АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2017 року Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ковальська В.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 28 грудня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою АДРЕСА_1 -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Голосівського районного суду м. Києва від 28 грудня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Відповідно до постанови судді 29 листопада 2016 року о 09 год. 40 хв., в м. Києві по просп. А Глушкова, водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Ford Mondeo» д.н.з. НОМЕР_2, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів, чим порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, просить скасувати постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 28 грудня 2016 року та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт вказує на порушення його прав при судовому розгляді справи, оскільки він не був присутнім в судовому засіданні, а суд проігнорував клопотання ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливість явки до суду, з яким ОСОБА_3 звернувся до суду через зайнятість на роботі.

Висновок суду про не дотримання ОСОБА_4 безпечної дистанції є, на думку апелянта, припущенням, оскільки будь-яких доказів на підтвердження цього висновку матеріали справи не містять.

Як зазначено в апеляції, зіткнення автомобілів відбулося через погані погодні умови, неналежне дорожнє покриття та відсутність можливості загальмувати.

Окрім того, апелянт просив врахувати наявність на його утриманні двох неповнолітніх дітей, а також те, що він проходить військову службу, був учасником АТО.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_3, який підтримав апеляцію, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, а постанову судді слід залишити без змін, виходячи з таких підстав.

Висновок, викладений у постанові судді Голосіївського районного суду м. Києва від 28 грудня 2016 року, про визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ст. 124 КУпАП, при обставинах, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення, даними схеми ДТП із зазначенням пошкоджень автомобілів, поясненнями самого ОСОБА_3 та іншого учасника ДТП - водія автомобіля «Ford Mondeo» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_5 про обставини ДТП.

Зібраними у справі доказами доведено, що водій автомобіля «Ford Fiesta» ОСОБА_3 при виїзді з автозаправки «КLО» не дотримався безпечної дистанції з автомобілем «Ford Mondeo», який рухався попереду, внаслідок чого сталося зіткнення автомобілів, що призвело до їх пошкодження.

Посилання апелянта на те, що зіткнення автомобілів відбулося через погані погодні умови, неналежне дорожнє покриття та відсутність можливості загальмувати є неспроможними. Так, згідно з вимогами ПДР водій при керуванні транспортним засобом зобов'язаний враховувати погодні умови і стан дорожнього покриття з метою забезпечення безпеки руху. Щодо можливості уникнути зіткнення транспортних засобів шляхом гальмування та можливості гальмування у даній ситуації, то апелянт не навів будь-яких даних про те, що автомобіль «Ford Mondeo» був для автомобіля під його керуванням перешкодою, яку він об'єктивно не спроможний був виявити та уникнути зіткнення транспортних засобів шляхом застосування гальмування.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо недоведеності винуватості ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення є безпідставними та спростовуються наведеними у постанові судді доказами.

Доводи апеляційної карги на порушення права особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, на участь в судовому засіданні є, на думку судді апеляційного суду, необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи дійсно є клопотання ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи, датоване 27 грудня 2016 року (а.с.9), проте, у постанові судді зазначено, що ОСОБА_3 був присутнім в судовому засіданні та визнавав себе винним у вчиненні адміністративного правопорушення (а.п. 7).

При цьому суддя апеляційного суду зауважує, що згідно з чинним процесуальним законом відсутність в судовому засіданні суду першої інстанції особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, може бути розцінено як порушення вимог ст. 268 КУпАП, проте таке порушення може бути усунено в судовому засіданні апеляційної інстанції.

У даній справі ОСОБА_3 був присутнім в судовому засіданні апеляційної інстанції, де скористався своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, зокрема, звертатись до судді із заявами і клопотаннями, давати пояснення по суті адміністративного правопорушення, подавати докази. Тому наведені апелянтом доводи про порушення його права на доступ до правосуддя, не можуть бути підставою для скасування постанови судді районного суду та закриття справи про адміністративне правопорушення у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що суддею районного суду при обранні виду та розміру адміністративного стягнення не були враховані дані про його сімейний стан та дані про його особу не можуть бути прийняті до уваги, оскільки щодо ОСОБА_3 застосовано штраф у мінімальному розмірі, передбаченому ст. 124 КУпАП, тобто мінімальне адміністративне стягнення, передбачене вказаною статтею. За таких обставин немає підстав для зміни постанови судді районного суду в частині накладення адміністративного стягнення.

Отже, постанова судді Голосіївського районного суду м. Києва від 28 грудня 2016 року щодо ОСОБА_3 є законною і обґрунтованою, а тому підстав для її зміни чи скасування немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И Л А:

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 28 грудня 2016 року про визнання винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва В.В. Ковальська

Справа №33/796/441/2017 Категорія: ст. 124 КУпАП

Головуючий у першій інстанції Рудик І.В..

Доповідач Ковальська В. В.