Справа № 167/165/17 Провадження №33/773/233/17 Суддя в 1 інстанції: Сіліч І. І.
Категорія:ч.1 ст. 173-2 КУпАП України Доповідач: Лівандовська-Кочура Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2017 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Волинської області Лівандовська-Кочура Т.В., з участю ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Рожищенського районного суду Волинської області від 09 лютого 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, не працюючого, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 30 годин.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 15 січня 2017 року о 05.00 год., за місцем свого проживання, вчинив насильницькі дії психологічного характеру відносно матері ОСОБА_3, які виражались у вживанні нецензурної лайки.

Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції ОСОБА_2 в апеляційній скарзі вказує на невідповідність постанови вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. Покликається на те, що судом неповно та необ'єктивно з'ясовано обставини справи та вирішено її всупереч вимогам законодавства. Зазначає те, що в його діях відсутній склад правопорушення, оскільки він не доведений зібраними матеріалами справи. Просить скасувати постанову суду, а справу про притягнення його до адміністративної відповідальності закрити за відсутності в його діях складу інкримінованого правопорушення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення скаржника, який підтримав скаргу з викладених у ній підстав, суддя приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення ґрунтується на перевірених і досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну оцінку.

Так, матеріалами справи підтверджується факт того, що за вказаних обставин місця та часу ОСОБА_2 дійсно ображав свою матір, зокрема як поясненнями самого порушника (а.с. 3, 8), так і заявою та поясненнями матері ОСОБА_2 (а.с.6-7), висновком працівників поліції (а.с. 4).

Факт того, що ОСОБА_2 дійсно за вказаних обставин місця та часу перебував за місцем свого проживання разом зі своєю матір'ю не заперечує і сам скаржник.

Дані обставини поряд з поясненнями правопорушника, які той давав під час складання протоколу, вказують на те, що ОСОБА_2 дійсно своїми діями психологічного характеру, які виразились у застосуванні образ щодо члена своєї сім'ї, тобто його матері, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров'ю потерпілої, вчинив насильство в сім'ї.

Більше того, сам ОСОБА_2 в протоколі підписався про те, що йому роз'яснено ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, а тому твердження про порушення права на захист не заслуговують на увагу.

Враховуючи те, що суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно дослідив всі обставини справи в їх сукупності, суддя знаходить доводи скаржника про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП, необгрунтованими.

У відповідності до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції із закриттям провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, на що вказує останній у своїй апеляції, немає.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Рожищенського районного суду від 09 лютого 2017 року відносно ОСОБА_2 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя