Справа № 661/598/17
Провадження № 3/661/282/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2017 року

Суддя Новокаховського міського суду Херсонської області Бойко М.Є., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у м.Херсоні про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працюючого: ЗКЕМ, газорізником, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ст. 130 ч.1 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 17.12.2016 року ОСОБА_1 17.12.2016 року, о 00,30 годині, в м.Нова Каховка, по вул. Світлова, керував транспортним засобом ВАЗ 21063, державний номер: 09135 ХО з явними ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини роту, нестійка хода, порушення координації рухів та мови. На вимогу працівника поліції пройти медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння ухилився шляхом відмови, чим порушив п.2.5 ПДР. Саме у зв`язку із його відмовою і був складений вищезазначений протокол.

В судовому засіданні 17.03.2017 року ОСОБА_1 свою вину у скоєному не визнав та пояснив, що пройти перевірку на визначення стану сп'яніння йому працівниками поліції взагалі запропоновано не було, від її проходження він не відмовлявся.

Відповідно до ст. 7 КУпАП - провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності.

Відповідно до п. 27 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» - судам слід враховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, в т.ч. протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також показаннями технічних приладів та технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у т.ч. тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовується при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до положень п.1 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07.11.2015 року № 1395 протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до статті 254 КУпАП та до нього має бути долучено акт огляду на стан спяніння. Згідно п.7 розділу ІІ вказаної інструкції, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, визначених у статті 247 КУпАП.

Так, п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження по справі слід закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні жодні об'єктивні докази, в т.ч. акт відмови правопорушника від проходження медичного огляду і відеозапис, які б вказували на те, що останній порушив п.2.5 ПДР України, відмовився від проходження медичного огляду на визначення стану сп'яніння. Отже, факт пропозиції пройти медичний огляд та факт відмови ОСОБА_1 від його проходження в матеріалах справи взагалі не зафіксований. При цьому суд не приймає до уваги письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, оскільки вони оформлені у вигляді бланку, заповнені однією особою, а саме працівником поліції, який є зацікавленою особою. На неодноразові виклики до суду свідки не з'явилися, обставини, зазначені в поясненнях, та свої підписи не підтвердили.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи і не може вважатися беззаперечним доказом вини особи.

Будь-яких інших доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України, суду не надано, а тому неможливо однозначно встановити наявність вини в діях останнього. За відсутності у справі належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт порушення п.2.5 ПДР України, об`єктивність факту відмови ОСОБА_1 не встановлені.

Згідно ч.3ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, провадження по справі підлягає закриттю за недостатністю доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ст.247, п.3 ст.284 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити, в зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом 10 днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Херсонської області .

Суддя М. Є. Бойко