про призначення комплексної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертиз.

Крім того, в апеляційній скарзі міститься клопотання про поновлення строку оскарження зазначеної постанови, в зв'язку з тим, що в судовому засіданні від 10 січня 2017 року постанова проголошена не була, повний текст постанови своєчасно йому не був виданий, внаслідок чого він був позбавлений можливості звернутися в строк, передбачений законодавством, з апеляційною скаргою.

Апеляційний суд, відповідно до положень ст. 268 КУпАП, поновляє ОСОБА_3 строк оскарження постанови суду, визнавши причину пропуску строку апеляційного оскарження постанови поважною.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_3 та його захисника Чертушкіна В.М., які підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі; доводи іншого учасника ДТП, ОСОБА_5, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вважаючи постанову районного суду законною та обґрунтованою; перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 суддею повно і всебічно встановлені всі обставини дорожньо-транспортної пригоди на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Доводи апелянта ОСОБА_3 та захисника щодо його невинуватості та версія ОСОБА_3 стосовно фактичних обставин ДТП, які викладені в апеляційній скарзі, аналогічні поясненням, наданим суду першої інстанції, а тому перевірялись судом та не знайшли свого підтвердження з мотивів, що викладені в постанові суду першої інстанції, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Будь-які нові переконливі докази, які спростовують правильність висновку суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_3, апеляційному суду не надані.

Ст.124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пункт 13.1 ПДР України зобов'язує водія залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Тобто, під час вибору безпечного інтервалу руху водій зобов'язаний враховувати швидкість руху, траєкторію руху транспортних засобів та інших учасників дорожнього руху, тип транспортного засобу, особливості вантажу, який він перевозить, тощо. Слід пам'ятати, що під час вибору безпечного інтервалу руху водій зобов'язаний рухатися якомога ближче до правого краю проїзної частини і дотримуватися допустимих інтервалів: не менше 0,8 м і не більше 2,5 м, для того щоб виключити можливість уклинювання інших транспортних засобів.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, схеми ДТП, та встановлених судом першої інстанції обставин ДТП, автомобіль «ВАЗ 21083» під керуванням ОСОБА_3, виконував поворот ліворуч з вулиці Гімназична Набережна на проспект Московський і фактично продовжив рух вже по Московському проспекту в місті Харкові. Автомобіль «Lexus» під керуванням водія ОСОБА_5 рухався по проспекту Московському в районі в місті Харкові, в районі повороту з головної смуги на вулиці Гімназична Набережна, в крайній лівій смузі. Водій ОСОБА_3, маючи намір здійснити маневр, який передбачений з полоси руху, повинен був дотримати вимог п.13.1 ПДР України, тобто безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

В суді першої інстанції ОСОБА_3 фактичних обставин ДТП не спростовував, але вважає, що він не порушував п.13.1 ПДР України, наполягав, що при виконанні ним повороту ліворуч з вулиці Гімназична Набережна на проспект Московський, він зупинився пропустити автомобілі в зустрічному та попутному напрямку руху. Водій ОСОБА_5 на автомобілі «Lexus» рухався йому у зустрічному напрямку на великій швидкості, при цьому виїхав на його смугу руху, допустив зіткнення, оскільки не витримав безпечного інтервалу руху.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 надав аналогічні пояснення. Зазначив, що його дії, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем «Lexus», не можуть знаходитися в причинному зв'язку з моментом виникнення ДТП. Вважає, що його увагу від дорожньої обставини відвернув інший автомобіль, який намагався рухатися паралельно в його ж напрямку та витиснути його автомобіль з його траєкторії руху.

Проте, як того вимагає п.13.1 ПДР України, під час вибору безпечного інтервалу руху водій ОСОБА_3 зобов'язаний був враховувати швидкість руху, траєкторію руху транспортних засобів та інших учасників дорожнього руху; під час вибору безпечного інтервалу руху зобов'язаний був рухатися якомога ближче до правого краю проїзної частини своєї полоси руху і дотримуватися допустимих інтервалів: не менше 0,8 м і не більше 2,5 м, для того щоб виключити можливість уклинювання інших транспортних засобів та зіткнення. Вказані вимоги п.13.1 ПДР України ОСОБА_3 виконані не були.

Інший учасник ДТП, водій автомобілю «Lexus» під керуванням ОСОБА_5, як на час після виникнення самої дорожньо-транспортної пригоди, так і на час розгляду справи в суді першої інстанції, надавав послідовні пояснення.

В апеляційному суді ОСОБА_5, надав аналогічні пояснення і зазначив, що 11 жовтня 2016 року о 18 годині 20 хвилин він рухався по проспекту Московському в місті Харкові в напрямку протилежному центру, в крайній лівій смузі. Зупинився поряд з іншими автомобілями перед перехрестям з вулицею Гімназична Набережна, надавши можливість автомобілям виїхати з неї. Автомобіль «ВАЗ 21083» під керуванням ОСОБА_3 теж виконав поворот та почав рух назустріч по своїй смузі руху. Водій ОСОБА_5, переконавшись, що інтервал між його автомобілем та автомобілем ОСОБА_3 є достатнім для безпечного продовження руху, почав рух, та в цей час відчув удар, який прийшовся його автомобілю з лівого боку, оскільки автомобіль під керуванням водія ОСОБА_3 несподівано здійснив різкий рух ліворуч, таким чином здійснив зіткнення з його автомобілем.

Доводи апелянта щодо наявності порушення інших вимог пунктів ПДР України в діях водія ОСОБА_5 не можуть бути оцінені апеляційним судом виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що предметом розгляду судді був протокол про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, зокрема,- невідповідність його дій в даній дорожній обстановці вимогам п.13.1 ПДР України. Протокол про адміністративне правопорушення ст.124 КУпАП щодо наявності порушення інших вимог ПДР України, ані відносно ОСОБА_3, ані відносно ОСОБА_5, як єдина підстава для притягнення осіб до адміністративної відповідальності, не складався. А відтак, у розумінні положень ст.ст.254, 256,257,279,294 КУпАП, даний факт позбавляє суд апеляційної інстанції можливості надати оцінку іншим діям водіїв в межах провадження у справі відносно нього за порушення інших вимог ПДР України, що не перешкоджає доводити, чи спростовувати винуватість в дорожньо-транспортній пригоді в разі розгляду справи в порядку цивільного судочинства. В будь-якому випадку, навіть за умови встановлення ймовірних порушень ПДР України в діях водія інших пунктів ПДР України, зазначене не впливатиме на висновок суду щодо порушення ОСОБА_3 вимог п.13.1 ПДР України.

Доводи ОСОБА_3 та його захисника щодо необхідності проведення комплексної транспортно-трасологічної і автотехнічної експертизи не можуть бути прийняті до уваги апеляційним судом, оскільки порушення ним вимог п.13.1 ПДР України, з урахуванням наявних доказів, є очевидними та їх перевірка не потребує спеціальних знань.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях водія ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП за порушення ним вимог пункту 13.1 ПДР України. Доводи апеляційної скарги правильності цього висновку не спростовують і розцінюються судом як спосіб уникнути відповідальності.

З урахуванням викладеного підстав для скасування постанови суду першої інстанції за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови судді Червонозаводського районного суду міста Харкова від 10 січня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Червонозаводського районного суду міста Харкова від 10 січня 2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду Харківської області Н.О. Міненкова