"05" жовтня 2017 р. Справа № 363/2869/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 жовтня 2017 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Чірков Г.Є., розглянувши матеріали, які надійшли від Вишгородського ВП ГУНП в Київській області, щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, ВУл Шевченка, 27, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 16 липня 2017 року близько 2 год. в с. Ровжі Вишгородського району, керував транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1, будучи в стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху України.

На обґрунтування своєї невинуватості ОСОБА_1 в суді ствердив, що алкогольних напоїв не вживав, після зупинки транспортного засобу працівниками поліції проходив медичний огляд в лікарні. з результатами огляду його не знайомили, попросили зачекати на вулиці. Висновок щодо результатів медичного огляду складений в його відсутність. Після цього під диктовку співробітників поліції підписав протокол про вживання пива та зобовязання не керувати автомобілем. Будь-яких алкогольних напоїв не вживав, наполягав на своєї невинуватості.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Єдиним доказом винуватості ОСОБА_1 в справі є висновок огляду на стан спяніння № 190 від 16.07.2017 року.

Розділом 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 №1452/735, передбачено порядок проведення огляду на стан спяніння в закладах охорони здоровя і оформлення його результатів.

Згідно п. 17 цієї Інструкції передбачено, що зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Водночас згідно п. 20. Інструкції висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоровя.

Проте із змісту згаданого висновку вбачається, що замість обстежуваної особи його підписав поліцейський. Запис про ознайомлення з результатами огляду ОСОБА_1 в ньому відсутній. Дані про видачу копії висновку оглянутій особі в справі також відсутні, коли твердження останнього про здійснення його медичного огляду всупереч вказаних вимог законодавства в суді не спростовані.

Згідно п. 22 Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан спяніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними. З цих підстав наявний в справі висновок огляду ОСОБА_1 на стан спяніння № 190 від 16.07.2017 року є недійсним.

Оскільки встановлений законом порядок зясування обставин даного правопорушення не дотримано, протокол достатніх доказів на підтвердження зазначеного не містить, а вказані в ньому дані не можуть бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Вказані в протоколі посилання на виявлення у водія стану алкогольного спяніння доказами здобутими в установленому законом порядку не підтверджуються.

Крім того ст. 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп'яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп'яніння.

Всупереч вказаних вимог Закону при складанні протоколу транспортний засіб у ОСОБА_1 не вилучався та він не відсторонявся від керування автомобілем, що є порушенням ст. 266 КУпАП, відповідно до якої за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп'яніння, працівник уповноваженого підрозділу повинен тимчасово затримати транспортний засіб, відсторонити водія від керування ним.

Зазначенні в протоколі письмові пояснення водія про те, що він не буде керувати транспортним засобом дві години вимогам ст.ст. 256 і 266 КУпАП не відповідають й узгоджуються з твердженнями останнього в суді про написання цих пояснень під диктовку поліцейського.

В рішенні «ОСОБА_2 проти України» ЄСПЛ констатував, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності. Причому люди вправі очікувати дії процедурних гарантій.

За таких обставин висновок у протоколі про перебування особи в стані алкогольного спяніння є безпідставним, який ґрунтується на доказах здобутих з порушенням вимог Закону, що в основу судового рішення покладені бути не можуть в силу вимог ст. 62 Конституції України.

За змістом вимог ст. 62 Конституції України в Україні діє презумпція невинуватості, коли особа вважається невинуватою у вчиненні будь-якого правопорушення, доки її вину не буде доведено в установленому Законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відтак твердження ОСОБА_1 про інші обставини пригоди в суді не спростовані, докази на підтвердження його винуватості суду не представлено.

Відтак, справа підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 9 та 247 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

провадження в справі щодо ОСОБА_1, про адміністративне правопорушення, передбачене за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляції через Вишгородський районний суд протягом 10 днів.

Суддя