Номер провадження: 33/785/190/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі: головуючого судді Копіци О.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 29.12.2016 року відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, тимчасово не працюючого, який мешкає за адресою: Одеська область, м. Татарбунари, вул. Центральна, 70,

- про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права на керування транспортними засобами строком на 1 рік, а також стягнуто судовий збір у розмірі 275,60 грн.

Відповідно до постанови суду, 12.11.2016 року, о 23 год. 45 хв. ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 по вул. Польський узвіз у м. Одесі в стані алкогольного спяніння, від проходження медичного огляду на стан спяніння відмовився в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначив, що оскаржувана постанова прийнята з неналежним зясуванням обставин справи, з порушенням норм процесуального та матеріального права, з огляду на наступне:

- суд не прийняв до уваги те, що протокол про адміністративне правопорушення був складений 13.11.2016 року з численними порушеннями чинного законодавства, а саме працівники поліції складали протокол без його присутності, а також він вручений йому лише 15.11.2016 року;

- поза увагою суду залишився той факт, що в протоколі зазначено, що автомобіль рухався по вул. Польський узвіз в м. Одесі, та не є зрозумілим, чи був він взагалі зупинений працівниками поліції;

- також суд не звернув уваги на той факт, що протокол про адміністративне правопорушення був складений 13.11.2016 року о 01 год. 45 хв., тобто після спливу двох годин, після того, як було, як вважає працівник поліції вчинено адміністративне правопорушення, в звязку з чим, свідки не могли зафіксувати факт того, що він знаходився в стані алкогольного спяніння;

- крім того, судом не встановлено те, що він взагалі знаходився в стані алкогольного спяніння, в матеріалах справи відсутні відомості про відмову від проходження огляду на стан спяніння, немає відповідно складеного акту;

- також працівники поліції не застосовували відносно нього спеціального приладу для виявлення його стану спяніння, тому в матеріалах справи відсутні докази його вини у керуванні автомобілем в стані алкогольного спяніння, у звязку з чим його вина у вчиненні правопорушення не доведена.

За таких обставин, ОСОБА_2 просив скасувати оскаржувану постанову та провадження у справі закрити за відсутністю події адміністративного правопорушення.

В судове засідання суду апеляційної інстанції, призначене на 24.02.2017 р. ОСОБА_2 не зявився, причини не явки суду не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення «Укрпошти», згідно з яким він особисто отримав судову повістку 14.02.2017 року.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Право доступу до суду апеляційної інстанції для оскарження рішення суду є невідємною частиною права на справедливий судовий розгляд з метою перевірки законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що дії ОСОБА_2 по не зявленню до суду свідчить про зловживання наданими йому процесуальними правами та на затягування розгляду справи.

Більш того, відповідно до ч.4 ст. 294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

З огляду на вищевикладене, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_2 на підставі доводів, викладених в ній, а також доказів, які містяться в матеріалах справи.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апелянта про порушення поліцейським при проведенні огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного спяніння його правз огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (надалі - Інструкція) визначений порядок проведення огляду на стан алкогольного спяніння поліцейським і оформлення його результатів, а саме відповідно до ч.2 п. 6, 7 огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП(далі заклад охорони здоровя), але апелянт від проходження даної процедури відмовився в повному обсязі.

Апеляційний суд вважає голослівними доводи ОСОБА_2 про те, що в матеріалах справи відсутні докази його відмови від проходження огляду на стан спяніння, з огляду на наступне.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, при зазначених у постанові обставинах, також підтверджується письмовими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №493700 від 13.11.2016 р., згідно з яким ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 по вулиці Польський узвіз у місті Одесі в стані алкогольного спяніння (а.с. 2);

- поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 13.11.2016 р., згідно з якими, в їх присутності ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння в медичному закладі, а також від тестування за допомогою алко-тесту «Drager» (а.с.3-4);

- записами з відео-реєстраторів, які були витребувані з управління патрульної поліції м. Одеси, встановлених у інспектора поліції по факту зупинення та складання адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_2, дослідженими в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, згідно з якими ОСОБА_2 в категоричній формі відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння та надання будь-яких пояснень стосовно вказаних подій;

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння....

Таким чином, одним із способів вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тому для кваліфікації дій за вказаною частиною статті достатньо відмови особи від проходження порядку огляду на стан алкогольного спяніння, що підтверджується переліченими вище доказами.

При цьому, суд враховує, що на місці зупинки, а також, в подальшому, від ОСОБА_2скарг та зауважень на дії працівників поліції не поступало, його пояснення про те, що автомобіль знаходився в нерухомому стані спростовуються матеріалами справи, а невизнання вини у вчиненні правопорушення є намаганням уникнути відповідальності за його вчинення.

Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що свідки не були присутніми при встановленні обставин вчинення ОСОБА_2 правопорушення, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення містяться повні відомості про їх адресу та проставлені їх підписи, як і в поясненнях, а також зазначено, що пояснення написані з їх слів. Не довіряти письмовим поясненням свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, у апеляційному суду не має підстав.

При цьому, апеляційний суд вважає необхідним внести зміни в мотивувальну частину постанови суду 1-ої інстанції щодо встановлення фактичних обставин вчинення правопорушення та кваліфікації дій ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за кваліфікуючою ознакою відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп'яніння вчинених при наступних обставинах: 12.11.2016 року, о 23 год. 45 хв. ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 по вул. Польський узвіз у м. Одесі з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: нестійкою ходою, почервонінням очей, різким запахом алкоголю з ротової порожнини, від проходження медичного огляду відмовився в присутності двох понятих, чим порушив вимоги п.п.2.5 Правил дорожнього руху України,затверджених Постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 року.

Сукупність письмових доказів, наявних в матеріалах справи дають всі передбачені законом підстави встановити наявність складу адміністративного правопорушення та винність даної особи, а саме ОСОБА_2 у його вчиненні.

Оцінивши викладені вище обставини в їх сукупності, дослідивши матеріали справи, а також доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що мотивувальна частина постанови суду 1-ої інстанції підлягає зміні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 280, 285, 294 КУпАП, апеляційний суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 29.12.2016 року задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 29.12.2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП, - змінити.

Перший абзац мотивувальної частини постанови викласти в наступній редакції:

«12.11.2016 року, о 23 год. 45 хв. ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 по вул. Польський узвіз у м. Одесі з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: нестійкою ходою, почервонінням очей, різким запахом алкоголю з ротової порожнини, від проходження медичного огляду відмовився в присутності двох понятих, чим порушив вимоги п.п.2.5 Правил дорожнього руху України,затверджених Постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 року».

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Одеської області О.В. Копіца