АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/1570/17 Головуючий І інстанції -
Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач - Бездітко В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області - Бездітко В.М.,

за участю секретаря - Михайлюка А.В.,

потерпілого - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4на постанову Київського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2017 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Працівниками поліції 04.09.2017 року складений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП.

Згідно протоколу серії БР № 224906, 04.09.2017 року о 20-10 год. в м. Харкові на вул. Алчевських, в районі буд. 56, водій ОСОБА_4 керував автомобілем НОМЕР_1, перед початком руху не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Chevrolet Lacetti» д.н.з. НОМЕР_2, який рухався по вул. Алчевських та повертав на провулок Дизайнерський.

При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_4 порушив п. 10.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2017 року ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 340 гривень, стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_4подав апеляційну скаргу в обґрунтування якої зазначив наступне.

Постанова районного суду незаконна, необґрунтована та підлягає скасуванню. Належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам суд першої інстанції не надав, не врахував та не перевірив обставини, які мають значення для справи.

Районний суд розглянув справу однобічно та виніс рішення, яке не ґрунтується на матеріалах справи.

Просить постанову Київського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2017 року скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

ОСОБА_4 в призначене судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином відповідно до вимог ст. 277-2 КУпАП, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, про причини неявки в судове засідання суду не повідомив (а.с. 36).

Крім того, 08.12.2017 року ОСОБА_4 отримав судовий виклик телефонограмою (а.с. 38).

В ч. 4 ст. 294 КУпАП встановлені строки перегляду постанови суду першої інстанції відповідно до яких, апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Виходячи з положень ст. 294 КУпАП, щодо строків перегляду постанови, апеляційний суд приходить до висновку про розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутністю належним чином повідомленої особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_3, який проти апеляційної скарги заперечував, зазначив, що вина ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена повністю, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі за змістом - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов'язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди (п. 2.10 «а» ПДР України).

Відповідно до п. 10.1 ПДР України, водій перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

За порушення вимог зазначеного пункту ПДР України передбачена відповідальність встановлена ст. 124 КУпАП.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, крім протоколу про адміністративне правопорушення, підтверджується:

- схемою місця ДТП, з якої вбачається, що ОСОБА_4 рухаючись допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3 Механізм утворення ДТП відповідає механічним пошкодженням автомобілів у «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_1 пошкоджено: передній бампер, деформований передній бампер зліва, пошкоджено ЛФП переднього бампера з ліва, пошкоджено ЛФП переднього лівого крила, пошкоджена передня ліва блок-фара, у автомобіля НОМЕР_2 пошкоджено: деформовано передні праві двері, пошкоджено ЛФП передньої правої та задньої правої двері, деформація заднього правого крила та заднього бампера з права (а.с. 2);

- поясненнями ОСОБА_3, відповідно до яких 04.09.2017 року о. 20-00 год. ОСОБА_3керував автомобілем НОМЕР_2, по вул. Алчевських зв сторони вул. Ярослава Мудрого, повертав на провулок Дизайнерський. Автомобіль «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_1 був припаркований перед перехрестям та почав рух, в наслідок чого допустив зіткнення вдаривши в правий бік автомобіль «Chevrolet Lacetti» (а.с. 4).

До пояснень ОСОБА_4 наданих при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, про те що, автомобіль «Chevrolet Lacetti» його підрізав, апеляційний суд відноситься критично, оскільки згідно схеми місця ДТП водій ОСОБА_3 виконував поворот ліворуч, на достатній відстані від автомобіля Toyota Camry», що не суперечить вимогам ПДР України.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 278 КУпАП за змістом якого орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права та обов'язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі за змістом - Інструкція), Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_4 своїм правом скористався, надав пояснення, протокол підписав, жодних заперечень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу, невідповідності внесених відомостей до схеми місця ДТП не заявляв (а.с.1).

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_4 зі сторони працівників поліції або потерпілого було необ'єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ОСОБА_4 суду не надав.

Поліцейськими протокол про адміністративне правопорушення БР № 224906 від 04.09.2017 року відносно ОСОБА_4 складений в установленому законом порядку, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, розділам ІІ, VІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Відповідно, у районного суду та суду апеляційної інстанції відсутні підстави для визнання необ'єктивними доказів, якими підтверджено вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 районним судом повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі доказів наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду, яка відповідає вимокам ст. 283 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про відхилення клопотання про проведення авто технічної експертизи апеляційний суд вважає не обґрунтованими, виходячи з наступного.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 складений за порушення п. 10.1 ПДР України, а тому будь які спеціальні знання для встановлення вини особи не потрібні, оскільки причиною ДТП стало саме невиконання вимог ПДР України, а не будь-які інші факти, що пов'язані з технічними особливостями автотранспортних засобів і встановлення яких потребує спеціальних знань.

Згідно з нормани КУпАП суду належить вирішити правове питання щодо факту порушення ПДР України. Данні, які наявні в матеріалах справи дають, достатньо підстав зробити висновок з цього правового питання без спеціальних знань.

Доказів при апеляційному перегляді постанови суду, які б свідчили про відсутність в діях ОСОБА_4 події та складу адміністративного правопорушення не встановлено.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Застосування Київського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2017 року відносно ОСОБА_4В, адміністративного стягнення у вигляді штрафу, відповідає характеру вчиненого правопорушення та меті адміністративного стягнення.

Враховуючи наведене відсутні підстави для зміни або скасування постанови Київського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2017 року.

Керуючись ст.ст. 278, 280, 283, 294, 295, 298 КУпАП , -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4залишитибез задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Харківської області В.М. Бездітко