АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2017 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області ОСОБА_1, за участю адвоката ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 вересня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 вересня 2017 року,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2

визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10200 (десять тисяч двісті) грн.00 коп. та позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 320 грн. 00 коп.

Згідно постанови судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 вересня 2017 року ОСОБА_3 визнаний судом винуватим та на нього накладено стягнення за те, що він 02.07.2017 року о 02 год. 15 хв. керував автомобілем марки ОСОБА_4, державний номерний знак LZA 54786 в м. Чернівці по вул. Г.Майдану, 184 з ознаками алкогольного та наркотичного спяніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, почервоніння обличчя, тремтіння рук, поведінка яка не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП.

На вказану постанову ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження як пропущений з поважних причин та скасувати постанову районного суду від 20.09.2017 року та провадження по справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що під час розгляду справи та винесенні постанови 20.09.2017 року, він не був присутній, оскільки належним чином не був повідомлений про день та час слухання справи. Про наявність даної постанови, йому стало відомо тільки 05.10.2017 року , яку він отримав в суді.

Вказує на те, що постанова районного суду є незаконною, оскільки суд під час розгляду даної справи неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права. Вважає, що працівниками поліції безпідставно складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, також матеріалами справи не

Справа №33/794/636/2017 Головуючий у І інстанції: Семенко О.В.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Семенюк К.М.

підтверджено той факт, що він перебував в стані спяніння. Крім того посилається на те, що працівники поліції змушували його пройти огляд на стан спяніння не у встановленому законом порядку.

Тому вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 130 ч.1 КУпАП, а справа підлягає закриттю.

ОСОБА_3 в судове засідання в апеляційній інстанції не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, про що підтвердив його адвокат ОСОБА_2 та просив розглянути справу без участі ОСОБА_3

Заслухавши адвоката ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу свого довірителя та просив її задовольнити в повному обсязі, перевіривши його доводи та матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 294 ч.2 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а

також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно ст. 285 КУпАП копія постанови протягом 3-х днів вручається або висилається особі щодо якої її винесено.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів адміністративної справи та постанови про накладення адміністративного стягнення від 20 вересня 2017 року вбачається, що справа розглянута у відсутності ОСОБА_3. Про день та час слухання справи 20.09.2017 року ОСОБА_3 належним чином не був повідомлений, оскільки в матеріалах адміністративної справи відсутні дані про його своєчасне сповіщення про місце і час розгляду справи. Також у матеріалах справи відсутні дані про вручення або направлення у 3-х денний строк копії постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_3, що є порушенням вимог ст. 285 КУпАП.

За таких обставин строк на апеляційне оскарження постанови судді пропущений з поважних причин, а тому він підлягає поновленню.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові в проходженні огляду на стан спяніння в законному порядку доведено протоколом про адміністративне правопорушення серії БД 111084 від 02.07.2017, який відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними у справі й дослідженими в судовому засіданні доказами.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, посадова особа при розгляді справи зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи.

У відповідності до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції..

Ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп'яніння.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії БД 111084 від 02.07.2017 року встановлено в присутності двох свідків ОСОБА_5 ОСОБА_6 факт відмови водія ОСОБА_3 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння. В даному проколі про адміністративне правопорушення зазначено на порушення водієм ОСОБА_3 п. 2.5 ПДР України та відмову останнього від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6 вбачається, що вони були свідками того, як 02.07.2017 року. по вул. Героїв Майдану 184, у м. Чернівці, водій ОСОБА_7 відмовився від проходження тесту на стан спяніння в ЧОНД.

Також, вина ОСОБА_7 доведена по справі копією постанови про накладення адміністративного стягнення від 02.07.2017 року, відповідно до якої ОСОБА_7 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП. Тобто, судом встановлено, що ОСОБА_3 перебував за кермом автомобіля ОСОБА_4, державний номерний знак LZA 54786 у вищевказаному місці та у зазначений час.

З письмових пояснень ОСОБА_7, підтверджено факт його відмови від проходження огляду на стан спяніння.

Посилання апелянта на ті обставини, що протокол про адміністративне належним чином не оформлений та складений в порушення вимог ст. 266 КУпАП є необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді справи.

Зокрема, в суді апеляційної інстанції було достовірно встановлено, що водій ОСОБА_7 керував автомобілем марки ОСОБА_4 з ознаками алкогольного та наркотичного спяніння та від проходження тесту на стан спяніння в Чернівецькому обласному наркодиспансері у лікаря нарколога останній відмовився.

А тому вважаю , що працівник поліції діяв відповідно до вимог чинного законодавства та у відповідності ст. 266 КУпАП та інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», правильно оформив протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_7 за ст. 130 ч.1 КУпАП, вказавши порушення, п.2.5 ПДР України - як відмова пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного та наркотичного спяніння.

Таким чином вважаю, що доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути підставами для скасування постанови суду. Доказів, які б підтвердили відсутність факту вчинення ОСОБА_7 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного та наркотичного сп'яніння апелянтом під час судового засідання апеляційному суду надано не було. Рішення районного суду по суті є правильним, відповідає обставинам справи, та порушень матеріального або процесуального права, які би давали апеляційному суду право скасувати рішення районного суду не встановлені.

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкція статті 130 ч.1 КУпАП, передбачає накладення на водіїв адміністративні стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів.

Відповідно до ст.33 КУпАП, адміністративне стягнення накладається з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеня його вини, майнового стану, обставин, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши ОСОБА_7 суд вважає, що районний суд при застосуванні адміністративного стягнення щодо водія за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП дотримався вимог ст. 33 35 КУпАП.

З урахуванням всіх обставин справи, в тому числі і тих на яких посилається ОСОБА_7 в апеляційній скарзі, підстав для скасування постанови судді районного суду і закриття провадження по справі щодо нього за відсутністю в останнього в діях складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України немає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 33, 34, 130, 294 КУпАП, апеляційний суд Чернівецької області, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 20.09.2017 року щодо ОСОБА_3 як пропущений з поважних причин.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 20 вересня 2017 року щодо ОСОБА_3 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Чернівецької області підпис ОСОБА_1

Згідно з оригіналом : суддя К.М. Семенюк