АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№33/796/776/2017 Постанова винесена суддею Слободянюком П.Л.
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Горб І.М., за участю захисників Пархоменка С.С. та Луценка Д.О., які діють в інтересах особи, щодо якої провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито - ОСОБА_4, другого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_6,розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 лютого 2017 року відносно

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Києва, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 лютого 2017 року справу про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито, у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно з постановою, суд розглянув протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого, 17 січня 2017 року о 19 год. 30 хв. на перехресті вул. Січових Стрільців та вул. Чорновола в м. Києві ОСОБА_4, керуючи автомобілем «Lexus», державний номерний знак НОМЕР_1, не надала перевагу транспортним засобам, які рухались на перехресті, і, виїхавши на перехрестя, скоїла зіткнення з автомобілем «GeelyCK», державний номерний знак НОМЕР_2, та «Nissan», державний номерний знак НОМЕР_3, в результаті чого автомобіль «Geely CK», державний номерний знак НОМЕР_2, зіткнувся з автомобілем «KIA Ceed», державний номерний знак НОМЕР_4, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушила п.п. 16.5, 2.3 (б) ПДР України.

Проте, посилаючись на встановлені при судовому розгляді обставини та матеріали справи, суддя дійшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, не погоджуючись з постановою суду, вважаючи її незаконною, прийнятою з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та прийняту нову постанову, якою ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що судом першої інстанції було допущено грубі порушення принципів судочинства закріплених у Конституції України та КУпАП, а саме: судом під час здійснення правосуддя допущено порушення вимог п. 4 ч. 2 ст. 129 Конституції України в частині змагальності сторін, порушено її право на свободу в наданні суду доказів, право на доведення перед судом їх переконливості; проігноровано вимогу закону щодо всебічного, повного, об'єктивного, безпосереднього дослідження доказів, їх достовірності, а також щодо аналізу взаємного зв'язку доказів у їх сукупності, внаслідок чого висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Щодо обставин події, то апелянт зазначає, що вона уважно стежила за дорожньою обстановкою та виїхавши на перехрестя на зелений сигнал світлофору і за відсутності на перехресті транспортних засобів, які б завершували рух, їхала прямо по своїй смузі, як раптом на перехресті, перед її автомобілем виїхав інший автомобіль, який створив перешкоду для її руху, внаслідок чого вона зупинилась, а, коли цей автомобіль звільнив її смугу руху, продовжила рух через перехрестя. Тобто це означає, що саме її автомобіль завершував рух через перехрестя, а не автомобіль «Lexus», який розпочинав рух, що чітко відображено на відеозаписі з камери зовнішнього спостереження.

При цьому, зазначена ситуація в протоколі, складеному відносно неї, про те, що вона здійснила зіткнення з автомобілем «Lexus» та «KIA Ceed», і внаслідок зіткнення з автомобілем «Lexus», останній відкинуло на автомобіль «Nissan», є технічно неспроможною, оскільки після того, як в її автомобіль в'їхав автомобіль «Lexus», її автомобіль розвернуло майже на 90 градусів в напрямку руху автомобіля «Lexus», що свідчить про сильний удар зі сторони даного автомобіля, а після цього її автомобіль був нерухомим, тому вона фізично не могла здійснити зіткнення з автомобілем «KIA Ceed».

Також є неспроможним і те, що від удару автомобіль «Lexus» відкинуло на автомобіль «Nissan», оскільки на відеозаписі з камери спостереження видно, що після зіткнення автомобіль «Lexus» залишився стояти на місці зіткнення (був нерухомим), а автомобіль «Nissan» через декілька секунд здійснив зіткнення з цим автомобілем, про що також зазначає і в своїх пояснення від 17.01.2017 року водій автомобіля «Lexus», що після зіткнення через декілька секунд в неї в'їхав автомобіль «Nissan», що свідчить про недотримання водієм автомобіля «Nissan» п. 13.1 ПДР.

Тому вважає, що водій автомобіля «Lexus», виїжджаючи на перехрестя, не надавши можливість їй завершити рух через перехрестя, створювала небезпеку для її руху та від появи якої вона одразу застосувала екстрене гальмування, а отже, всі зібрані по справі докази спростовують думку інспектора щодо ненадання нею переваги руху транспортним засобам, які завершують рух через перехрестя.

Крім того, зі змісту складеного відносно неї протоколу незрозуміло, в чому саме, на думку поліції, її дії не відповідали вимогам п. 2.3 (б) ПДР, оскільки жодного порушення вимог даного пункту вона не допускала, так як уважно стежила за дорожньою обстановкою, своєчасно реагувала на її зміну та не відволікалася від керування, і при цьому зібрані матеріали справи повністю спростовують думку інспектора щодо порушення нею п. 2.3 (б) ПДР.

Таким чином, на думку апелянта, дорожньо-транспортна пригода була спричинена порушенням водієм автомобіля «Lexus» п.п. 2.3 (б), 16.5 ПДР, оскільки в даній дорожній обстановці вона мала перевагу в русі, так як виїхала на дане перехрестя раніше водія автомобіля «Lexus» та відповідно до вимог п. 16.8 ПДР була зобов'язана покинути дане перехрестя у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді, а водій автомобіля «Lexus» повинна була дати їй дорогу, так як вона завершувала рух через дане перехрестя, але вона своїми діями створила для неї небезпеку для руху.

Однак, суд на цю обставину уваги не звернув та помилково дійшов висновку про виїзд нею на перехрестя, коли там був затор. При цьому, суд невірно відобразив її пояснення, що спотворює дійсні обставини ДТП, які в судовому засіданні підтвердив і водій ОСОБА_7, який рухався позаду її автомобіля та бачив, що вона розпочала рух не одразу, виїхавши на перехрестя на зелений сигнал світлофора, і, коли для її руху не було перешкод. Окрім цього, її пояснення повністю співпадають з відеозаписом із зовнішньої камери відеоспостереження.

Крім того, висновки суду про те, що автомобіль «Geely CK» знаходиться на початку перехрестя, суперечать вимогам п. 1.10 ПДР, оскільки згідно фотознімків даного перехрестя, даний автомобіль вже виїхав на перехрестя та знаходився на його середині, а початком перехрестя є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг.

Щодо наданих у судовому засіданні пояснень ОСОБА_4 та її захисника про те, що вона рухалася на червоний сигнал світлофора із значною швидкістю, то це лише їх формальні міркування, які не підтверджуються жодним доказом по справі, та є намаганням ОСОБА_4 уникнути відповідальності.

Також звертає увагу й на те, що письмові пояснення водія автомобіля «Nissan» ОСОБА_8 про те, що він бачив як сталося зіткнення автомобіля «Lexus», який після удару змістило вправо, внаслідок чого сталося зіткнення з його автомобілем, суперечать дійсним обставинам ДТП та характеру пошкоджень автомобілів, а також не знаходять об'єктивного підтвердження, оскільки водій автомобіля «Lexus» ОСОБА_4 в своїх поясненням чітко зазначила, що від удару її автомобіль зупинився, а через декілька секунд автомобіль, що рухався з боку позаду неї здійснив зіткнення з її автомобілем. Тобто його твердження спростовуються поясненнями ОСОБА_4 та відеозаписом.

Таким чином, на думку апелянта,суд формально підійшов до вирішення даної справи, оскільки, приймаючи рішення по справі повинен був об'єктивно дослідити та дати оцінку кожному з доказів окремо та дослідити їх взаємний зв'язок, та враховуючи, що з її автомобілем здійснив зіткнення автомобіль «Lexus», до відповідальності за ст. 124 КУпАП повинна бути притягнута саме водій ОСОБА_4

На апеляційну скаргу ОСОБА_4 подала заперечення, в яких, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить постанову суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_6 на підтримку доводів апеляційної скарги, захисників Пархоменка С.С. та Луценка Д.О., які заперечували проти апеляційної скарги, вказуючи на відсутність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, оскільки вона правил дорожнього руху не порушувала та не винна у дорожньо-транспортній пригоді, а також спеціаліста (судового експерта) Київського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_9, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з'ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Всупереч тверджень апелянта, ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 були дотримані.

Відповідно до диспозиції ст. 124 КУпАП, підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів тощо.

Так, відносно ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення, за яким 17 січня 2017 року о 19 год. 30 хв. на перехресті вул. Січових Стрільців та вул. Чорновола в м. Києві ОСОБА_4, керуючи автомобілем «Lexus», державний номерний знак НОМЕР_1, не надала перевагу транспортним засобам, які рухались на перехресті, і, виїхавши на перехрестя, скоїла зіткнення з автомобілем «GeelyCK», державний номерний знак НОМЕР_2 та «Nissan», державний номерний знак НОМЕР_3, в результаті чого автомобіль «Geely CK», державний номерний знак НОМЕР_2, зіткнувся з автомобілем «KIA Ceed», державний номерний знак НОМЕР_4, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушила п.п. 16.5, 2.3 (б) ПДР України, тобто вчинила правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_4 з обставинами, викладеними в протоколі щодо недотримання нею вимог Правил дорожнього руху України, наслідком чого стало зіткнення транспортних засобів і їх пошкодження, не погодилася.

З письмових пояснень ОСОБА_4 та пояснень, наданих нею в суді першої інстанції, вбачається, що 17 січня 2017 року о 19 год. 30 хв. вона, керуючи автомобілем «Лексус», рухалась по вул. Чорновола у напрямку вул. Глибочицької, смуга руху у вказаному напрямку була вільна і без жодних перешкод. Проїжджаючи перехрестя з вул. Січових Стрільців та впевнившись, що перехрестя вільне, розпочала рух на зелений сигнал світлофора, і тут несподівано посеред перехрестя в неї в'їхав автомобіль «Джиллі», водій якого, рухаючись на червоний сигнал світлофора на значній швидкості, виїхав на смугу руху її авто з лівої сторони. Удар відбувся в ліву передню частину її автомобіля. Від удару її автомобіль зупинився, а через декілька секунд автомобіль «Ніссан», що рухався збоку - позаду неї, здійснив зіткнення в задню праву частину її автомобіля. Тому в даній ДТП вини своєї не вбачає, оскільки саме водій автомобіля «Джиллі» порушила ПДР.

Зазначені пояснення ОСОБА_4 в тій частині, що вона здійснювала рух на зелений сигнал світлофора, і, що смуга руху у вказаному напрямку була вільна і без жодних перешкод, об'єктивно підтверджуються наявними в матеріалах справи та наданими в суді першої інстанції поясненнями потерпілого ОСОБА_8, що 17 січня 2017 року він, керуючи автомобілем «Ніссан», рухався по вул. Чорновола у напрямку вул. Глибочицької в правому ряду. В тому ж самому напрямку, але трохи попереду нього та в лівому ряду рухався білий «Лексус». При цьому жодних перешкод попереду ні у нього, ні у водія автомобіля «Лексус» не було. Під'їжджаючи до перехрестя з вул. Січових Стрільців та розпочавши рух на зелений сигнал світлофора, на середині перехрестя він почув глухий удар та побачив, що автомобіль «Лексус» зіткнувся з автомобілем «Джиллі», від чого автомобіль «Лексус» різко змістився вправо та зіткнувся з лівим боковим крилом його автомобіля.

За поясненнями другого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5, наданими в тому числі і в суді апеляційної інстанції, 17 січня 2017 року вона, керуючи автомобілем «Джеллі», рухалась по вул. Січових Стрільців зі сторони вул. Мельникова у напрямку вул. В.Житомирської, та уважно стежила за дорожньою обстановкою. Виїхавши на перехрестя на зелений сигнал світлофору і за відсутності на перехресті транспортних засобів, які б завершували рух, вона їхала прямо по своїй смузі. Коли вона проїхала 8-9 метрів, раптом на перехрестя перед її автомобілем виїхав інший автомобіль, який рухався з вул. Глибочицької на червоний сигнал світлофора та створив перешкоду для її руху. Вона зупинилась, не створюючи жодних перешкод іншим автомобілям, а, коли цей автомобіль, приблизно через 15 секунд, звільнив її смугу руху, вона, нікого не об'їжджаючи, повільно продовжила рух в своїй смузі через перехрестя. Проте, коли вона вже проїхала крайню ліву смугу в напрямку вул. Чорновола, побачила світло фар автомобіля, який на великій швидкості їхав на неї і сталося зіткнення з автомобілем «Лексус». За нею рухався автомобіль «КІА», який в'їхав в неї вже після її зіткнення з автомобілем «Лексус», оскільки її автомобіль після зіткнення не рухався, а одразу зупинився. До зіткнення вона не могла бачити автомобіль «Лексус» , так як їй заважали автомобілі, які були перешкодою для її руху.

Також зазначила, що їй не зовсім було видно, чи почали рух автомобілі зі сторони вул. Глибочицької, і те ж саме щодо зустрічного транспорту, т.я. було досить темно. При цьому вказала, що вона не усвідомлювала, що на той момент, коли почався рух після затору, вже змінився сигнал світлофора, а також вважала, що мала перевагу в русі, так як, будучи вже на середині перехрестя, повинна була його звільнити відповідно до вимог п.п. 16.5, 16.8 ПДР.

За наявними в матеріалах справи та наданими в суді першої інстанції поясненнями потерпілого ОСОБА_7, він, 17 січня 2017 року, керуючи автомобілем «КІА», рухався по вул. Січових Стрільців у сторону вул. В. Житомирська. На перехресті з вул. Чорновола зупинився на червоний сигнал світлофора, перед ним зупинився автомобіль «Джиллі», а коли ввімкнувся зелений сигнал світлофора, водій автомобіля «Джиллі» та він почали рух, однак на перехресті був затор і проїхати його відразу не вдалось. Через деякий час, коли в певній частині перехрестя затор звільнився, автомобіль «Джиллі» продовжив рух, в цей момент зі сторони вул. Чорновола почав рух автомобіль «Лексус» та вдарив автомобіль «Джиллі», який від удару відскочив та боком заднього бамперу вдарив передній бампер його автомобіля.

Разом з тим, зазначений ОСОБА_5 та ОСОБА_7 механізм дорожньо-транспортної пригоди, спростовується не лише приведеними вище поясненнями ОСОБА_4 та ОСОБА_8, а й письмовими доказами по справі.

Зокрема, ці обставини підтверджуються і схемою дорожньо-транспортної пригоди, яка була підписана відповідною посадовою особою та учасниками пригоди, в тому числі і ОСОБА_5 без будь-яких заперечень, та в якій зафіксовано місце зіткнення, положення транспортних засобів після зіткнення і пошкодження, які мали автомобілі в результаті дорожньо-транспортної пригоди, з яких вбачається, що зіткнення транспортних засобів сталося на регульованому світлофорним об'єктом та дорожніми знаками перехресті вул. Січових Стрільців - вул. Чорновола в м. Києві, на смузі руху автомобіля «Лексус» у напрямку вул. Чорновола - вул. Глибочицька, який на момент зіткнення проїхав відстань від межі світлофорного об'єкта за умовну лінію середини перехрестя, і у кінцевому положенні після зіткнення автомобілі «Лексус», «Джиллі» та «Ніссан» передньою частиною спрямовані у напрямку вул. Глибочицької, а автомобіль «КІА» - у напрямку вул. В. Житомирська, при цьому автомобіль «Лексус» має пошкодження переднього бамперу з лівої сторони, передньої лівої фари, переднього ДНЗ та нижньої частини заднього бамперу з права; автомобіль «Джиллі»- переднього бамперу, капоту, переднього правого крила, передньої правої фари, лобового скла, переднього ДНЗ та заднього бамперу зліва; автомобіль «Ніссан» - переднього лівого крила, переднього бамперу зліва, переднього лівого підкрилку та деформацію переднього лівого колеса; автомобіль «КІА» - переднього бамперу, решітки та ДНЗ.

Характер і локалізація пошкоджень на автомобілях «Лексус» та «Джиллі» свідчать про те, що передньою правою частиною автомобіль «Джиллі» контактував із передньою лівою кутовою частиною автомобіля «Лексус».

Вказані обставини об'єктивно підтверджуються і наявними в матеріалах справи відеозаписом з камери зовнішнього відеоспостереження та фотокартками події, з яких вбачається, що на світлофорі для руху транспортних засобів по вул. Чорновола горить червоний сигнал світлофора, а для руху транспортних засобів по вул. Січових Стрільців - зелений сигнал і, відповідно, на перехресті по вул. Чорновола транспортні засоби, в тому числі і автомобіль «Лексус», стоять в очікуванні зеленого сигналу світлофора, а відбувається рух транспортних засобів тільки по вул. Січових Стрільців, але лише у напрямку вул. Мельникова, а у напрямку вул. Велика Житомирська транспортні засоби, в тому числі і автомобіль «Джиллі», не рухаються через затор. При цьому, автомобіль «Джиллі» стоїть в заторі перед перехрестям або на початку перехрестя, а не посередині перехрестя, як про те зазначає ОСОБА_5, до того ж у відповідній зоні, яка унеможливлювала його виявлення для надання переваги.

Коли на світлофорі для руху транспортних засобів по вул. Чорновола загоряється зелений сигнал і автомобіль «Лексус» починає рух, транспортні засоби, що перебувають на вул. Січових Стрільців у напрямку вул. ВеликаЖитомирська, в тому числі і автомобіль «Джиллі», рух ще не почали. При цьому, смуги руху по вул. Чорновола в сторону вул. Глибочицької, по яким рухаються автомобілі «Лексус» та «Ніссан», є вільними для проїзду у момент початку руху транспортних засобів, які почали такий рух безпосередньо перед перехрестям, включаючи і ділянку смуг їх руху.

В цей час, автомобіль, який стояв в заторі перед автомобілем «Джиллі», трохи проїхав в перед і водій автомобіля «Джиллі», не переконавшись, що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху, адже перебувала у заторі певний час та з огляду і на початок руху автомобілів зі сторони вул. Глибочицької в напрямку вул. Чорновола, тобто в зустрічному по відношенню до автомобіля «Лексус» напрямку, починає рух і рухається через перехрестя без зупинки аж до зіткнення з автомобілем «Лексус», яке відбулося приблизно посередині перехрестя вулиць Січових Стрільців і Чорновола.

Отже, дані відеозапису вказують, що ОСОБА_5 виїхала на перехрестя та зупинилась на смузі руху тих автомобілів, які рухались з вул. Глибочицької в напрямку вул. Чорновола, оскільки був затор, а потім розпочала рух вже на червоний сигнал світлофора. В той час, як для водіїв автомобілів «Лексус» та «Ніссан», які рухались зі сторони вул. Чорновола в напрямку вул. Глибочицької, вже декілька секунд горів зелений сигнал світлофора, на їх смугах будь-яких перешкод, в т.ч. і автомобілів, які не встигли завершити проїзд перехрестя, не було. Тому ОСОБА_5, продовжуючи перетинати перехрестя в такій дорожній обстановці, не переконалась, що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху.

При цьому твердження ОСОБА_5 про те, що вона не усвідомлювала, що на той момент, коли почався рух після затору, вже змінився сигнал світлофора, судом до уваги не приймаються, оскільки вочевидь ОСОБА_5 не могла не побачити здійснення руху транспортними засобами зі сторони вул. Глибочицької в напрямку вул. Чорновола, тобто в зустрічному по відношенню до руху автомобіля «Лексус» напрямку.

Водночас, на переконання суду, в цій дорожній ситуації ОСОБА_5, будучи неуважною до зміни дорожньої обстановки, не мала переваги в русі, а у ОСОБА_4 не виникало обов'язку дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, за відсутності таких на момент проїзду нею перехрестя, яке в напрямку її руху було вільним, оскільки автомобіль «Джиллі» стояв в заторі перед перехрестям або на початку перехрестя і до того ж у відповідній зоні, яка унеможливлювала його виявлення для надання переваги, а до того ж, відповідно до п. 1.4 ПДР України, ОСОБА_4 мала право розраховувати на те, що всі учасники руху, в т.ч. і водій автомобіля «Джиллі» ОСОБА_5, дотримуються вимог ПДР України.

З цих підстав, судом не приймаються до уваги висновок експертного дослідження №87-02/17 від 03.03.2017 року ТОВ «Пасат КонсалтингГруп», проведеного за заявою ОСОБА_5 про проведення автотехнічного дослідження, відповідно до якого - з технічної точки зору в даній дорожній обстановці водій автомобіля Джиллі ОСОБА_5 мала перевагу в русі, а саме -завершуючи проїзд перехрестя в наміченому напрямку ОСОБА_5 мала право на першочерговий рух по відношенню до водія автомобіля Лексус ОСОБА_4 і з технічної точки зору в діях водія автомобіля Лексус ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п. 16.5 ПДР України, та надані в суді апеляційної інстанції пояснення експерта ОСОБА_9 в тій частині, що в діях водія автомобіля Лексус вбачаються невідповідності вимогам п. 16.5 ПДР, оскільки, як встановлено судом з відеозапису, для проїзду перехрестя водію автомобіля Лексус перешкод не було, про що вказав і сам експерт ОСОБА_9 в апеляційному суді, але разом з цим поставив в обов'язок водію ОСОБА_4 не починати рух, поки вона не переконається в тому, що автомобілі, які знаходяться в межах перехрестя, не здійснюють рух, та припускаючи, що водій ОСОБА_5 виїхала на перехрестя на зелений сигнал світлофора, хоча з її сторони (водія автомобіля Джиллі) утворився затор, який вона намагалася об'їхати, але, відповідно до вимог п. 16.4 ПДР, в даній ситуації їй не можна було виїжджати на перехрестя.

Отже, сукупністю досліджених судом доказів спростовуються доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 та її пояснення в апеляційному суді щодо механізму дорожньо-транспортної пригоди та про винуватість ОСОБА_4, у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 10.02.2017 року ОСОБА_5 визнано винною та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП з накладенням на неї штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян по цим же обставинам цієї ж дорожньо-транспортної пригоди, за якою встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_5, яка в порушення вимог п.п. 16.5, 2.3 "б" Правил дорожнього руху України не надала перевагу транспортним засобам, які рухались на перехресті, і виїхавши на перехрестя здійснила зіткнення з автомобілем «Lexus», державний номерний знак НОМЕР_1, який відкинуло в автомобіль «Nissan», державний номерний знак НОМЕР_3, при цьому автомобіль «Geely CK», державний номерний знак НОМЕР_2, та в результаті чого автомобіль «Geely CK», державний номерний знак НОМЕР_2, також зіткнувся з автомобілем «KIA Ceed», державний номерний знак НОМЕР_4, що призвело до пошкодження транспортних засобів(а.с. 62-64).

Згідно п. 16.5 Правил дорожнього руху України, у разі подання сигналу регулювальником або ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобов'язаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а також пішоходам, які закінчують перехід.

Зважаючи на обставини, встановлені в постанові Шевченківського районного суду м. Києва від 10.02.2017 року, дані схеми дорожньо-транспортної пригоди щодо напрямків руху водіїв ОСОБА_4 та ОСОБА_5, відеозапису дорожньої-транспортної пригоди щодо дорожньої обстановки, яка склалась на перехресті вулиць Січових Стрільців - Чорновола, вважаю, що водій ОСОБА_4 не допускала порушення вимог п.п. 2.3 "б", 16.5 ПДР України, та відповідно в її діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

А відтак, надавши належну оцінку встановленим по справі обставинам та наявним у справі доказам, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про відсутність в діях ОСОБА_4 порушень Правил дорожнього руху, які призвели до виникнення ДТП, і відповідно складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрив провадження в справі.

За таких обставин постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування - відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 лютого 2017 року, якою справу щодо притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито, у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва Горб І.М.