01.03.2017 Справа № 696/1489/16-п
№ 3/696/23/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року м. Камянка

Суддя Камянського районного суду Черкаської області Шкреба В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Камянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого в ДСНС України в Київській області

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП,-

встановив :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 11 грудня 2016 року близько 03 год. 20 хв. ОСОБА_1 по вул. Тясминській в м. Камянка Черкаської області керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав, надав суду пояснення про те, що транспортний засіб був зламаний, а тому він ним не керував, а знаходився біля нього і чекав допомоги буксирування. Коли чекав друзів вжив пива, проте на патрульному автомобілі підїхали працівники поліції, доставили його в лікарню на освідування.

Всебічно, повно і обєктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, оцінивши за власним переконанням докази, суд приходить до наступних висновків.

За змістом статей 252 та 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та обєктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та зясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає тільки у разі керування транспортними засобами у стані алкогольного спяніння або відмові від проходження від огляду на стан спяніння.

В адміністративних матеріалах відсутні документальні дані про те, що ОСОБА_1 здійснював керування автомобілем у стані алкогольного спяніння. Сам факт керування транспортним засобом саме у стані алкогольного спяніння підтверджується тільки складеним працівником поліції протоколом, проте суд його оцінює разом з іншими доказами по справі і не може приймати його як єдиний доказ, що підтверджує факт керування транспортним засобом. Ні протокол, ні рапорт працівника поліції не можуть прийматись як докази провини ОСОБА_1 у випадку не визнання ним вини, і відсутності незалежних свідків події, так як ці документи оформленні процесуально зацікавленою посадовою особою. Положення пункту 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затв. наказом МВС, Мін охорони здоровя України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) прямо забороняє залучати інспектора поліції в якості свідка у вказаних справах, бо в даному випадку щодо його неупередженості є сумніви.

В порушення вимог п. 17 Інструкції зміст висновку щодо результатів огляду на стан спяніння ОСОБА_1 від 11.12.2016 року під запис не доведений ОСОБА_1, а саме відповідна графа 11 яка має містити підпис обстежуваного незаповнена; у ньому не має відомостей про особу поліцейського в присутності якого він складався; не зазначено номеру акту обстеження, на підставі якого він складався.

Оскільки у відповідності до пункту 22 Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду на стан спяніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними, суд вважає, що висновок щодо результатів огляду на стан спяніння ОСОБА_1 від 11.12.2016 року не може слугувати доказом по справі, так як через його неякісне оформлення є недійсним.

Істотною ознакою презумпції невинуватості, що закріплена в статті 7 КУпАП, є те, що ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні протиправного діяння. З цього випливає, що обовязок доводити вину особи покладається на обвинувача, тобто на органи та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі.

Приймаючи до уваги положення вимог частини 3 статті 62 Конституції України, суд приходить до висновку про те, що матеріали справи не містять доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні ним вказаного адміністративного правопорушення.

У звязку з вище зазначеним, на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 278, 283 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (протокол серії АП 1 № 158754 від 11.12.2016 року) про вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП - у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником через Камянський районний суд до Апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: