АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/791/144/17
Головуючий в І інстанції Зубов О.С.
Доповідач: Волошко С.Г.
П О С Т А Н О В А

5 квітня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області Волошко С.Г., розглянувши апеляційну скаргу захисника-адвоката Мієнка Р.В. в інтересах ОСОБА_3, з їх участю та участю представника Херсонської митниці ДФС Бабільова І.І. на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 16 січня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Херсон, працюючого митним брокером ФОП «ОСОБА_3»,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України, на підставі якої до нього застосовано адміністративне стягнення - штраф в розмірі 100% вартості товару в сумі 7 580 000 (сім мільйонів п'ятсот вісімдесят тисяч) грн. з конфіскацією в дохід держави корпусу яхти дерев'яного зі встановленими на ньому комплектуючими та обладнанням,-

В С Т А Н О В И В:

Херсонською митницею відносно ОСОБА_3 22 серпня 2016 року було складено протокол про порушення ним митних правил №0165/50800/16, згідно якого в його діях вбачається адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України.

Відповідно до зазначеного протоколу, ОСОБА_3 13 жовтня 2015 року, будучи митним брокером «ФОП ОСОБА_3.», з метою проведення митного оформлення у митному режимі «реексперт» товару «корпус яхти дерев'яний зі встановленими на ньому комплектуючими та обладнанням - 1 шт.», вагою нетто 291500 кг, вартістю 970000 доларів США подав електронну митну декларацію типу ЕК 11 АА, якій було присвоєно номер 508040001/2015/002748.

Відправником зазначеного товару виступало підприємство ТОВ «ВЕРФЬ «Лагуна Роял», а одержувачем Aries Pacific Limited (New Zealand)/

Разом із зазначеною митною декларацією в електронному вигляді були подані наступні документи:

-доповнення № 15 від 10.10.15 р. до договору №20/1 від 12.11.2008 року, укладеного між Aries Pacific Limited (Нова Зеландія) та ТОВ «ВЕРФЬ «ЛАГУНА РОЯЛ» в особі ОСОБА_7. Згідно даного доповнення, основний договір №20/1 від 12.11.2008 р. по побудові яхти «ИМПЕРИЯ» вважається виконаним;

-акт приймання-здачі робіт (надання послуг) від 12.10.2015 р. за договором № 20/1 від 12.11.2008 року укладеного між Aries Pacific Limited (Нова Зеландія) та ТОВ «ВЕРФЬ «ЛАГУНА РОЯЛ» в особі ОСОБА_7;

-доповнення № 1 від 12.10.2015 р. до акту приймання здачі робіт (надання послуг) від 12.10.2015 р. за договором № 20/1 від 12.11.2008 р. укладеного між Aries Pacific Limited (Нова Зеландія) та ТОВ «ВЕРФЬ «ЛАГУНА РОЯЛ» в особі ОСОБА_7;

-доповнення №2 від 12.10.2015 р. до акту приймання-здачі робіт (надання послуг) від 12.10.2015 р. за договором № 20/1 від 12.11.2008 р. укладеного між Aries Pacific Limited (Нова Зеландія) та ТОВ «ВЕРФЬ «ЛАГУНА РОЯЛ» в особі ОСОБА_7;

-договір доручення на надання послуг по декларуванню товарів №126 від 05.10.2015 року, укладеного між ФОП «ОСОБА_3» та ТОВ «ВЕРФЬ «ЛАГУНА РОЯЛ» в особі директора ОСОБА_7.

Як зазначено у протоколі, в рамках проведення перевірки законності здійснення операцій з переробки на митній території України встановлено, що згідно з поясненнями громадянина ОСОБА_7 від 25.07.2016 року перелічені вище документи він не підписував, печатку на даних документах не ставив.

На підставі цієї заяви ОСОБА_7 в протоколі робиться висновок, про те, що митним брокером ОСОБА_3, для митного оформлення митної декларації типу ЕК 11 АА № 508040001/2015/002748 від 13.10.2015 р. та подальшого переміщення товарів через митний кордон України були подані зазначені вище підроблені документи, а далі зазначається, що митний брокер ОСОБА_3, вчинив порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.483 МК України, а саме, дії спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання до митного оформлення підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом.

Вважаючи складений протокол та наведені в ньому докази достатньою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, Херсонська митниця ДФС направили ці матеріали до суду.

Розглянувши матеріали зазначеної справи, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність вини ОСОБА_3, у тому, що він подав до митного оформлення підроблені документи та наклав на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі вартості товару - корпусу яхти - 7 580 000 гривень з його конфіскацією, як предмета порушення митних правил.

На зазначене рішення суду першої інстанції була принесена апеляційна скарга адвокатом Мієнко Р.В. в інтересах ОСОБА_3, в якій він просить скасувати зазначене рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил передбаченого ч.1 ст.483 МК України відносно ОСОБА_3 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, захисника-адвоката Мієнка Р.В. та правопорушника ОСОБА_3, які підтримали апеляцію та просили, скасувавши постанову суду першої інстанції, закрити провадження у справі відносно ОСОБА_3, оскільки не доведено наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України і крім, того на момент розгляду справи у суді першої інстанції сплинув термін накладання адміністративного правопорушення, що передбачено ст. 467 МК України, представника митниці Бабільова І.І., який вважав, що апеляція задоволенню не підлягає, оскільки постанова суду першої інстанції законна та обґрунтована, дослідивши матеріали справи у сукупності з доводами апеляції та дослідженими у судовому засіданні доказами, приходжу до такого висновку.

Порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений митним кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність ( ч. 1 ст. 458 МК України )

Статтею 280 КУпАП на орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, покладено обов'язок з'ясування чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказав, що термін «кримінальне правопорушення», що міститься у ст. 2 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), має автономне значення і охоплює суворі за своїми наслідками види адміністративних стягнень, до яких належать адміністративний арешт та значні адміністративні штрафи, які фактично носять кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції, а справи щодо їх застосування в силу суворості таких санкцій за суттю є кримінальними (пункти 82, 83 Рішення у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» від 08.06.1976 р., п.55 Рішення у справі «ОСОБА_8 проти України» від 06.09.2005 р., п.38 Рішення у справі «Менаріні проти Італії» від 27.09.2011 р.).

Наведене свідчить, що протокол про порушення митних правил є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчинені конкретного адміністративного правопорушення, а надання повної, детальної інформації щодо пред'явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

Поряд з цим, необхідно мати на увазі, що справа про притягнення до відповідальності особи за порушення митних правил на підставі Митного кодексу України повинна чітко відповідати як вимогам самого кодексу, так і загальним нормам права. Зокрема, бездоганно повинна бути доведена наявність складу митного правопорушення, тобто чітко треба визначати та доводити наявність об'єкту, суб'єкту, об'єктивну та суб'єктивну сторону правопорушення, на що і націлюють ст. 494 МК України, яка регламентує порядок складання та вимоги до протоколу про порушення митних правил та ст. 495 МК України, в якій мова йде про докази у справі про порушення митних правил.

Ст. 495 МК України встановлює, що доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Зокрема, до таких доказів віднесено протоколи про порушення митних правил.

Поряд з цим, важливе значення має те, що відповідно до ст. 497 МК України, у провадженні про порушення митних правил беруть участь:

1)особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил;

2)власники товарів, транспортних засобів та інші, зокрема, експерти, поняті.

Вбачається що такі вимоги закону сприяють повному та об'єктивному дослідженню усіх обставин справи.

Вищезазначені вимоги не у повному обсязі були виконані посадовими особами Херсонської митниці, що складали відповідні документи та визначали коло осіб, які причетні до зазначеної справи.

Не усунув зазначені недоліки і суд першої інстанції, що вплинуло на повноту та об'єктивність при розгляді справи, а також висновки суду стосовно вини ОСОБА_3.

Як було вже зазначено, протокол про порушення митних правил фактично є сформульованим обвинуваченням, але для цього він повинен відповідати вимогам закону. Проте, у протоколі про порушення митних правил, складеному відносно ОСОБА_3 таке обвинувачення є неконкретним, оскільки зазначено, що він скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 483 МК України шляхом подання до митного оформлення підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, що є порушенням права на захист, оскільки особа конкретно не повідомлена від якого обвинувачення повинна захищатись.

Замість усунення зазначених недоліків шляхом направлення протоколу на доопрацювання, суд першої інстанції, на власний розсуд, обрав обвинувачення - подання до митного оформлення підроблених документів.

При цьому суд визнав достатнім те, що в протоколі про порушення митних правил, зазначено, що з пояснень ОСОБА_7 від 25.07.2017 року документи, які були надані ОСОБА_3 він не підписував та додав від себе, що на документах «явно вбачається підробка підпису ОСОБА_7.».

Зазначені висновки, щоб вони були допустимими, повинен робити спеціаліст в області почеркознавства на підставі призначеної експертизи. Суд першої інстанції взагалі залишив поза увагою кримінальну справу, порушену прокуратурою Херсонської області 24.03.16 р. за заявою ОСОБА_7 за цим фактом і взагалі навіть не намагався викликати його до суду і у сукупності з проведеною експертизою, яку зобов'язаний був провести, з'ясувати інші питання які б після цього виникли. Зазначене є суттєвою неповнотою, без усунення якої не можливо було робити висновки про наявність чи відсутність вини ОСОБА_3.

Проте, суд першої інстанції не тільки не з'ясував зазначені питання, що могли суттєво вплинути на висновки, а намагаючись довести наявність у діях ОСОБА_3 прямого умислу, безпідставно «аналізуючи» обставини справи прийшов до висновку, що відсутність прямого умислу спростовується, на думку суду, тим, що ОСОБА_3 «навмисно в інтересах іншої зацікавленої особи, вчинив зазначені вище дії». Крім того, суд взявши на себе роль обвинувачення, спростовуючи заяву ОСОБА_3 про відсутність обізнаності про підроблені підписи, якщо це так, оскільки у законному порядку це не встановлено та про відсутність умислу на подання фіктивних документів, без посилання на будь-які статті митного кодексу та можливі інструкції, а головне на будь-які докази, визнав цей факт доведеним. При цьому своїми «мотиваціями» вини суд першої інстанції, вийшов за межі об'єктивної сторони, викладеної у протоколі про порушення митних правил та навів обставини, які начебто підтверджують вину ОСОБА_3, поставивши в вину обставини, які не мають відношення до складу адміністративного правопорушення що інкриміновано останньому та навіть звинуватив свідка ОСОБА_8 у зацікавленості у незаконному вивезенні та ввезенні яхти в інтересах саме ТОВ «Херсонська Верфь Дніпро» директором якої була ОСОБА_8.

Допитана у судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_8 пояснила, що документи передавались на підпис ОСОБА_7 у Київ, де він мешкає і звідки здійснював керівництво ТОВ «ВЕРФЬ «ЛАГУНА РОЯЛ», а вона була виконавчим директором та бухгалтером підприємства і на підставі наказу (а.с.138) була уповноважена на роботу з Херсонською митницею ДФС. Зазначений об'єкт - «корпус яхти дерев'яний зі встановленими на ньому комплектуючими та обладнанням» належить громадянину ОСОБА_9, який мешкає у Великобританії і з яким, на сьогоднішній день, існує угода на проведення ремонтних робіт фірмою ТОВ «Херсонська Верфь Дніпро». Ввезення зазначеного об'єкту - «корпус яхти дерев'яний зі встановленими на ньому комплектуючими та обладнанням ніким не оскаржене, є законним, а тому обвинувачення її в незаконних діях є безпідставним.

В постанові суду на підтвердження чи спростування тих чи інших обставин наведена велика кількість документів і які дійсно містяться в матеріалах справи, але жодний з них і, зокрема головний, протокол про порушення митних правил, складений відносно ОСОБА_3, як вбачається з протоколу судового засідання (а.с.161-162) не досліджувались у судовому засіданні суду першої інстанції, а тому посилання на них як докази у справі - незаконне, що також є неповнотою судового засідання суду першої інстанції.

Таким, чином апеляційна інстанція вважає, що наведених доказів достатньо для висновку про недоведеність вини ОСОБА_3 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Поряд з цим, посилання в постанові на документи, зокрема, протокол про порушення митних правил, жодний з яких, згідно протоколу судового засідання не досліджувався у судовому засіданні є беззаперечною підставою для скасування постанови з процесуальних підстав, оскільки такі докази не можуть бути покладені в основу постанови.

Крім цього, суд першої інстанції фактично не надав юридичну кваліфікацію, яку визнано доведеною, оскільки не зазначив статтю митного кодексу, яка на його погляд, має місце у діях ОСОБА_3. Тільки при призначенні покарання суд зазначив, що робить це на підставі ч.1 ст.483 МК України.

На додаток, слід зазначити, що незважаючи на беззаперечні підстави скасування постанови суду першої інстанції, слід звернути увагу і на те, що судом першої інстанції взагалі не досліджувалось питання спливу строку накладання адміністративного стягнення у цій справі, відповідно до ст. 467 МК України, про що обґрунтовано зазначають апелянти.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 подав заяву до прокуратури Херсонської області про начебто не його підпис на документах, що надавав ОСОБА_3, як брокер, митниці 24 березня 2016 року, тобто з цього дня стало відомо про заявлені певні недоліки, пов'язані з митним оформленням вищезазначеного товару. Вважаю, що з цієї дати слід вести відлік часу, а саме шестимісячний термін для накладання адміністративного стягнення, що передбачено ст. 467 МК України. Представник митниці, заперечуючи, що на момент розгляду справи судом першої інстанції сплинув такий термін, посилався, що митниці не було відомо, що є така заява, а тому термін слід рахувати з моменту складання протоколу про порушення митних правил ОСОБА_3.

Вважаю, що така думка безпідставна, оскільки в ст. 467 МК України зазначено, що адміністративне стягнення може бути накладене не пізніше шести місяців з дня виявлення правопорушення і закон не пов'язує це з тим, який орган виявив таке порушення. Головне, що це стало відомо органу, який уповноважений приймати відповідне рішення.

Оскільки на сьогоднішній день шестимісячний термін накладання адміністративного стягнення сплинув у будь-якому разі, апеляційна інстанція позбавлена можливості усунути виявлені недоліки, а тому після скасування постанови суду першої інстанції, провадження у справі підлягає закриттю.

В судовому засіданні були надані документи, що на сьогоднішній день підтверджують наявність угоди між власником «корпусу яхти дерев'яного зі встановленими на ньому комплектуючими та обладнанням», який належить громадянину ОСОБА_9, що мешкає у Великобританії і з яким, на сьогоднішній день, існує угода на проведення ремонтних робіт фірмою ТОВ «Херсонська Верфь Дніпро», а тому вона підлягає поверненню для виконання угоди зазначеній фірмі.

Керуючись ст.294 КУпАП, ч.1ст. 483, ст.467 МК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Мієнка Р.В. в інтересах ОСОБА_3 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області відносно ОСОБА_3 від 16 січня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України - задовольнити.

Зазначену постанову на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення - скасувати, а провадження у справі закрити.

Корпус яхти дерев'яний зі встановленими на ньому комплектуючими та обладнанням - 1 шт., вагою нетто 291500 кг - повернути ТОВ «Херсонська Верфь Дніпро».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Херсонської області С.Г.Волошко