Апеляційний суд Кіровоградської області
Провадження № 33/781/290/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач у суді ІІ-ї інстанції ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2017 року, суддя Апеляційного суду Кіровоградської області Онуфрієв В.М., за участю секретаря Ковальової Н.Д., захисника особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, адвоката ОСОБА_4 розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу останнього на постанову Ленінського районного суду Кіровоградської області від 21 липня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, учасника АТО, хворіючого на хронічні хвороби, зареєстрованого та проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 10200 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 320 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_3, 02.07.2017 року в 05.11 год., по вул. Братів Ельворті,7, в м. Кропивницький, керував транспортним засобом автомобілем марки «Форд Фокус», державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився зі застосуванням приладу «Драгер» алкотест 6820 у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що приймаючи рішення про розгляд справи за його відсутності, суд формально послався на те, що він повідомлений належним чином, хоча жодних повісток в порядку ст.277-2 КУпАП за своїм місцем проживання він не отримував.

Такий розгляд справи позбавив його можливості реалізувати свої права, передбачені ст.268 КУпАП. Судом оцінено докази без пояснень в судовому засіданні ОСОБА_3, прийнявши до уваги лише протокол та показання свідків, які є неповними та неправдивими. Це свідчить про те, що суд оцінив докази не всебічно, не повно та не об'єктивно. Його пояснення та думка взагалі проігнорована.

Вказав, що судом в постанові належним чином не наведені обставини, яких було б достатньо для притягнення до адміністративної відповідальності, а також не зазначено порядок сплати штрафу та правові наслідки невиконання адміністративного стягнення. Не конкретизовано докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення та відповідні мотиви врахування/неврахування доказів.

Крім того, судом допущено неправильне застосування вимог КУпАП в частині накладення адміністративного стягнення, оскільки судом хоча й зазначений вид адміністративного стягнення, проте неправильно зазначено розмір стягнення, оскільки в постанові розмір в гривнях, а законодавство вимагає - в неоподаткованих мінімумах доходів громадян.

Зазначив, що судом не перевірено яким чином ОСОБА_3 рухався по конкретній адресі (і вулиця, і будинок), залишено поза увагою різницю в моменті і обставинах вчинення правопорушення та моменті і обставинах зупинки транспортного засобу, що свідчить про формальний підхід до розгляду справи. В постанові зазначено час вчинення адміністративного правопорушення, який не ґрунтується на матеріалах справи, не встановлено чи придатний алкостестер «Драгер» для використання та чи перевірялось це перед застосуванням приладу. Не має також відомостей про те, чи дозволений до застосування МОЗ та Держспоживстандартом той алкостестер, який застосовувався 02.07.2017 року після зупинки ОСОБА_3 Також в постанові не зазначено форма вини, при тому, що суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення характеризується прямим умислом.

Також вказав, що судом грубо порушено вимоги ст. КУпАП, оскільки в постанові містяться посилання на оголошені матеріали справи, без їх конкретизації та правової оцінки. Права і обов'язки відповідно до ст.63 Конституції України та 268 КУпАП України з 02.07.2017 року йому взагалі не роз'яснювалися, що є істотним порушенням вимог законодавства.

Крім того, в порушення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, №1452/735, затвердженої 09.11.2015 року наказом МВС України, йому не повідомлено про те, чи має алкотестер, який використовувався, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Вказані документи йому не надано для ознайомлення.

Під час розгляду апеляційної скарги у суді апеляційної інстанції надав до суду письмове пояснення з приводу того, що жодного разу повістки про виклик до суду першої інстанції не отримував. Перебував у відрядженні з 10.07.2017 року по 23.07.2017 року. При цьому надав копію посвідчення про відрядження.

Зясувавши обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши думку захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4, який підтримав подану апеляційну скаргу , зваживши доводи апеляційної скарги, а також перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Згідно вимог ст. 268 КУПАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що суд розглянув справу щодо ОСОБА_3 за його відсутності. При цьому суд у постанові вказав, що ОСОБА_3 на розгляді протоколу не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про отримання поштового відправлення.

Проте, згідно пояснення ОСОБА_3 наданого до суду апеляційної інстанції він жодного разу повістки про виклик до суду першої інстанції не отримував, про призначене судове засідання не знав, оскільки перебував у службовому відрядженні поза межами Кіровоградської області, що підтверджується посвідченням про відрядження №015 ПП «Мотор Лайф», згідно яких ОСОБА_3 працюючи менеджером у даному підприємстві перебував у відрядженні в смт. Камянка Черкаської області з 10.07.2017 року по 23.07.2017 року, тому дійсно не міг отримати повістку 10.07.2017 року про виклик у судове засідання суду першої інстанції призначене на 21 липня 2017 року. Крім того вказав, що постанову суду він також не отримував. Враховуючи викладене апеляційний суд вважає, що оскільки з поважних причин ОСОБА_3 не зявився у судове засідання суду першої інстанції, перебував у цей час відрядженні, повістку суду не отримав, тобто належним чином судом про дату час та місце розгляду справи повідомлений не був, тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, з винесенням нової постанови.

Згідно диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, а так само за відмову осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого спяніння.

Відповідно до ч. 1 розділу ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395, протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються:

1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності;

2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання;

3) акт огляду на стан спяніння у разі проведення огляду на стан спяніння;

4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Відповідно до ч. 6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно ч. ч. 2,3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №157032, складеного 02.07.2017 року о 05.55 годині ОСОБА_3, 02.07.2017 року в 05.11 год., по вул. Братів Ельворті,7 в м. Кропивницький, керував транспортним засобом автомобілем марки «Форд Фокус», державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння. Протокол про адміністративне правопорушення складено в присутності двох свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Вина ОСОБА_3, підтверджується дослідженими в судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанцій доказами і, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №157032, результатом продуття алкотестера "Драгер", поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 1-6).

Доводи ОСОБА_3, щодо не розяснення йому його прав, передбачених ст. 63 Конституції України спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №157032, в якому наявний підпис ОСОБА_3 та пояснення про незгоду з даним протоколом.

Необгрунтованими та безпідставними є доводи ОСОБА_3 з приводу того, що алкотестер Драгер яким було проведено його освідування на стан спяніння є несертифікованим та повністю спростовуються наданими у судовому засіданні апеляційної інстанції належними та достовірними доказами.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Враховуючи викладене у сукупності, суд апеляційної інстанції доходить до висновку, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251КУпАП, обєктивно зясував обставини даної справи із урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, оскільки як встановлено у судовому засіданні суду апеляційної інстанції останній керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Разом із тим, враховуючи те, що надані під час апеляційного розгляду письмове пояснення ОСОБА_3 з приводу того, що жодного разу повістки про виклик до суду першої інстанції не отримував та посвідчення про відрядження №015 ПП « Мотор Лайф», які підтверджують те що ОСОБА_3 працюючи менеджером у даному підприємстві перебував у відрядженні в смт. Камянка Черкаської області з 10.07.2017 року по 23.07.2017 року, тому дійсно не міг отримати повістку про виклик у судове засідання суду першої інстанції призначене на 09 год.21.07.2017 року, тобто належним чином не був повідомлений про день час та місце розгляду справи, а розгляд справи відбувся без його участі, тому враховуючи вимоги КУпАП постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з винесенням нової постанови, якою ОСОБА_3 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Разом із тим, оскільки адміністративне правопорушення вчинено 02.07.2017 року, тобто з дня його вчинення минуло більше ніж три місяці тому ОСОБА_3 слід визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а провадження у справі закрити, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у звязку із закінченням трьох місячного строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст.38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 липня 2017 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік - скасувати.

Постановити нову постанову, якою ОСОБА_3 визнати винним у вченні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а провадження у справі закрити, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2