Справа №: 653/2380/17
Провадження № 3/653/1504/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

21 вересня 2017 року м. Генічеськ

Суддя Генічеського районного суду Херсонської області Шарко Н.А., розглянувши матеріали, які надійшли з Генічеського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Херсонській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНПП НОМЕР_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, за вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД за №088038, складеного відносно ОСОБА_1, вбачається, що він 24 липня 2017 року о 02 годині 00 хвилин, на 7 км. автодороги Стрілкове-Генічеськ, передав керування автомобілем MAZDA 626, державний номер НОМЕР_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який перебував у стані алкогольного спяніння, що підтверджується показником алкотестеру «Драгер» № 1207, результат якого 2,20 % проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 (Г) правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину свою не визнав та пояснив, що під час керування автомобілем йому раптово стало зле та він втратив свідомість. Отямився лише коли автомобіль стояв на узбіччі дороги, а працівники поліції поливали його водою. Як зупинився автомобіль він не знає. Зі слів його товариша ОСОБА_3, який їхав разом з ним на передньому пасажирському сидінні дізнався, що той побачивши, що йому стало погано, посунув його у бік, та перебрав керування транспортним засобом на себе з метою зупинити транспортний засіб та не допустити дорожньо-транспортну пригоду. Умислу передавати ОСОБА_3 транспортний засіб не мав, оскільки знав, що той перебуває у стані алкогольного спяніння.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що того дня у ночі повертався зі своїм товаришем до додому. Під час руху, водію стало зле та той втратив свідомість. З метою не допущення дорожньо-транспортної пригоди він посунув водія та сів за кермо з метою зупинити транспортний засіб. Потім до них підїхало авто поліції, та останні почали надавати медичну допомогу, а потім склали відносно них протоколи про адміністративну відповідальність.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3, дослідивши матеріали адміністративного протоколу, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З матеріалів справи вбачається, що 24 липня 2017р. відносно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол, за те що він передав управління транспортним засобом ОСОБА_3, який перебував у стані алкогольного спяніння.

У той же час, як встановлено у судовому засіданні, такі дії щодо передачі транспортного засобу особі, яка перебувала у стані алкогольного спяніння були не умисними, оскільки водій перебував у непритомному стані.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно ст. 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачена можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Таким чином, враховуючи, що під час розгляду справи адміністративне правопорушення вказані в протоколі обставини не знайшли свого підтвердження, в матеріалах справи відсутні достатні і допустимі докази, які б свідчили про наявність саме в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, а визначення його провини не може ґрунтуватись на припущеннях, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 283 284 КпАП України, суд

постановив:

провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Херсонської області через Генічеський районний суд Херсонської області на протязі десяти днів.

Суддя ОСОБА_4