Справа № 154/665/17 Провадження № 33/773/337/17 Суддя в 1 інстанції: Пікула Н. В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Борсук П. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" травня 2017 р. місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Волинської області ОСОБА_1, за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, одруженого, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, на постанову Володимир-Волинського міського суду від 03 березня 2017 року, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 03 березня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 320 грн. судового збору.

Вказаною постановою судді, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 19 лютого 2017 року близько 01 год. 40 хв. у с. Селець Володимир-Волинського району по вул. Центральній керував автомобілем марки «Форт-Транзіт», державний номерний знак 3553КТ, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, чим порушив п.2.9 (а) ПДР України. Огляд на стан спяніння проводився у лікаря-нарколога Володимир-Волинського ТМО.

Не погоджуючись із вказаною постановою судді, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій просить її скасувати, а провадження у справі закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Крім того, ОСОБА_2 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження цього судового рішення, оскільки він із постановою ознайомився лише 16.03.2017 року в приміщенні Володимир-Волинського міського суду, де й отримав її копію. Вчасно не міг подати апеляційну скаргу, оскільки в період з 09 по 15 березня 2017 року перебував на амбулаторному лікуванні у Володимир-Волинському ТМО з діагнозом «гострий бронхіт», про що додає копію виписки з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого.

Оскільки ОСОБА_2 перебував на лікуванні з 09 до 15 березня 2017 року, апеляційний суд визнає поважною причину пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши думку ОСОБА_2 та його захисника, які підтримали апеляцію у повному обсязі, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

В силу вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення АП1 № 993915 від 19.02.2017 року ОСОБА_2 керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

На думку апеляційного суду, доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не узгоджуються з іншими доказами у справі.

Зокрема, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.02.2017 року підтверджується перебування ОСОБА_2 за кермом автомобіля у стані алкогольного спяніння.

Твердження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про те, що вона не керувала транспортним засобом, крім пояснень першої, нічим не підтверджується.

Нових доказів ОСОБА_2 апеляційному суду надано не було.

Таким чином, будь-які заперечення апелянта з цього приводу до уваги апеляційним судом не приймаються., а позиція першого, на думку апеляційного суду, є нічим іншим, як способом уникнення адміністративної відповідальності.

За таких обставин, вважаю рішення суду першої інстанції про порушення водієм пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, правильними.

На думку апеляційного суду, накладаючи адміністративне стягнення, суд першої інстанції відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП урахував характер правопорушення, дані про особу винного, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, конкретні обставини справи та обґрунтовано визначив стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, визначеного санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 03 березня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 03 березня 2017 року щодо нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області ОСОБА_1