Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 333/6393/16-п Суддя в 1-й інстанції Боровікова С.А.
Провадж. № 33/778/136/17 Суддя в 2-й інстанції Тютюник М.С.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2017 року місто Запоріжжя

Суддя апеляційного суду Запорізької області Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1 та адвоката Ткаченка Д.С., розглянувши в залі апеляційного суду Запорізької області у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою адвоката Ткаченка Д.С. на постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 січня 2017 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з оскаржуваною постановою, 13 листопада 2016 року складено протокол про адміністративне правопорушення серія АП2 №051554, згідно якого гр. ОСОБА_1 12 листопада 2016 року близько 23 години 10 хвилин у місті Запоріжжі, по вулиці Радгоспній, 25-а керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах з порожнини рота, почервоніння обличчя та очей). Від медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням засобу ALCOTEST DRAGER на місці зупинки та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків.

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою, захисник ОСОБА_1 - адвокат Ткаченко Д.С. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на необґрунтованість оскаржуваної постанови, та вважає її такою, що винесена з порушенням норм КУпАП і процесуальних норм адміністративного права. Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не відповідає вимогам закону, матеріали справи сфальсифіковано. А саме, при складані протоколу, працівниками поліції не відібрано пояснення ОСОБА_1, чим порушено його право на захист. Також після складання протоколу було зроблено допис ручкою часу його складання - 00 год. 35 хв., не завіривши підписом особи, яка ці виправлення вносила. Крім цього, твердження працівників поліції, що ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп'яніння в медичній установі не відповідає дійсності. При цьому відомості про осіб, які вказані в направленні на медичний огляд, в письмових поясненнях свідків не відповідають відомостям, які зазначенні в протоколі про адміністративне правопорушення. Вказує, що фабула адміністративного правопорушення не містить місця та часу вчинення правопорушення та інших обставинам, за яких водій саме відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, зокрема час та місце такої відмови. Крім того, розгляд справи в суді першої інстанції відбувся у відсутність ОСОБА_1, який перебував на стаціонарному лікуванні, тим самим позбавивши його права подавати докази, та висловлювати свою думку з приводу наданих поліцією доказів. Просить оскаржувану постанову скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення адвоката Ткаченка Д.С. та ОСОБА_1, які наполягали на доводах та вимогах апеляції, перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 № 051554 від 13 листопада 2016 року (а.с. 1), поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 4, 5), рапортом інспектора УПП у м. Запоріжжя ДПП лейтенанта поліції Бойко О.О. (а.с. 6).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах адміністративної справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

В суді апеляційної інстанції щодо обставин події 12 листопада 2016 року ОСОБА_1, заперечуючи провину за ч.1 ст. 130 КУпАП, пояснив про те, що не керував вказаним транспортним засобом.

Натомість, дані пояснення є непереконливими та такими, що спростовуються сукупністю доказів, а саме: відомостями протоколу про адміністративне правопорушення, рапортом інспектора поліції (а.с.6), який зазначив про зупинку транспортного засобу автомобіля НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1, даними про реєстрацію та приналежність останньому транспортного засобу.

Огляд відеофіксації подій засвідчує відсутність з боку ОСОБА_1 та присутнього свідка ОСОБА_4 заперечень з приводу керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 не спростував факту керування ОСОБА_1 автомобілем, пояснив про власну необізнанність з цього приводу та підтвердив факт відмови у його присутності з боку ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння, що також узгоджується із відомостями відеофіксації правопорушення.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення з приводу того, що при складані протоколу працівниками поліції не відібрано пояснення ОСОБА_1 є безпідставними, з огляду на наступне.

У відповідності до статті 256 КУпАП У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 051554 від 13 листопада 2016 року відносно ОСОБА_1 у графі про роз'яснення прав та обов'язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП - стоїть підпис ОСОБА_6, отже приходжу до висновку, що останній був обізнаний про права, однак не забажав скористатися правом надати свої пояснення.

Твердження апелянта щодо наявності у протоколі не завірених виправлень, що є підставою для закриття провадження не заслуговують на увагу, оскільки оригінал протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 051554 від 13 листопада 2016 року відносно ОСОБА_1 не містить будь-яких виправлень, а копія даного протоколу містить дописку щодо часу його складання, яка, натомість, повністю відповідає цим же відомостям, відображеним у оригіналі протоколу.

Отже, суд не встановив невідповідності у часі складання протоколу, а наявна дописка у його примірнику не впливає на правильність висновків суду стосовно наявності у діях ОСОБА_1 зазначеного вище складу адміністративного правопорушення.

Доводи апелянта з приводу того, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд в медичному закладі не заслуговують на увагу, оскільки з відеозапису з боді-камери, який міститься в матеріалах адміністративної справи, вбачається що ОСОБА_1 у присутності свідків чітко відмовився від огляду на стан сп'яніння як на місці зупинки, так і у закладі охорони здоров'я.

Розглядаючи доводи про невідповідність відомостей про осіб, які вказані в направленні на медичний огляд, в письмових поясненнях свідків з відомостями осіб, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, суддя виходить з того, що певні недоліки в прізвищі свідка ОСОБА_4, у даті народження правопорушника, за наявності відповідаючих дійсності даних відомостей у протоколі про адміністративне правопорушення, підтвердження як свідком, так і ОСОБА_1 обставин події 12.11.2016 року, не спростовують факту наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення щодо відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан, зокрема, алкогольного, сп'яніння.

Диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Твердження апелянта щодо не зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення конкретного часу відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп'яніння, в контексті ст. 130 КУпАП, є неспроможними..

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Права ОСОБА_1, пов'язані з участю у судовому засіданні поновленні шляхом його присутності в суді апеляційної інстанції та можливістю надавати пояснення й користуватися передбаченими ст. 268 КУпАП правами.

Таким чином, суд дослідив всі наявні в матеріалах адміністративної справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП як відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп'яніння.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, а також обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах доводів апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу адвоката Ткаченка Д.С. залишити без задоволення.

Постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 січня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Запорізької області М.С. Тютюник