Справа № 428/9964/17
Провадження № 33/782/206/17
16 листопада 2017 року м. Сєвєродонецьк
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області ОСОБА_2, з участю ОСОБА_3, захисника ОСОБА_4 розглянувши апеляційну скаргу на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05 жовтня 2017 року про притягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,
В постанові зазначено, що 13.09.2017 року о 01-00 годин в м.Сєвєродонецьку, по пр.Хіміків ОСОБА_5 керував транспортним засобом - «ЗАЗ- Daewoo Lanos», д.н. НОМЕР_1, з ознаками наркотичного спяніння, а саме: звужені зіниці, які не реагували на світло, неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного спяніння у встановленому законом порядку у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків.
На постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області ОСОБА_3 було подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05 жовтня 2017 року та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, викликати в зал судового засідання для допиту в якості свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які були присутні при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.
В апеляції ОСОБА_3 вказує, що жодного разу не був запрошений до залу судового засідання, не був належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, в звязку з чим не міг надати докази своєї невинуватості, скористатись правом на звернення до захисника, допит свідків та інше. Тобто судом грубо порушено його право на захист.
Від поїздки до закладу охорони здоров'я він відмовився не в звязку з тим, що перебував в стані будь-якого спяніння, а в звязку з тим, що він є таксистом і був зупинений в той момент, коли у нього в салоні автомобіля перебували пасажири, з якими він проїхав певну відстань. Його обурили звинувачення працівників поліції в звязку з тим, що звинувачення про його начебто нетверезий стан були безпідставними та ґрунтувались лише на припущеннях, на місці його ніхто не оглядав, однак відразу безпідставно було звинувачено.
Апелянт зазначає, що якщо під медичним оглядом малося на увазі відмова від огляду лікарем, то такі дії взагалі не утворюють складу адміністративного правопорушення, оскільки в разі дотримання встановленої процедур, проведенню огляду в медичній установі передує або позитивний результат огляду із застосуванням технічних засобів на місці зупинки, або відмова від саме такого огляду.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_3, адвоката ОСОБА_4, які просили задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Разом з тим, матеріали адміністративної справи свідчать про те, що зазначених вимог суд не дотримався.
Висновок судді суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення, рапорту інспектора Дахно Ю.Ю. та поясненнях свідків.
Дослідивши під час апеляційного розгляду матеріали справи про адміністративні правопорушення, у тому числі протокол та пояснення свідків, приходжу до висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_3 вказаного складу адміністративного правопорушення.
Так, як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 13 вересня 2017 року серії БР № 244789, 13 вересня 2017 року о 02-17 год. ОСОБА_3 у м. Сєвєродонецьку по проспекту Химиків, керував транспортним засобом - автомобілем НОМЕР_2, з ознаками наркотичного спяніння, а саме: звужені зіниці, які не реагували на світло, неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку у присутності двох свідків відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно п.2.5 Правил Дорожнього ОСОБА_7 України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З пояснень свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вбачається, що 13.09.2017 року за адресою: м. Сєвєродонецьку по проспекту Химиків, ОСОБА_3, який керував автомобілем НОМЕР_2 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився.
Відповідно до вимог ст.265-2 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачено частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до матеріалів провадження про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3, після складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст. 130 КУпАП, він не тільки не був позбавлений можливості подальшого управління транспортним засобом шляхом його затримання, більш того, він продовжив керування автомобілем з наявними у ньому пасажирами.
У звязку з тим, що інспектором взводу № 2 роти № 2 батальйону УПП в м. Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 не були виконані вимоги ст. 265-2 КУпАП про відсторонення від керування транспортним засобом особи, що знаходилась у стані алкогольного спяніння та відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння шляхом затримання цього транспортного засобу, суд апеляційної інстанції вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 та пояснення свідків самі по собі не можуть бути визнані достатніми та допустимими доказами наявності у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.
Інші докази на підтвердження винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні.
Між тим, при винесенні оскаржуваної постанови суддя місцевого суду на допущені інспектором поліції порушення при складенні протоколу про адміністративне правопорушення уваги не звернув, оцінки та аналізу наявним у справі доказам не надав, та в порушення вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП, не з`ясував усі обставини справи в їх сукупності, унаслідок чого, за відсутності в матеріалах справи належних доказів, дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З урахуванням наведеного, на підставі ч.1 п.1 ст.247 КУпАП вважаю, що доводи апелянта про відсутність в його діях складу правопорушення є обґрунтованими, тому постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю.
Керуючись ст. 294 КУпАП,
Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_3 якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає

Суддя А.В. Юрченко