Справа №: 398/4233/16-п
провадження №: 3/398/122/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

"28" лютого 2017 р. суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Коліуш Г.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, про притягнення до адміністративної відповідальності за 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

04.12.2016 року о 19.00 год інспектором Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області капітаном поліції ОСОБА_2 складений протокол серії АП2 № 461304 про те, що ОСОБА_1 о 15.33 год. в с. Бутівське по вул. Житомирській керуючи автомобілем ВАЗ 21013 державний номерний знак А9879АІ не витримав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, в результаті чого здійснив наїзд на автомобіль, що стояв, ВАЗ 21063 державний номерний знак 27797ОН, чим порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що 04.12.2016 року він рухався по головній дорозі. Під час руху він помітив, що з двору заднім ходом рухався автомобіль ВАЗ 21063, він почав гальмувати, під час гальмування зазначений автомобіль зупинився під кутом посередині головної дороги, тому він не зміг уникнути зіткнення з вини потерпілого ОСОБА_3

Потерпілий ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що 04.12.2016 року в нього вийшов з ладу автомобіль. Він був за кермом, а його брат ОСОБА_4 та ОСОБА_5 почали викочувати машину заднім ходом на головну дорогу. Біля обочини зліва вони зупинилися. Потерпілий сидів за кермом, а ОСОБА_4 та ОСОБА_5 стояли перед автомобілем. Потім потерпілий почув удар та побачив, що на його автомобіль наїхав автомобіль ВАЗ 21013, за кермом якого був ОСОБА_1 Його автомобіль отримав пошкодження в районі правої передньої стійки. Ознайомившись в судовому засіданні зі схемою місця ДТП зазначив, що вона складена невірно, не відповідає дійсним обставинам вчинення адміністративного правопорушення. Пояснив, що місце ДТП зазначене неправильно, його автомобіль не стояв посередині головної дороги, а стояв біля обочини зліва, він взагалі підписав чистий аркуш, а поліцейський потім склав схему.

Свідок ОСОБА_4 показав, що вдень 04.12.2016 року він з ОСОБА_5М викочував із двору машину брата, яка була технічно несправна. Вони викотили її на середину головної дороги та зупинили її під кутом, знак аварійної зупинки не поставили, аварійну світову сигналізацію не вмикали.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1, потерпілого, показання свідків, суд приходить до висновку, що провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП слід закрити з наступних підстав.

Відповідно до ст.124 КУпАП відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

У випадку виникнення ДТП за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу адміністративного правопорушення потребує встановлення причинного звязку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто зясування ступені участі (внеску) кожного з них у спричинення наслідку.

Зіставлення фактичних обставин вчинення адміністративного правопорушення свідчить про те, що ДТП сталося за участі двох водіїв транспортних засобів. У таких випадках особливого значення набуває дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен із водіїв.

На таку особливість у правозастосуванні орієнтує Пленум Верховного Суду України у постанові № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті». У пункті 7 цієї постанови розяснено, що у випадках, коли передбачені статтею 286 КК суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно зясовувати характер порушень, які допустив кожний з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. Виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Пунктом 15.14 Правил дорожнього руху передбачено, що у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11 цих Правил.

За п. 9.9 Правил дорожнього руху аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена, зокрема, у разі вимушеної зупинки на дорозі; на механічному транспортному засобі, що рухається з технічними несправностями, якщо такий рух не заборонено цими Правилами;

Згідно з п. 9.10. Правил дорожнього руху разом з увімкненням аварійної світлової сигналізації слід установити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 20 м до транспортного засобу в населених пунктах і 40 м поза ними, у разі: а) скоєння дорожньо-транспортної пригоди; б) вимушеної зупинки в місцях з обмеженою оглядовістю дороги хоча б в одному напрямку менше 100 м.

Пунктом 9.11. Правил дорожнього руху передбачено, якщо транспортний засіб не обладнано аварійною світловою сигналізацією або вона несправна, треба встановити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар:

Таким чином, вважаю, що дії потерпілого створили небезпеку для іншого водія, та потерпілий мав більше можливостей уникнення ДТП, якщо б чітко дотримувався п. 9.9-9.11, 15.14 Правил дорожнього руху.

Крім того, показання ОСОБА_1, потерпілого та свідка не узгоджуються між собою стосовно місця ДТП.

Частиною третьою ст. 62 Конституції України визначено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

На підставі викладеного суддя приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. При цьому необхідно зауважити, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 283-284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Коліуш Г.В.