Код суду 233 № 233/6257/16-п
П О С Т А Н О В А

24 лютого 2017 року Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Міросєді А. І., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов із Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області, відносно:

ОСОБА_1, який народився 21 січня 1966 року у м. Горлівка Донецької області, громадянина України, не працюючого, проживає ІНФОРМАЦІЯ_1, якому розяснені права згідно ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 05 грудня 2016 року о 17.00 год. у м. Костянтинівка проти будинку № 16 по пл. Перемоги, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2102», номерний знак 07-388 АЕ, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з ротової порожнини); від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння відмовився у присутності свідків, порушивши своїми діями п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечував факт вчинення даного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Пояснив, що 05 грудня 2016 року він разом із знайомим приїхали до відділення «Нової Пошти», при цьому керував його автомобілем знайомий. Знайомий пішов отримувати відправлення, після чого приїхала машина «Нової Пошти» під розвантажування. Так як його машина заважала, то його попросили прибрати її, на що він сів за кермо, завів автомобіль і відїхав. Після чого викликали співробітників поліції і на нього склали протокол. Коли приїхали співробітники поліції, то на їх вимогу пройти огляд на стан алкогольного спяніння він відмовився у присутності свідків, оскільки не заперечував факт перебування у стані алкогольного спяніння.

Як зазначено в п. 27. Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За приписами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, співробітника поліції ОСОБА_2, дослідивши матеріали адміністративної справи (протокол АП1 № 978660 від 05 грудня 2016 року; письмові пояснення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4,), вважаю, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт керування гр-ном ОСОБА_1 05 грудня 2016 року о 17.00 год. у м. Костянтинівка проти будинку № 16 по пл. Перемоги, транспортним засобом марки «ВАЗ 2102», номерний знак 07-388 АЕ, і, з урахуванням наявності ознак алкогольного спяніння та відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння у присутності свідків, в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

При накладенні адміністративного стягнення, враховуючи характер скоєного правопорушення, яке оцінюється як грубе, оскільки діяльність, повязана з керуванням транспортним засобом джерелом підвищеної небезпеки, даних щодо особи ОСОБА_1, вважаю необхідним накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що буде цілком відповідати обставинам справи, та, у свою чергу, сприятиме профілактиці даного виду правопорушень.

Згідно із ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі п.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2% розміру мінімальної заробітної плати встановленої на час ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, тобто 320,00 грн.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1, який народився 21 січня 1966 року у м. Горлівка Донецької області, визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (що дорівнює 10200 грн.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф підлягає сплаті на розрахунковий рахунок 0058 у банк ГУДКСУ у Донецької області, отримувач Костянтин. УК/м. Костянтинівка, 21081100, МФО 834016, .

Стягнути з ОСОБА_1, який народився 21 січня 1966 року у м. Горлівка Донецької області, судовий збір в дохід держави у розмірі 320,00 грн. (триста двадцять грн.) шляхом перерахування на розрахунковий рахунок 0058, отримувач Костянтин. УК/ м. Костянтинівка/22030001, , банк отримувача ГУДКСУ у Донецькій області МФО 834016, код класифікації і доходів бюджету - 22030001, призначення платежу Судовий збір Костянтинівський міськрайонний суд», символ звітності 206.

На постанову може бути подана апеляційна скарга особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути предявлена до примусового виконання протягом трьох місяців після набрання нею законної сили.

Суддя