АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/5252/16-п Номер провадження 33/786/9/17Головуючий у 1-й інстанції Логвінова О. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2017 року м. Полтава

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1, з участю секретаря судового засідання Бондар М.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його представника-адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 3 жовтня 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_3, фізична особа-підприємець,-

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп.

Зобовязано ОСОБА_2 в 10-денний термін передати посвідчення водія органам УПП в м. Полтава.

Згідно з постановою судді Андренко О.С. визнаний винуватим у тому, що він 3.09.2016 о 21 год. 20 хв. по вул. Зіньківській, 36 м. Полтава, в порушення п. 2.9 a) ПДР керував автомобілем ВАЗ 2104 д.н.з. ВІ 3461 у стані алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неповне та необєктивне зясування обставин справи, просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі.

При цьому апелянт, не заперечуючи того, що він 3.09.2016 о 21 год. 20 хв. по вул. Зіньківській, 36 м. Полтава керував автомобілем ВАЗ 2104 д.н.з. ВІ 3461 у стані алкогольного сп`яніння зазначає, що 3.09.2016 приблизно о 18 год поставив свій автомобіль біля гаражу на території гаражного кооперативу «Механізатор», що розташований за адресою вул. Яківчанська, 10 м. Полтава, та почав вживати зі своїм знайомим алкогольні напої. Приблизно о 21 год ОСОБА_2 закрив гараж та вирушив пішки додому. Через декілька десятків метрів від гаража на нього напав невідомий чоловік та почав завдавати тілесні ушкодження. По факту цієї події внесено відомості в ЄРДР за № 0002335, від 13.09.2016, та почато досудове розслідування за ч.1 ст. 125 КК України. Під час нападу йому - ОСОБА_2 вдалося вирватися від нападника, добігти до своєї машини та сісти за кермо автомобіля. Намагаючись врятувати своє життя та перебуваючи у стані крайньої необхідності, був вимушений в стані алкогольного спяніння завести автомобіль та втекти від нападника з території гаражного кооперативу.

Після освідування у нарколога, він ОСОБА_2 звернувся до травмпункту першої міської клінічної лікарні м. Полтава, де був встановлений діагноз: перелом кісток носу, а також струс головного мозга.

Вказані вище обставини не були враховані судом першої інстанції під час розгляду справи, а тому не було встановлено, що ОСОБА_2 знаходився в стані крайньої необхідності.

Вислухавши особу яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його представника, які просили задовольнити апеляційну скаргу з підстав у ній наведених, пояснення свідків, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Ст. 245 КУпАП регламентує, що завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Тобто підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об'єктивних і суб'єктивних ознак, тобто об'єкта, об'єктивної сторони, суб'єкта та суб'єктивної сторони.

Адміністративна відповідальність за статтею 130 КУпАП настає, зокрема за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного спяніння.

Відповідно до п. 2.9 a) Правил дорожнього руху водієві забороняється

керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

Згідно Правил дорожнього руху водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Дані приписи статей КУпАП суддя першої інстанції врахував при прийнятті судового рішення.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина підтверджується наявними у справі доказами, які також були предметом дослідження в апеляційному суді.

Даними протоколу про адміністративне правопорушення АП2 № 112782 від 3.09.2016 відповідно до яких - ОСОБА_2 3.09.2016 о 21 год. 20 хв. по вул. Зіньківській 36 в м. Полтава в порушення п. 2.9 a) Правил дорожнього руху керував автомобілем ВАЗ 2104 д.н.з. ВІ 3461 в стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння. ОСОБА_2 має посвідчення водія ІХА 155768 від 11.03.2001 (а.с.1).

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння № 406 від 3.09.2016 ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с.2). Цього факту не заперечує і сам апелянт.

У судовому засіданні апеляційної інстанції свідок ОСОБА_4 -інспектор роти №2 УПП в м. Полтава підтвердив, що ОСОБА_2 3.09.2016 о 21 год. 20 хв. по вул. Зіньківській 36 в м. Полтава, в порушення п. 2.9 a) Правил дорожнього руху керував автомобілем ВАЗ 2104 д.н.з. ВІ 3461 в стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння.

Доводи апелянта, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння через те, що перебував в стані крайньої необхідності є необґрунтованими.

Під час апеляційного перегляду встановлено те, що 3.09.2016 о 23-40 год ОСОБА_2 звертався до 1-ї міської клінічної лікарні травмпункту за результатами медичного огляду ОСОБА_2 його діагноз: закритий перелом кісток носу , що підтверджується журналом реєстрації амбулаторних хворих № 14 та довідкою № 14859 від 3.09.2016 (а.с.10,12).

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 ОСОБА_9 у суді апеляційної інстанції стверджували, що 3.09.2016 у вечірній час на території гаражного кооперативу між ОСОБА_2 і ОСОБА_9 був кофлікт під час якого останньому ОСОБА_2 були нанесені удари, від як ОСОБА_9 захищався. Після закінчення кофлікту ОСОБА_2, перебуваючи у стані алкогольного спяніння сів за кермо автомобіля ВАЗ 2104 д.н.з. ВІ 3461 і поїхав, на прохання ОСОБА_9 не сідати за кермо у стані алкогольного спяніння ОСОБА_2 не реагував. При цьому всі свідки стверджували, що ОСОБА_2 не від кого не тікав. Такі показання свідків узгоджуються як між собою так із показаннями свідка ОСОБА_4 - інспектора роти №2 УПП в м. Полтава, який повідомив, що ОСОБА_2 говорив, що їхав у травмпункт через те, що його побили, але не говорив, що тікав від тих, хто його побив.

ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційної інстанції стверджував, що підстав оговорювати його у свідків не має.

З огляду на наведені вище докази, які узгоджуються між собою, показання ОСОБА_2 про те, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, перебуваючи у стані крайньої необхідності, суд розцінює як намагання його уникнути відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_2 накладено відповідно до загальних правил, визначених ст. 33 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 3 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_2 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1