АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/255/17 Справа № 712/1014/17-п Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Бащенко С. М. Доповідач в апеляційній інстанції Гончарук І. М.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" квітня 2017 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Гончарук І. М. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 лютого 2017 року якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, проживаючого: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 320,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 969467 від 30.11.2016 року, ОСОБА_3 30.11.2016 року о 01 годині 20 хвилин в м. Черкаси по вул. Надпільній, керував автомобілем ЗАЗ-110217, д.н.з. НОМЕР_2 (нал. ОСОБА_4) перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, згідно алкотестера «Драгер» №0064, чек № 74, проба позитивна: 0,74 % проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУАП.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 лютого 2017 року гр. ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_3, на користь держави судовий збір в сумі 320,00 грн..

Не погоджуючись з постановою суду першої ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що справу розглянуто у його відсутність, чим порушено його право на захист, також не враховано його особу. Крім того, зазначає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення оскільки огляд на стан сп'яніння проводився не сертифікованим приладом Драгер. Просить справу слухати без його участі, скасувати постанову суду першої інстанції, а справу відносно нього закрити.

В суд апеляційної інстанції ОСОБА_3 не з'явився, просив слухання справи проводити у його відсутність.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, в судовому засіданні під час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_3 присутнім не був, а копію оскаржуваної постанови отримав лише 16.03.2017 року про, що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 24), а тому вважаю, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляції, вважаю що апеляція ОСОБА_3 не підлягає до задоволення через наступне.

Місцевий суд правильно встановив фактичні обставини вчиненого ОСОБА_3 правопорушення, довів його провину в ньому і надав належну оцінку його діям із застосування відповідного адміністративного стягнення.

Рішення суду про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності достатньо вмотивоване, обґрунтоване і переконливе. Адміністративне стягнення місцевим судом накладено з дотриманням правил, передбачених вимогами ст. 33, 34, 35 КУпАП з урахуванням всіх обставин справи та особи правопорушника, є розмірним до вчиненого ним правопорушення і справедливим. Також є мінімально можливим, щодо строку позбавлення керування транспортними засобами за ч.1 ст. 130 КУпАП. Враховуючи наведене, посилання ОСОБА_3 в своїй апеляції на те, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення, не повністю з'ясував всі обставини, зокрема не звернув уваги на фактичні обставини справи є надуманими, необґрунтованими та безпідставними.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 вказує, що судом першої інстанції порушено його право на захист, оскільки його належним чином не повідомлено про місце, день та час слухання справи, крім того, зазначає, що він немає можливості отримувати смс повістки на номер телефону, який вказано в заявці про отримання судової повістки за допомогою смс - повідомлення, оскільки телефон із сім картою був службовим, і він передав його керівництву при переводі його на іншу посаду.

Однак протокол про адміністративне правопорушення було складено 30.11.2016 року, в якому також зазначено, що слухання справи відбудеться о 10.00 годині 02.12.2017 року в Придніпровському районному суді м. Черкаси. 16.12.2016 року на адресу ОСОБА_3, яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення направлено повістку про виклик до суду, відомостей про отримання якої в матеріалах справи немає, однак останній, незважаючи на це знав про місце, день та час слухання справи, оскільки 23.12.2016 року подав до Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання про передачу справи за територіальною підсудністю до Соснівського районного суду м. Черкаси. Соснівським районним судом, також 23.02.2017 року направлено повістку про виклик до суду та паралельно смс повідомлення на номер телефону, який вказано в його заяві про отримання судової повістки за допомогою смс - повідомлення, однак до суду 27.02.2017 року не з'явився, хоча 24.02.2017 року був в Соснівському районному суді м. Черкаси, про що свідчить його заява від 24.02.2017 року зареєстрована в канцелярії суду, та мав можливість дізнатися дату та час слухання справи.

Крім того, в своїй заяві від 24.02.2017 року ОСОБА_3 просив надати йому можливість ознайомитися з матеріалами справи, відкласти розгляд справи для того, щоб звернутися за юридичною допомогою до адвоката, що свідчить про те, що останній знав про дату та час слухання справи, оскільки просив відкласти слухання справи. Крім цього про зміну телефону будь - яких заяв апелянт до місцевого суду не подавав, не зазначено про те що номер телефону є службовим і у протоколі, який писався зі слів особи відносно якої складено адміністративний матеріал, жодних доказів зміни місця роботи також до апеляційної скарги апелянт додати не спромігся.

Враховуючи вище викладене, ОСОБА_3 зловживав своїми процесуальними правами, з метою затягування розгляду справи, та уникнення від відповідальності, оскільки з моменту складення протоколу про адміністративне правопорушення, а саме 30.11.2016 року до моменту винесення оскаржуваної постанови - 27.02.2017 року, в останнього було достатньо часу для звернення до адвоката за юридичною допомогою, а в свою чергу судом першої інстанції вжито всіх заходів для унеможливлення порушення процесуальних прав ОСОБА_3, а також здійснено всі дії для розгляду справи в строки передбачені ст. 38 КУпАП.

Також ОСОБА_3 в своїй апеляційні скарзі вказує на те, що огляд на стан сп'яніння проводився приладом Drager 6820, який відсутній в переліку спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння, затвердженого наказом МВС України від 01.03.2010 року №33 «Про затвердження Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху», а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Однак ОСОБА_3 в протоколі про адміністративне правопорушення власноручно зазначив, що він випив пива і поїхав додому, тобто вказане свідчить про те, що останній вже вживав алкогольні напої про що сам власноручно засвідчив у протоколі.

Відповідно до розділу ІІ п.7 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735» установлення стану алкогольного сп'яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до п.6 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» водій транспортного засобу, що висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Однак ОСОБА_3 з показниками приладу «Drager» погодився в присутності 2 свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, що є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності, у разі непогодження ОСОБА_3 з показниками приладу ніяких перепон у відвідуванні відповідної установи для проведення освідування на стан сп»яніння у нього також не було. Крім того посилання у апеляційній скарзі на нібито зміну роботи за здачу телефону є надуманим оскільки в протоколі зазначено зі слів ОСОБА_3, що він є безробітним.

За таких обставин вважаю, що законних підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3 немає, а постанова суду за таких обставин є законною і обґрунтованою.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Строк на апеляційне оскарження ОСОБА_3- поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 лютого 2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: І. М. Гончарук