АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/1437/17 Головуючий І інстанції -
Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач - Бездітко В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області - Бездітко В.М.,

за участю секретаря - Михайлюка А.В.,

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_3,

захисника - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3на постанову Московського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Працівниками поліції 20.09.2017 року складений протокол відносно ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу серії БР № 099370, водій ОСОБА_3 18.09.2017 року о 07-30 год. в м. Харкові на вул. Ак. Павлова , 151/2 керуючи автомобілем НОМЕР_1, не надав дороги пішоходам на неврегульованому переході, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 чим заподіяна матеріальна шкода.

ОСОБА_3 порушив вимоги п. 18.1 ПДР України чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців, стягнуто судовий збір в розмірі 320 грн.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в обґрунтування якої зазначив наступне.

Не оспорюючи обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення вважає що, суд надто суворо застосував стягнення як вид покарання за вчинене адміністративне правопорушення, не прийняв до уваги, що його цивільно-правова відповідальність застрахована, він не мав наміру та ненавмисно вчинив адміністративне правопорушення.

Просить змінити постанову Московського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2017 року в частині накладення адміністративного стягнення, замінивши його на менш суворий, а саме штраф.

Потерпілий ОСОБА_5 в призначене судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином відповідно до вимог ст. 277-2 КУпАП, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, про причини неявки в судові засідання суд не повідомив (а.с. 32, 34-35, 37-37а, 44,).

В ч. 4 ст. 294 КУпАП встановлені строки перегляду постанови суду першої інстанції відповідно до яких, апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Виходячи з положень ст. 294 КУпАП, щодо строків перегляду постанови, апеляційний суд приходить до висновку про розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутністю потерпілого ОСОБА_5

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_3 який з обставинами викладеними в протоколі погодився, просив змінити адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на штраф, його захисника ОСОБА_4, яка апеляційну скаргу підтримала, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 18.1 ПДР України, водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

За порушення вимог зазначеного пункту ПДР України передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 районним судом повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі доказів наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду, яка відповідає вимокам ст. 283 КУпАП.

Апеляційний суд, погоджується з висновками суду першої інстанції, але враховуючи особисті пояснення правопорушника - ОСОБА_3 та всі обставини справи у сукупності можливо змінити накладене адміністративне стягнення враховуючи наступне.

Відповідно до довідки № 08/3899 виданої лікарем «Харківської міської клінічної лікарні швидкої невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мєщанінова» потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді забійної рани лівої гомілки по задній поверзні (а.с. 4).

Відповідно до розписки ОСОБА_5 від 18.11.2017 року наданої ОСОБА_3 при апеляційному перегляді постанови суду першої інстанції, ОСОБА_5 за наслідками ДТП від 18.09.2017 року до водія ОСОБА_3 претензій не має, відшкодування отримав (а.с. 45).

Також, 05.12.2017 року до апеляційного суду надійшов лист потерпілого ОСОБА_5 в якому він зазначає, що ОСОБА_3 матеріальні збитки компенсовані у повному обсязі, про що було надано розписку. На даний час претензій майнового чи іншого характеру не має, проти зміні адміністративного стягнення не заперечує (а.с. 54).

Крім того, до апеляційного суду надійшли листи від начальника та представника КП «ШЛЯХРЕМОНТБУД» в яких зазначено, що ОСОБА_3 працює в КП «ШЛЯХРЕМОНТБУД» водієм першого класу дільниці механізації та за ним закріплений автомобіль НОМЕР_2. За призначенням автомобіль є сідловим тягачем з напівпричепом,що використовується для перевезення спеціалізованої техніки. Даний автомобіль є єдиною одиницею техніки на даному підприємстві та використовується щоденно у всі періоди року.

Водій ОСОБА_3 є єдиним водієм на підприємстві, який має відповідно кваліфікацію для керування даним видом транспортного засобу. Просила прийняти до уваги зазначені листи (а.с. 39-40, 55-56).

Санкція ст. 124 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Європейський суд з прав людини у справах «Енгель та інші проти Нідерландів» («Engel and Others v. the. Netherlands», 08 червня 1976 року, № 5100/71, 5101/71, 5102/71, 5354/72, 5370/72), «Озтюрк проти Німеччини» («Ozturk v. Germany», 21 лютого 1984 року, № 8544/79), «Лутц проти Німеччини» («Lutz v. Germany», 25 серпня 1987 року, № 9912/82), тлумачить поняття «кримінальний» автономно, тобто незалежно від національної термінології, включаючи сюди адміністративні, дисциплінарні, митні проступки тощо.

Одним із видівпокарань у розумінні ЄСПЛ є штрафи. Зрозуміло, що суворість цього примусового заходу оцінюється через його розмір, проте у визначенні правової природи такого заходу для ЄСПЛ важливішою є мета, з якою призначається штраф, ніж його ро-мір.

В рішення по справі «Озтюрк проти Туреччини»(Ozturk v Turkey) від 28.09.1999року Європейським судом з прав людиништраф у розмірі 60 DM, був оцінений як покарання, з огляду на цілі його застосування.

Відповідно до позиції Українського законодавця закріпленої в ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи, що ОСОБА_3 притягується до адміністративної відповідальності вперше, завдані збитки потерпілому відшкодував, щиро розкаявся, апеляційний суд вважає можливим обрати ОСОБА_3 адміністративне стягнення у вигляді штрафу, що буде відповідати меті адміністративного стягнення, достатнім для його виправлення та попередженню скоєння нових правопорушень.

Відповідно, постанова районного суду відносно водія ОСОБА_3 в частині застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців підлягає зміні. На правопорушника необхідно накласти штраф на користь держави в межах, передбаченою санкцією ст. 124 КУпАП, задовольнивши його апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 278, 280, 283, 294, 295, 298 КУпАП , -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3задовольнити.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2017 року змінити в частині накладення адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців.

Застосувати відносно ОСОБА_3адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. на користь держави.

В іншій частині постанову Московського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2017 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Харківської області В.М. Бездітко