Провадження № 33/780/333/17 Доповідач у 2 інстанції Дрига
Категорія 147 29.03.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 березня 2017 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області в складі судді Дриги А.М., за участю правопорушника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 лютого 2017 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, приватного підприємця,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з постанови суду, ОСОБА_1, 25.11.2016 року о 01 год. 45 хв. в м. Бориспіль Київської області, по вул. Нижній Вал, буд. 2, допустив керування транспортним засобом з ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода) та від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

На дану постанову надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1, в якій він просить постанову суду скасувати.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою та не відповідає фактичним обставинам справи. Зазначає, що спиртних напоїв не вживав, приймав лише заспокійливе. Крім того, зазначає, що автомобіль використовується ним в робочих цілях і позбавлення права керування ставить його в скрутне становище.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП України при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та обєктивне зясування обставин справи, підлягають для зясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначені вимоги закону при прийнятті рішення щодо ОСОБА_1 судом дотримані в повному обсязі.

Висновок суду про визнання винним ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і є обґрунтованим.

Так, винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 371742 від 25.11.2016 року, який за змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП;

- поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які пояснили, що в їхній присутності водій ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан спяніння відмовився. Крім того, відмовився від підпису в протоколі та наданні пояснень.

Згідно чинного законодавства огляд водія (іншої особи) з використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів проводиться працівником поліції в присутності двох понятих (не можуть бути залучені як свідки працівники поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви). При цьому працівник поліції має одержати згоду особи на її огляд для встановлення стану спяніння з використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів.

Якщо водій не погоджується на проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу для встановлення стану алкогольного спяніння або не погоджується з результатами огляду працівником поліції з використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів, або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП складався без його участі, є необґрунтованими та не ґрунтуються на матеріалах справи.

Оскільки, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння відмовився в присутності двох свідків. Крім того, в матеріалах справи міститься розписка ОСОБА_1 від 25.11.2016 року, в якій він зазначив, що зобовязується не керувати автомобілем в стані алкогольного спяніння.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що оскільки на момент розгляду справи в апеляційному суді пройшли строки, передбачені ст. 38 КупАП, то провадження по даній справі підлягає закриттю, є помилковими з наступних підстав.

Відповідно до ст. 38 КупАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи адміністративне правопорушення було вчинено 25.11.2016 року. Справа в суді першої інстанції була розглянута 21.02.2017 року, тобто строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП ще не пройшли.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростували правильність висновків суду першої інстанції щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційна скарга не містить.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Таким чином, суд прийшов до вірного висновку, що своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, та врахувавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь небезпеки для суспільства даного виду правопорушення, та призначив правопорушнику стягнення в межах санкції визначеної ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи наведене, підстав для скасування вказаної постанови апеляційний суд не вбачає, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1, слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без зміни.

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 лютого 2017 року щодо ОСОБА_1 - залишити без зміни.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Дрига