АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/361/17 Головуючий у І-й інстанції - Ткаченко С.В.
Справа № 211/899/17-п Головуючий в ІІ інстанції - Мазниця А.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2017 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 березня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Кривий Ріг, що проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 визнаний винуватим та на нього накладено адміністративне стягнення за те, що він 30 січня 2016 року, близько 08:00 години, по вул. Дніпровське шосе у м. Кривий Ріг керував транспортним засобом - автомобілем «Форд», реєстраційний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, наявність якого після проведення огляду у медичному закладі була підтверджена висновком № 3065 КЗ КПДДОР від того ж дня.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду від 14.03.2017 року скасувати, провадження у справі закрити.

Обґрунтовуючи свої вимоги, апелянт зазначає, що постанова є необґрунтованою, незаконною, винесеною без з'ясування судом обставин, що мають значення, та з порушенням норм процесуального і матеріального права.

Зазначає, що суд в порушення норм чинного законодавства України та приписів судової практики судових інстанцій вищого рівня, порушуючи норми міжнародного права щодо права на захист, повного та всебічного розгляду справи незалежним та неупередженим судом, розглянув вищевказану справу за його відсутності.

Так, при врученні протоколу про адміністративне правопорушення працівник поліції йому повідомив про дату та час розгляду справи, проте, прибувши до суду на вказану дату 18.01.2017 року до суду, він довідався, що з органів поліції до суду матеріал не надійшов, та йому було роз'яснено, що коли це станеться, то буде невідкладно призначено дату та час розгляду справи з його повідомленням. У подальшому таке повідомлення здійснене не було, а про те, що розгляд справі відбудеться 14.03.2017 року, він дізнався з сайту «Судова влада». У зазначений день близько 08.45 год. він з'явився до суду та подав клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, яке було прийнято та його повідомлено, що матеріали будуть підготовлені для ознайомлення та він буде викликаний для цього додатково. 17.03.2017 року його повідомили у телефонному режимі, що він може приходити до суду для ознайомлення з матеріалами справи, а коли він у той самий день з'явився до суду, то довідався, що може забрати копію постанови суду відносно нього, оскільки справу вже розглянуто. Вважає, що за таких обставин мало місце порушення його права на захист, а судом при вирішенні даної справи було взято до уваги тільки ті докази, які були надані працівниками поліції.

Крім того зазначає, що всупереч інструкції щодо направлення водіїв для проведення огляду на стан сп'яніння, вимог ст. 266 КУпАП після проходження огляду йому не було вручено примірник висновку лікаря про огляд на стан сп'яніння, що свідчить про порушення процедури проведення такого огляду та про недопустимість висновку як доказу загалом, а копія протоколу про адміністративне правопорушення, який йому було вручено на місці, всупереч вимогам ст. 256 КУпАП не містила відомостей щодо особи, яка склала цей протокол, що є недоліком який унеможливлював розгляд справи.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 свою апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити з викладених у ній підстав. У разі відмови в задоволенні апеляційної скарги просив не застосовувати до нього стягнення, передбачене санкцією ст. 130 КУпАП, а з урахуванням ст. 21, 34 КУпАП передати справу на розгляд трудового колективу.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши пояснення, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Так, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, та підтверджуються доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; висновком від 30.12.2016 року за №3065 щодо результатів медичного огляду на стан сп'яніння проведеного в КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР та складеним на його підставі актом за №3065 від 30.12.2016 року, за результатами яких у ОСОБА_1 наявні показники у 0,21 проміле за алкотестером, та за аналізом крові 0,31 проміле.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.

Вказані положення кореспондують з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В той же час, як зазначено у п. 5 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі проведення огляду на стан сп'яніння в закладах охорони здоров'я висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану сп'яніння).

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього уповноваженою особою органів поліції.

Доводи ОСОБА_1 стосовно того, що судом першої інстанції було порушено його право на захист у зв'язку з розглядом справи за його відсутності, колегія суддів оцінює критично, оскільки вони спростовуються тим, що останній був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи 14.03.2017 року, що підтверджується його клопотанням про перенесення розгляду справи, яке було ним подано згідно штампу суду першої інстанції 14.03.2017 року та передане судді 15.03.2017 року, а також подання такого клопотання до канцелярії суду не звільняло його від необхідності явки для розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Апеляційним судом не встановлено допущених під час складання протоколу порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735, у зв'язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги апелянта є неприйнятними.

Крім того, для встановлення об'єктивної істини у справі судом апеляційної інстанції за клопотанням ОСОБА_1 було направлено до КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР запит про надання до суду акту, на підставі якого було складено висновок від 30.12.2016 року за №3065 щодо результатів огляду на стан сп'яніння, який було отримано та який поза розумним сумнівом підтверджує перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп'яніння на момент складання протоколу, а отже і його винність у вчиненні адміністративного правопорушення.

Решта доводів апелянта має формальний характер та не спростовує правильності оскаржуваної постанови суду.

Крім того апелянт в судовому засіданні порушив питання про передання справи в порядку ст. 21 КУпАП на розгляд трудовому колективу та надав відповідне клопотання в.о. директора ПП «Землі Півдня» С.Б. Попова, проте підстав для прийняття такого рішення не вбачається, оскільки в матеріалах провадження, окрім даного клопотання, відсутнє будь-яке підтвердження працевлаштування ОСОБА_1, а також у даному випадку застосування засобів громадського впливу замість накладення адміністративного стягнення не є достатньо обгрунтованим.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, - залишити без задоволення.

Постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 березня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області А.А. Мазниця