Справа № 485/71/17 27.02.2017 27.02.2017 27.02.2017
Номер провадження: 33/784/93/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2017 року м. Миколаїв.

Суддя апеляційного суду Миколаївської області Рудяк А.В.,

при секретарі - Кельїної А.Г.,

за участю особи відносно якої складений протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 26 січня 2017 року, відносно

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, одруженого, маючого неповнолітню дитину 2002 року народження, проживаючого в АДРЕСА_1,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.164 ч.1 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. без конфіскації предмета торгівлі. Стягнуто судовий збір.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 17.01.2017 року близько 12:30 години біля будинку №58 по вул. Центральній в м. Снігурівка Миколаївської області з автомобіля «ВАЗ-2106» р.н. НОМЕР_1 з причепом р.н. НОМЕР_2, здійснював реалізацію 3 м.куб. дров акації за ціною 750 грн. за 1 м.куб без державної реєстрації як суб'єкта господарювання, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.164 ч.1 КУпАП України.

За змістом апеляційної скарги ОСОБА_1, не оспорюючи обставин справи, висновок суду 1 інстанції про свою винуватість у вчиненні правопорушення, за яке він притягнутий до відповідальності, просить пом'якшити накладене судом стягнення.

Зазначає, що саме через скрутне матеріальне становище, займався продажем дров, які закупляв у «Мурахіськокому лісомисливському господарстві».

Також, просить врахувати обставини, які характеризують його особу, зокрема, що до адміністративної відповідальності раніше не притягався, утримує сім'ю, неповнолітню дитину, батька похилого віку, якій хворіє).

Водночас, просить скасувати оскаржувану постанову та, звільнивши його від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, закрити провадження в справі на підставі ст.22 КУпАП України. Посилається на невелику кількість реалізованого товару, скрутне матеріальне становище, наявність зобов'язань перед банками по кредитах.

____________________________________________________________

Провадження: № 33/784/93/17 Головуючий суду першої інстанції: Квєтка І.А.

Категорія: ст.164 ч. 1КУпАП України Доповідач апеляційного суду: Рудяк А.В.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, прихожу до наступного.

За змісту апеляційної скарги апелянт не оспорює встановлені фактичні обставини місця, часу, суті адміністративного правопорушення, та його та кваліфікацію. Лише просить звільнити його від відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення або пом'якшити накладене стягнення.

В апеляційному суді ОСОБА_1, крім того, пояснив, що не оформлював державної реєстрації, як суб'єкт господарювання, оскільки, на його думку, це потребує багато коштів.

Проте, доводи апелянта є безпідставними, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_1 неодноразово систематично на протязі тривалого часу (за його поясненнями близько 4 років, в тому числі не менш ніж 3 рази на протязі 2016 року) займався купівлею та реалізацією дров з метою отримання прибутку без державної реєстрації як суб'єкта господарювання.

За такого, такі дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані судом за ч.1 ст.164 КУпАП.

Є безпідставним посилання апелянта на те, що кожного разу продавав невелику кількість дров, які залишилися від придбаних у лісгоспі для власних потреб, оскільки для кваліфікації вказаного правопорушення юридичне значення має лише систематичність такої діяльності (не менш 3 рази протягом 1 календарного року) та наявність мети для отримання прибутку.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що останній епізод продажу дров апелянтом відбувся до закінчення опалювального сезону, що спростовує його твердження про продаж залишків.

З огляду на конкретні обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, яке віднесено законом до правопорушень в галузі торгівлі, громадського харчування, сфери послуг, в галузі фінансів і підприємницької діяльності, його суспільну небезпеку апеляційний суд не вбачає підстав для його звільнення від адміністративної відповідальності та закриття провадження за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення.

Є також безпідставним посилання апелянта на скрутне матеріальне становище, наявність зобов'язань перед банками по кредитах, оскільки зазначене на правильність висновку суду не впливає.

Що стосується накладеного на ОСОБА_1 стягнення, то суд вірно врахував характер правопорушення, наявні данні про особу правопорушника, якій хоча й не працевлаштований, але за місцем проживання характеризується позитивно, його майновий стан, ступінь його вини. Саме з врахуванням зазначених обставин суд обґрунтовано призначив йому стягнення, яке є безальтернативним, в виді штрафу в його мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.164 КУпАП, та не застосував конфіскації предметів торгівлі.

Твердження апелянта про перебування на його утриманні сім'ї, неповнолітньої дитини, батька, якій хворіє, не ґрунтується на матеріалах провадження.

За такого, відсутні підстави для подальшого пом'якшення накладеного стягнення.

З огляду на наведене, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1, а оскаржувана постанова суду має залишатися в силі.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Снігурівського районного суду Миколаївської області від 26 січня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.164 ч.1 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області А.В. Рудяк