П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.11.2017 Справа №607/13082/17

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбановський Ю.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Управління служби безпеки України в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого у ІНФОРМАЦІЯ_3. 8/41, працюючого на посаді начальник управління капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації,

за п.6 ч. 1 ст. 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення , -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення №17 від 20.10.2017р., ОСОБА_1, маючи допуск та доступ до держаної таємниці за формою 3, перебуваючи на посаді начальника управління капітального будівництва Тернопільської облдержадміністрації, не вжив заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці. Зокрема, ОСОБА_2 у 2017 році виїжджав за кордон із порушенням встановленого порядку виїзду секретоносіїв за межі України. А саме, 10.08.2017р. він виїжджав до іноземної країни (Білорусь). При цьому, в порушення ст. 28 Закону України «Про державну таємницю» та вимог п.п. 690, 696 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого постановою KM України від 18 грудня 2013 року № 939 (далі - Порядок), вказаний громадянин знаючи вимоги законодавства щодо порядку виїзду секретоносіїв за кордон, перед від'їздом до іноземної країни письмово не повідомив керівника Тернопільської ОДА. який надав йому доступ до державної таємниці (розпорядження голови Тернопільської ОДА від 02.07.2016 №27дск) та режимно-секретний орган вказаної установи, чим порушив вимоги п. 116 Порядку та не дотримався взятого на себе письмового зобов'язання громадянина України у зв'язку із допуском до державної таємниці.

Через неповідомлення у встановленому порядку ОСОБА_2 про свій виїзд за межі України, начальником режимно-секретного органу Тернопільської ОДА не був проведений інструктаж з питань охорони державної таємниці, що є порушенням вимог п. 696 Порядку.

Дії ОСОБА_2 вказують на недотримання ним взятого на себе зобов'язання, у зв'язку з допуском до державної таємниці, порушенням вищевикладених вимог Закону України «Про державну таємницю» та Порядку, а саме невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці під час виїзду секретносіїв за межі України, та підпадають під адміністративну відповідальність згідно п. 6 ч.1 ст.212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_2 у судовому засіданні вину у вчиненні даного правопорушення визнав та щиро розкаявся.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні даного правопорушення доводиться матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №17 від 20.10.2017 року; протоколом опитування ОСОБА_2 від 19.10.2017р.; витягом з листа Адміністрації Державної прикордонної служби України від 11.10.2017р. №Ш/64-791; листом Тернопільської обласної державної адміністрації від 11.10.2017 № 01-4917/09-20 з додатками; ксерокопіями відповідних сторінок «Журналу обліку виїздів за кордон, працівників яким надано допуск до державної таємниці Тернопільської облдержадміністрації»; зобов'язанням ОСОБА_2 від 20.05.2016р.; розпорядженням про призначення на посаду ОСОБА_2 та присвоєння йому рангу державного службовця від 15.10.2015 року №427-к; посадовою інструкцією ОСОБА_2

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_2 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, тобто порушення законодавства про державну таємницю, а саме невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення.

При накладенні адмінстягнення, беручи до уваги особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, враховуючи відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за вчинені правопорушення, враховуючи помякшуючі обставини, а саме: визнання вини та щире розкаяння у вчинених правопорушеннях, характер вчиненого правопорушення, обставини справи, суддя вважає, що на ОСОБА_2 необхідно накласти адміністративне стягнення в силу ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у вигляді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_2 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімум.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 212-2, 221, 251, 252, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить в сумі 510 (пятсот десять) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд.

Суддя Дзюбановський Ю.І.