1Справа № 335/1829/17 3/335/427/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 року суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Апаллонова Ю.В., розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії БР №270603 від 06 лютого 2017 року, ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у звязку з порушенням п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, зокрема, в тому що 06.02.2017 року о 04 годині 20 хвилин в м.Запоріжжі по пр.Соборний, 43 водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння . Огляд проводився на стан спяніння на місці за допомогою технічного приладу Драгер в присутності двох свідків. Водій відсторонений від керування.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав, зазначив, що жодного понятого під час продування Драгеру на місці зупинки не було, він не погоджувався із результатами тесту, йому права його розяснювалися, Акт огляду який долучено до протоколу він не підписував.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суду пояснив, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому діяння, докази зібрані з чисельними порушеннями положень діючого законодавства, у т.ч. й щодо огляду на стан спяніння. Жодних понятих на місці зупинки не було. Крім того, матеріали справи містять суперечності у номері приладу, за допомогою якого проводився тест на стан спяніння, а інші розбіжності, що має тлумачитись судом на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Просив закрити провадження у справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Крім того, заявив клопотання про виклик у судове засідання понятих, які зазначені у протоколі.

У судове засідання поняті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не зявилися, повідомлялися судом за адресою зазначеною у протоколі. Щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повернуті конверти з відміткою поштового відділення «за зазначеною адресою не проживають».

Відповідно до ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно до вимог ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних препаратів.

На підтвердження того, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, крім протоколу про адміністративне правопорушення від 06.02.2017, суду надійшли такі матеріали: акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів без номеру та дати; роздруківка спеціального технічного приладу Drager Alcotest 6810, тест № 1192 із результатом 1,39 проміле, оригінал направлення 7на огляд водія транспортного засобу до КУ «ЗОНД» ЗОР від 06.02.2017 р.; письмові пояснення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_2 та диск із відеозаписом.

Дослідженням вищевказаних доказів встановлено наступне.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 взагалі не зазначено виявлений ступінь його алкогольного спяніння (результат огляду), що суперечить вимогам статті 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853 (далі Інструкція № 1395), та п. 10 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за 1413/27858 (далі Інструкція № 1452/735) у частині зазначення суті адміністративного правопорушення.

До цього протоколу додано акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, що є додатком 2 до Інструкції № 1452/735, який не містить дати та часу його складання. Відсутність у вказаному акті часу огляду на стан спяніння унеможливлює встановлення факту події самого адміністративного правопорушення.

Також слід звернути увагу, що на вказаний акт відсутнє посилання у протоколі про адміністративне правопорушення як на додаток до нього відповідно до вимог п. 4 р. ІХ Інструкції № 1395.

Крім того, до вказаного акту додано роздруківку із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6810, у якому зазначено номер приладу ARCD-0507, у той час як в протоколі про адміністративне правопорушення міститься посилання на те, що огляд ОСОБА_1 проводився за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» без зазначення його номеру.

Також слід зауважити, що відповідно до вказаної роздруківки з технічного засобу огляд проведено 06.02.2017 р. о 04:24 год. Відповідно до акту огляду час проходження ОСОБА_1 огляду не зазначено. Відповідно до письмових пояснень свідків, вони підтвердили факт проходження громадянином ОСОБА_1 огляду 06.02.2017 р., однак час проходження огляду не зазначено. У протоколі час вчинення правопорушення зазначено 06.02.2017 р. о 04:20 год. За наявності даних розбіжностей у матеріалах справи є неможливим встановлення судом дійсного часу вчинення інкримінованого діяння відповідно до статті 283 КУпАП.

Крім того, в матеріалах справи наявний оригінал направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції МОЗУКУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер», виписаного 06.02.2017 р. на імя ОСОБА_1

В цей же час, вказане направлення відповідно до приписів пунктів 8, 12 р. ІІ Інструкції № 1452/735 має видаватися особі, яка направляється на огляд до медичного закладу, а не долучається до матеріалів справи. Крім того, враховуючи, що за матеріалами справи огляд проводився на місці поліцейським в присутності двох свідків, взагалі є незрозумілим складання направлення про ОСОБА_1 на огляд до наркологічного диспансеру. Так, відповідно до п. 7 р. І Інструкції № 1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя). Проте, протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали не містять даних щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду в медичному закладі. Наявність даних розбіжностей, на переконання суду, унеможливлює встановлення обєктивних ознак діяння, що інкримінується ОСОБА_1 (чи мало місце порушення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху або ж п. 2.5 вказаних Правил).

Що стосується відео з архіву, то відтворивши та дослідивши відеозапис, який міститься на диску, судом встановлено, що на ньому, серед іншого, зафіксовано огляд особи на стан спяніння за допомогою спеціального технічного засобу.

При цьому, на відеозапису вбачається що під час проходження огляду на стан спяніння окрім 2 інспекторів поліції, жодних понятих у присутності яких огляд проводився на місці зупинки автомобіля немає. Більш того, за адресою зазначеною у протоколі особи вказані як свідки, не проживають, що унеможливлює перевірку їх показів.

Крім того, з вказаного відеозапису випливає, що особу, яка проходить огляд, не було проінформовано про порядок застосування технічного засобу відповідно до п. 5 р. ІІ Інструкції № 1452/735.

Так, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкоголького, наркотичного чи іншого спяніння, при зупинці транспортного засобу та виникненні підозри знаходження водія у стані алкогольного спяніння , інспектор оголошує людині, що той тимчасово відсторонений від керування транспортом, і пропонує пройти базову перевірку на алкогольне сп'яніння. Після цього працівник правоохоронних органів повинен розпочати відеозапис або залучити до справи двох понятих, не зацікавлених у певному результаті. Після цього, співробітник патрульної поліції одягає на розтруб приладу новий одноразовий мундштук, розкриваючи упаковку при затриманому водієві якщо цього не відбувається, відмова від огляду вважається правомірною, а результати тесту не можуть бути беззаперечним доказом стану алкогольного спяніння у суді.

Слід також звернути увагу, що до протоколу не додано сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. В цей же час, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення позбавлений процесуальної можливості самостійно збирати докази на підтвердження винуватості особи у вчиненні правопорушення, отже, за відсутності відповідних клопотань, самостійне витребування доказів судом є неможливим.

Також, слід зазначити, що у матеріалах справи відсутні докази розяснення ОСОБА_1 його прав та обовязків ,передбачених ст. 63 Конституції, ст.267 КУпАП, ані в протоколі, ані на відеофіксації таких доказів немає, що є грубим порушенням прав ОСОБА_1

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, в силу п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободкожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантіїст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумпцій.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в статті 62 Конституції України.

Отже прямих, безспірних і безсумнівних доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в ході судового розгляду не здобуто.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінюючи докази у сукупності, суд керується положеннями ст. ст. 251, 252 КУпАП.

Відповідно дост. 245 КУпАПзавданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б доводили вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому діяння поза розумним сумнівом, з огляду на що провадження у справі підлягає закриттю за п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ч.1 ст.247, ст.ст. 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у звязку із відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя Орджонікідзевського

районного суду м. Запоріжжя Ю.В. Апаллонова