Справа № 574/254/16-п
Провадження №3-в/574/1/2017
П О С Т А Н О В А

20 лютого 2017 року м.Буринь

Суддя Буринського районного суду Сумської області Куцан В.М. розглянувши заяву начальника Буринського районного відділу державної виконавчої служби про розяснення судового рішення,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Буринського районного суду від 31.03.2016 року ОСОБА_1 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на три роки з оплатним вилученням автомобіля марки ВАЗ 2101 д.н.43414СА.

23.01.2017 року начальник Буринського районного відділу ДВС ОСОБА_3 звернулася до Буринського районного суду із заявою про розяснення даної постанови судді, оскільки автомобіль ВАЗ 2101 д.н.43414СА на праві власності ОСОБА_2 не належить.

Перевіривши матеріали справи приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст.304 КУпАП питання, повязані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення , вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Суддя, яка винесла дану постанову перебуває у відставці.

Між тим, при вирішенні питання щодо оплатного вилучення транспортного засобу за вищевказаних обставин необхідно звернути увагу на таке.

Частина 3 ст.130 КУпАП, в редакції на момент прийнятя судового рішення, передбачала відповідальність особи (водія) за вчиненні вказаних в ній дій - у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до десяти років з оплатним вилученням транспортного засобу.

Відповідно до вимог ч.1 ст.28 КУпАП, оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об'єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета.

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в абз.4 ст.28 своєї Постанови №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» - не можна накладати оплатне вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Тобто, за змістом вищезазначеного, оплатному вилученню підлягає лише той предмет чи об'єкт адміністративного правопорушення, власником якого є сам правопорушник.

Відповідно до ч.1 ст.31 ЗУ «Про виконавче прорвадження» у разі якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про розяснення відповідного рішення.

Системне тлумачення положень вказаної статті дозволяє дійти висновку, що рішення суду може бути розяснено у разі, якщо без такого розяснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, розяснення рішення суду це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Таким чином в постанові (ухвалі) про розяснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Як вбачається з постанови судді від 31.03.2016 року вона викладена повно, резолютивна частина не викликає труднощів в її розумінні, у звязку з чим в задоволенні даної заяви необхідно відмовити.

Однак бачиться можливим вирішення зазначеного питання шляхом оскарження постанови судді від 31.03.2016 року в апеліційному порядку особою, яка притягнута до адміністративної відповідальності чи власником транспортного засобу у випадку поновлення строку на вчинення цих дій.

На підставі викладеного, керуючись ст.304 КУпАП України,-

постановив :

В задоволенні заяви начальника Буринського районного відділу державної виконавчої служби про розяснення постанови судді Буринського районного суду від 31.03.2016 року відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.М.Куцан