Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 337/2963/17 Головуючий в 1 інст. Салтан Л.Г.
Провадження №33/778/825/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року місто Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі судді Дадашевої С.В.,

за участю особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, - ОСОБА_2, його захисника - адвоката ОСОБА_3,

розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за апеляційною скаргою останнього на постанову Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 02 жовтня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 03 серпня 2017 року о 19-10 год., керував транспортним засобом ВАЗ 2101, д/н НОМЕР_1, по вул.Задніпровській біля будинку №50-А в місті Запоріжжі, у стані алкогольного спяніння, чим порушив п.2.9 а ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить вищевказану постанову суду першої інстанції скасувати. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що суд невірно оцінив докази і всебічно, повно та обєктивно їх не досліджував, оскільки з пояснень свідків, зазначених у протоколі, не вбачається факту на підтвердження суттєвої обставини - чи керував транспортним засобом саме ОСОБА_2 Також зазначає, що під час розгляду справи судом допущено порушення вимог ст.268 КУпАП, оскільки його було позбавлено можливості користуватися правами визначеними у вказаній статті. Крім того, посилаючись на вимоги кримінального процесуального законодавства, вказує на те, що у постанові суду присутнє істотне порушення норм матеріального та процесуального права, і норм європейського права, у звязку з незаконним його обвинуваченням та необґрунтованим накладенням на нього адміністративного стягнення.

Вислухавши ОСОБА_2 та його захисника - адвоката ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.

У судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненому не визнав та пояснив, що дійсно він вживав алкогольні напої, проте автомобілем не керував, а просто сидів в ньому на момент, коли до нього підійшли працівники поліції.

До вказаних пояснень суд ставиться критично, оскільки вони суперечать наявним в матеріалах справи доказам.

Так, з матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №085561 від 03 серпня 2017 року, згідно з яким, ОСОБА_2 у своїх власноруч викладених поясненнях підтвердив факт вживання спиртних напоїв в автомобілі, однак зазначив, що вказаним автомобілем він не керував (а.с.1), а також актом огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, та роздруківкою результатів приладу «Драгер», з яких вбачається, що ОСОБА_2 пройшов огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу «Драгер», та результат тестування склав 1,44 проміле (а.с.2-3); направленням на огляд водія ОСОБА_2 до закладу охорони здоровя з метою виявлення стану спяніння від 03 серпня 2017 року, з якого вбачається, що ОСОБА_2 відмовився від медичного огляду (а.с.4); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які підтвердили наявність у ОСОБА_2 ознак алкогольного спяніння, а також факт проходження останнім огляду на стан спяніння за допомогою приладу «Драгер», його результати (а.с.5-6); поясненнями свідка ОСОБА_6, який підтвердив факт керування ОСОБА_2 автомобілем на стоянці біля супермаркету «АТБ» (а.с.7).

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі зясував обставини справи, є безпідставними, оскільки у судовому засіданні суд вислухав пояснення ОСОБА_2, допитав в якості свідків інспекторів поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8, а також свідка ОСОБА_6, дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку, та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Також суд першої інстанції вмотивував свої висновки щодо встановлення факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом до моменту приїзду працівників поліції.

Крім того, при апеляційному розгляді відтворено відеозапис, на якому зафіксовано, що ОСОБА_2 сидів в автомобілі, коли до нього підійшли працівники поліції, мав явні ознаки алкогольного спяніння та на початку не заперечував того факту, що перед цим він керував автомобілем.

Суд апеляційної інстанції погоджується з тим, що матеріалами справи, в тому числі і показаннями свідка ОСОБА_6, підтверджується факт керування транспортним засобом ОСОБА_2 до приїзду працівників поліції.

Твердження сторони захисту про недостовірність пояснень цього свідка, є безпідставними.

Так, свідок ОСОБА_6 давав послідовні пояснення щодо обставин справи. Письмові пояснення цього свідка, що долучені до протоколу, повністю відповідають тим, що надані ним при розгляді справи судом першої інстанції. Окрім того, свідок описав особливі прикмети ОСОБА_2 (наявність у останнього татуювання на лівому плечі), по яких він в т.ч. впізнав його у судовому засіданні, як водія, який керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, що стало причиною повідомлення свідка про зазначений факт до правоохоронних органів.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи будь-яких порушень, допущених при їх складанні не встановлено. Протокол про адміністративне правопорушення серії БР №085561 від 03 серпня 2017 року, складений відносно ОСОБА_2, містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність, і наклав стягнення у межах встановлених цим Кодексом.

Накладення іншого стягнення за вчинене ОСОБА_2 правопорушення законом не передбачене.

Доводи, викладені ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Доводи ОСОБА_2 про порушення судом першої інстанції його права на захист, при апеляційному розгляді справи свого підтвердження не знайшли.

Так, згідно з вищевказаним протоколом про адміністративне правопорушення, складеним відносно ОСОБА_2, останньому розясненні його процесуальні права, в т.ч. і право користуватися юридичною допомогою адвоката, що ОСОБА_2 засвідчив своїм підписом.

Будь-яких заяв про залучення захисника від останнього не надходило при розгляді справи судом першої інстанції.

Крім того, при апеляційному розгляді справи ОСОБА_2 також мав можливість реалізувати свої процесуальні права, його інтереси захищав адвокат ОСОБА_3, проте висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваній постанові, стороною захисту не спростовані.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 02 жовтня 2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1