АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Васильєва М.А., перевіривши на відповідність вимогам законодавства апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 9 м. Києва Чеченєвої А.О. на постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 6 листопада 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 6 листопада 2017 року ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає: АДРЕСА_1,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, провадження у справі закрито у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

10 листопада 2017 року на зазначену постанову прокурор Київської місцевої прокуратури № 9 м. Києва ЧеченєваА.О. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та прийняту нову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, та притягнути до адміністративного стягнення у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам законодавства, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Як вбачається з матеріалів справи, 6 листопада 2017 року постановою судді ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, провадження у справі закрито у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 287 КУпАП постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Порядок перегляду постанови судді встановлений спеціальною нормою, зокрема ч. 2 ст. 294 КУпАП, згідно до якої постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Наведений перелік осіб, яким надано право на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, в т.ч. випадки оскарження постанови прокурором, є вичерпними та розширеному тлумаченню не підлягають.

Частиною першою ст.. 287 КУпАП передбачено, що постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

При цьому, частиною 5 ст. 7 КУпАП (в редакції із змінами від 14 жовтня 2014 року № 1697-УП) регламентовано, що прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Оскаржуючи до апеляційної інстанції постанову судді, прокурор не вказав та не обґрунтував обставин, які б давали підстави вважати, що прокурором реалізуються повноваження щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

З огляду на те, що прокурор за чинним на даний час законодавством не вправі оскаржувати рішення судді у справі про адміністративне правопорушення без додержання вимог ч. 5 ст. 7 КУпАП, приходжу до висновку про те, що апелянту необхідно відмовити у прийнятті апеляційної скарги до розгляду з поверненням її особі, яка її подала.

Керуючись ст.ст. 287, 294 КУпАП , суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора прокурора Київської місцевої прокуратури № 9 м. Києва Чеченєвої А.О. на постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 6 листопада 2017 року, якою ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, а провадження у справі закрито у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, - повернути особі, яка її подала.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду м. Києва М.А.Васильєва