АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/980/17 Головуючий у І-й інстанції Гончаренко В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2017 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою щодо

ОСОБА_2, 1990 року липня місяця 12 дня народження, що мешкає за адресою: Дніпропетровська область, м. Камянське, пр. Металургів, 30/59, -

провадження в справі за ст. 124 КУпАП закрите у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 29 липня 2017 року, о 13 годині 07 хвилин, керуючи транспортним засобом «ВАЗ», д/н НОМЕР_1, перед початком руху на перехресті пр. Праці та вул. Космічної в м. Дніпрі не переконався в безпечності свого маневру, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1 Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Оскаржуваною постановою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 було закрите за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Обгрунтовуючи свої висновки, суд першої інстанції зазначив, що наявними у справі доказами, зокрема відеозаписом, факт порушення ОСОБА_2 вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху не підтверджується, натомість є підстави для висновку, що настання дорожньо-транспортної пригоди перебуває у причинному звязку з діями водія ОСОБА_1, який перетинав регульоване перехрестя на заборонний сигнал світлофора.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції від 31.08.2017 року скасувати, прийняти свою постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої вимоги, апелянт зазначає, що оскаржувана постанова суду першої інстанції є незаконною та прийнята в порушення норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що справи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було розглянуто в різних провадженнях, що суперечить позиції постанови Пленуму ВСУ №11 від 11.06.2011 року, а крім того у кожній з винесених постанов зроблений висновок про винність та невинуватість особи, яка не притягується до адміністративної відповідальності.

Вказує, що оскаржуване рішення базується на припущеннях та недопустимих доказах, зокрема протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 одразу після ДТП взагалі не складався, а всі долучені до нього процесуальні документи мають неточності, а також до протоколу не додано відеозапис, який було досліджено у суді, що у сукупності свідчить про порушення вимог ст. 256 КУпАП, проте це було судом проігноровано.

Крім того зазначає, що судом не було залучено до участі у справі свідків події, а саме свідка, про наявність якого було зазначено в поясненнях ОСОБА_2, та свідка, про якого він зазначив в судовому засіданні.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши потерпілого ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_4, що представляв його інтереси, які підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі та просили її задовольнити; ОСОБА_2, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність та обгрунтованість оскаржуваної постанови суду; дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, переглянувши відеозапис події, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, - приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне та вмотивоване рішення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Аналізуючи висновки суду першої інстанції про недоведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає їх обґрунтованими.

Так, згідно матеріалам справи, обидва водії надали взаємовиключні пояснення щодо обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди.

Водій ОСОБА_2 вказав, що у день та час, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, він, керуючи автомобілем «ВАЗ 21093», державний номер НОМЕР_3, рухався по пр. Праці у м. Дніпрі. Під'їжджаючи до перехрестя з вул. Космічною, він зупинився на червоний сигнал світлофора, при цьому ліворуч від нього знаходився автомобіль УАЗ сірого кольору. На зелений сигнал світлофора він на своєму автомобілі почав рух одночасно з іншими автомобілями та проїхав до середини перехрестя, де автомобіль "Ніссан Тіда", державний номер НОМЕР_4, який рухався з боку вул. Космічної у напрямку Запорізького шосе на червоне світло світлофора, здійснив зіткнення з його автомобілем.

Водій ОСОБА_1 пояснив, що у день та час, вказані у постанові суду, він, керуючи автомобілем «Ніссан Тіда», державний номер НОМЕР_5, рухався по вул. Космічній у напрямку Запорізького шосе у м. Дніпрі, де, під'їжджаючи до перехрестя вул. Космічної та пр. Праці, продовжив рух прямо на зелений сигнал світлофора, після чого побачив з правого боку автомобіль ВАЗ 21093, державний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2, який рухався прямо на нього, та попри намагання уникнути аварії здійснив з ним зіткнення.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд апеляційної інстанції, погоджуючись з оскаржуваною постановою, вважає, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не може вважатися доведеною поза розумним сумнівом, оскільки обєктивні докази, які прямо та безпосередньо свідчили вказували б, на який саме сигнал світлофору ОСОБА_1 виїхав на перехрестя пр. Праці та вул. Космічної в м. Дніпрі, відсутні, зокрема світлофорні обєкти не перебували у полі зору камери відеоспостереження, запис з якої наявний з матеріалів справи.

Разом з тим, із вказаного відеозапису вбачається, що автомобілі, які стояли поруч з автомобілем «ВАЗ 21093», державний номер НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_2, у попутному напрямку у лівій відносно нього смузі руху, почали рухатись одночасно з ним, про що свідчить зокрема видиме на відеозаписі переміщення віддзеркаленого світла автомобільних фар на мокрій поверхні дороги. Таким чином, доводи ОСОБА_2 про те, що автомобіль під його керуванням разом з іншими автомобілями, що стояли на пр. Праці перед перехрестям з вул. Космічною, почали рух через вказане перехрестя після вмикання для них зеленого сигналу світлофору, не позбавлені сенсу та не можуть вважатися спростованими.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо невірної оцінки судом першої інстанції досліджених доказів та неправильного становлення ним фактичних обставин справи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони грунтуються виключно на особистій тенденційній оцінці доказів апелянтом на свою користь, ігноруючи їх дійсний зміст.

Доводи апелянта щодо розгляду суддею суду першої інстанції ОСОБА_5 справ відносно двох учасників тої самої пригоди у різних провадженнях суд апеляційної інстанції оцінює критично як такі, що не ґрунтуються на законі, оскільки згідно ст. 36 КУпАП розгляд декількох адміністративних справ в одному провадження здійснюється лише у тому випадку, якщо справи одночасно розглядаються тим самим органом та стосуються декількох правопорушень, вчинених тою самою особою.

Всі інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони мають формальний характер та не спростовують правильності оскаржуваної постанови суду. Суд апеляційної інстанції, оцінивши наявні в даній справі про адміністративне правопорушення докази, вважає, що вони у сукупності не дають можливості прийти поза розумним сумнівом до висновку про винуватість водія ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2017 року щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП., залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_6