Справа №592/3505/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 33/788/188/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року м. Суми

Суддя Апеляційного суду Сумської області Філонова Ю. О. , з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 квітня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,

мешканець с. Косівщина, вул. Лугова, 10, Сумського району, Сумської області,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 320 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 квітня 2017 року водій ОСОБА_3 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 25.03.2017 р., о 13-50 год., він керував автомобілем НОМЕР_1, по вул. Я.Мудрого в м. Суми, з явними ознаками наркотичного спяніння порушення рухів, виражене тремтіння пальців, дуже звужені зіниці, які не реагують на світло, підвищена жвавість. Від проходження огляду на стан наркотичного спяніння відмовився, що підтверджено висновком СОНД №1518 від 25.03.2017 р., чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

В поданій апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, а у разі відсутності підстав для скасування постанови та закриття провадження у справі - змінити постанову повернувши адміністративний матеріал до Управління патрульної поліції м. Суми для належного оформлення у відповідності до вимог чинного законодавства.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права. Зокрема, апелянт вказує, що 12.04.2017 року він не зміг зявитись до суду, у звязку з погіршенням стану здоровя, про що надав до суду відповідне клопотання про відкладення розгляду справи, проте суддя розглянув справу у його відсутність, чим порушив його права, передбачені ст.268 КУпАП.

Крім того, апелянт вказує, що протокол про адміністративне порушення складений з порушенням та не відповідає чинному законодавству, оскільки п.2.5 ПДР передбачає, що на вимогу працівника міліції, а не поліції водій зобовязаний пройти такий огляд. Також зазначає, що огляд повинен проводитись з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків, такого огляду проведено не було. Також доводить, що він не був в стані наркотичного спяніння, як було зазначено в протоколі, та не мав вираженого тремтіння пальців, дуже звужених зіниць, які не реагують на світло, оскільки здійснив підпис протоколу та надав пояснення розбірливо та рівно, щодо звужених зіниць пояснює, що той день був сонячний, і зіниці мали відповідний розмір від надмірної кількості світла.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, вважаю, що вказана вище апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Однак, суд першої інстанції при розгляді справи відносно ОСОБА_3 допустив порушення вимог зазначеного закону, оскільки не зважаючи на наявність клопотання ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи в звязку з різким погіршенням стану здоровя, 12 квітня 2017 року розглянув справу про адміністративне правопорушення без участі останнього та виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Звернення ОСОБА_3 12 квітня 2017 року також підтверджується наданою до апеляційного суду довідкою Сумської центральної районної клінічної лікарні від 12.04.2017 року про перебування його на прийомі у лікаря невропатолога (а. с. 24).

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, в даному випадку, за наявності клопотання про відкладення розгляду справи 12.04.2017 року допустив порушення приписів ч.1 ст.268 КУпАП, та право ОСОБА_3 на участь у розгляді справи, подавати клопотання, приймати участь у допиті свідків тощо.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги в частині порушення прав ОСОБА_3 заслуговують на увагу, а постанова судді підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

Разом з тим, дослідивши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції наявні в матеріалах справи докази, приходжу до висновку, що вони беззаперечно доводять вину ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як вбачається з письмових пояснень, приєднаних до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №144564 від 25.03.2017 року, ОСОБА_3 вину у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав, зазначивши, що не був пристебнутий пасками безпеки, від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння та вживання наркотичних засобів відмовився.

Крім того, з письмових поясненнях до суду першої інстанції ОСОБА_3 також свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав та зазначив, що 25.03.2017 року був зупинений екіпажем патрульної поліції, підставою зупинки було порушення правил дорожнього руху, а саме порушення водієм вимог користування пасками безпеки. Потім патрульний поліцейський запропонував йому пройти медичний огляд на стан наркотичного спяніння у Сумському обласному наркологічному диспансері, від чого ОСОБА_3 перебуваючи у даному закладі - відмовився. Свою відмову обґрунтовує тим, що патрульний поліцейський повідомив йому про негативні наслідки виявлення в ОСОБА_3 наркотичного спяніння.

Незважаючи на такі пояснення ОСОБА_3, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, встановлена наступними доказами, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 144564 від 25.03.2017 року, який складено уповноваженою особою (а.с.1);

- висновком № 1518 від 25.03.2017 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.2), з якого вбачається, що ОСОБА_3 від проходження на стан наркотичного спяніння категорично відмовився;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 (а.с. 3).

Таким чином, при апеляційному розгляді справи про адміністративне правопорушення знайшов своє підтвердження факт відмови водія ОСОБА_3 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного спяніння, та порушення ним, відповідно вимог п.2.5 ПДР України.

Твердження в апеляційній скарзі з приводу того, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням та не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки п.2.5 ПДР передбачає, що на вимогу працівника міліції, а не поліції водій, зобовязаний пройти огляд, не заслуговують на увагу, оскільки згідно зазначеного пункту ПДР, водій повинен на вимогу, саме поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 з приводу порушення поліцейськими порядку огляду особи на стан спяніння, є безпідставними, оскільки як вбачається з матеріалів справи, вимог закону в цій частині працівниками поліції порушено не було.

Крім того, як вбачається з письмових заперечень ОСОБА_3 (а.с.7-11), які він надав до суду першої інстанції, йому було запропоновано пройти відповідний огляд на стан наркотичного спяніння, на що він спочатку погодився та проїхав з працівниками поліції до Сумського обласного наркологічного диспансеру, проте, перебуваючи в зазначеному медичному закладі, відмовився від проходження огляду, що саме по собі утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Будь - які інші доводи апелянта в цій частині, сприймаються судом як спроба уникнути відповідальності, оскільки доказів, які б могли спростувати його причетність до вказаного правопорушення, суду не надано.

Що стосується доводів апелянта з приводу того, що він не перебував у стані наркотичного спяніння, то вони не можуть бути прийняті до уваги, оскільки, як зазначалося вище, він притягується до адміністративної відповідальності саме за відмову від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан наркотичного спяніння, що прямо передбачено санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, а не за перебування за кермом у стані будь-якого спяніння.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП є безпідставними і не ґрунтуються на наявних в матеріалах справи доказах.

За таких обставин, вважаю за необхідне скасувати постанову судді та постановити нову постанову, якою ОСОБА_3 притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому, враховуючи характер вчиненого правопорушення та особу винного, його майновий стан, обставини справи, вважаю необхідним накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 квітня 2017 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - скасувати.

Постановити нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 320 грн.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_2.