П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" грудня 2017 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Яровенко Н.О., розглянувши матеріали, які надійшли від УПС в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1., 05 11 2017 року о 16 годині 40 хвилин, керуючи автомобілем «Пежо» д/н НОМЕР_2, в м. Києві по вул. М.Раскової, 3-Г, не дотрималась безпечної дистанції та здійснила зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, що призвело до пошкодження транспортних засобів та заподіяло матеріальні збитки, чим порушила п.п. 13.1 ПДР України .

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності у судовому засіданні надала пояснення, у яких свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, у зв'язку з відсутністю з її боку порушень ПДР України.

Суд, заслухавши доводи особи, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши даний адміністративний матеріал, приходить до наступного.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і обєктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також ст. 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв"язку з їх не відповідністю нормам ст. 256 КУпАП, положенням Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 квітня 2009 року за № 374/16390), затвердженій наказом Міністерства внутрішніх справ України № 77 від 26.02.2009 року та Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 червня 2009 року за N 576/16592), затвердженій наказом Міністерства внутрішніх справ України № 111 від 27.03.2009 року та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказам вини особи в тому чи іншому діяння, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Крім того, суд надаючи оцінку відомостям, що містяться у схемі ДТП, виходячи з положень ст. 62 Конституції України, вважає викладені у ній дані такими, що ґрунтується на припущеннях, а тому суд даний доказ визнає не належним.

За таких обставин, враховуючи вище викладене, суд, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, з урахуванням положень ст. 251 КУпАП та вимог Інструкції, вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ст. 124 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністі події і складу адміністративного правопорушення.

У зв'язку з чим, дане адміністративне провадження, з урахуванням вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю, а судовий збір не підлягає стягненню з особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у зв'язку з встановленням обставин визначених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 6, 33-35, 124, 221, 245, 247, 251, 252, 268, 272, 280, 321 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суд, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

С у д д я: