АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________
Справа № 616/568/17 Головуючий 1 інстанції: Нестайко Ю.В.
Провадження № 33/790/1119/17 Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2015 року Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Асавалюк О.О., з участю правопорушника ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_3, поданої в інтересах ОСОБА_2 на постанову Великобурлуцького районного суду Харківської області від 15 08 2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою вищевказаного суду -

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 рік та стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що 28.07.2-17 року о 16 год. 30 хв. ОСОБА_2 по вул. Новоселів в с. Зелений Гай Великобурлуцького району передав керування власним автомобілем НОМЕР_1, своєму сину ОСОБА_4, який перебував в стані алкогольного сп'яніння.

В рапорті працівника поліції ОСОБА_5 зазначено, що будучи в складі СОГ разом з капітаном поліції Муляром В.В. 28.07.2017р.о 18.20 год. було здійснено виїзд за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 При прийняті заяви від потерпілої до подвір'я під'їхав автомобіль CHEVROLET NIVA 21230, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, який перебував з явними ознаками алкогольного сп'яніння, в даному автомобілі на задньому сидінні знаходився власник автомобіля ОСОБА_2, який знаходився також в нетверезому виді. ОСОБА_2 відмовився виходити з автомобіля, переліз на переднє сидіння, завів автомобіль та поїхав, після чого було викликано СРПП№3 Великобурлуцького відділення поліції.

Не погодившись із рішенням судді, захисник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову районного суду скасувати, провадження по справі закрити, посилаючись на її необґрунтованість.

Апелянт зазначає, що в матеріалах справи не міститься жодного доказу того, що 28.07.2017 року о 16 год. 30 хв. ОСОБА_2 передав своєму сину ОСОБА_4 керування транспортним засобом та ще й у стані алкогольного сп'яніння.

Вказує, що рапорт працівника поліції ОСОБА_5 не стосується обставин вчинення ОСОБА_4 28.07.2017 року о 16 год. 30 хв. адміністративного правопорушення, оскільки відповідно до вказаного рапорту, ОСОБА_4 начебто керував автомобілем «SHEVROLET NIVA 21230» при зовсім інших обставинах 28.07.2017 року, однак не о 16 год, 30 хв., а близько 18 год. 20 хв.

Крім того, в матеріалах справи відсутній висновок лікаря-нарколога від 28.07.2017 року щодо результатів медичного огляду ОСОБА_4 на стан алкогольного сп'яніння.

Також адвокат ОСОБА_3Є наголошує на тому, що в показаннях свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, на які посилається районний суд, зазначено, що вони бачили як ОСОБА_2 та його син сіли в автомобіль, з чого вбачається, що свідки не бачили, хто саме сів за кермо (а.с. 22-30).

Заслухавши доповідь судді, доводи правопорушника ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які просили про задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Так, суд, з огляду на матеріали адміністративної справи, дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, пославшись на те, що вина ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №099534 від 28.07.2017, поясненнями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с.17).

Однак, апеляційний суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_2 положення ст. 22 КУпАП, оскільки при дослідженні матеріалів справи встановлено, що органом, уповноваженим на складання протоколу про адміністративне правопорушення, достовірних, беззаперечних доказів факту скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не надано.

В той же час, підозра у вчиненні даного правопорушення повністю не спростована і захисником ОСОБА_3, чи самим ОСОБА_2 Хоча він і зазначав у судовому засіданні апеляційного суду, що 28.07.2017 року, як і в інші дні, його син ОСОБА_4 не керував, оскільки не має посвідчення про право керування транспортними засобами, однак ніяких доказів для підтвердження цього не надав, як і не надав інших доказів, які б повністю спростовували його вину у вказаному адміністративному правопорушенні.

Враховуючи дані обставини, враховуючи характер правопорушення, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП у зв'язку із малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення та оголосити йому усне зауваження на підставі ст. 22 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Постанову Великобурлуцького районного суду Харківської області від 15 08 2017 року про визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, винним за ч.1 ст.130 КУпАП та накладення на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на ОДИН рік, із стягненням судового збору, - в частині накладення адміністративного стягнення - скасувати.

- змінити, скасувавши в цій частині.

Апеляційну скаргу - задовольнити частково.

На підставі ст.22 КУпАП, враховуючи малозначність вчиненого адміністративного правопорушення, провадження по справі закрити і обмежитись усним зауваженням, яке оголосити ОСОБА_2 в даному судовому засіданні.

В іншій частині постанову суду першої інстанції залишити без змін.

В порядку ст. 294 КУпАП оскарження даної постанови не передбачено.

Суддя апеляційного суду

Харківської області О.М. Курило