Справа № 447/558/17 Головуючий у 1 інстанції: Карбовнік І.М.
Провадження № 33/783/371/17 Доповідач: Танечник І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року Суддя апеляційного суду Львівської області Танечник І.І.., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Миколаївського районного суду Львівської області про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 притягався до адміністративної відповідальності за те, що він 02.03.2017 р. близько 06 год. 30 хв. перебуваючи в торговельному залі АЗС «Формула», що в с.Тростянець Миколаївського району Львівської області, в стані алкогольного сп»яніння, висловлювався в сторону інспектора СРПП №4 ПП ВП ГУНПУ у Львівській області ОСОБА_3 нецензурною лайкою, на неодноразові прохання припинити свої дії не реагував, а навпаки висловлювався в грубій формі на адресу поліцейського та погрожував фізичною розправою, чим вчинив злісну непокору працівникам поліції.

Постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 02 березня 2017 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді 10 діб адміністративного арешту.

Захисник ОСОБА_1 у апеляційній скарзі просить скасувати постанову місцевого суду, а провадження по справі закрити. В обгрунтування покликається на те, що дана постанова прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, суд неповно з»ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належну оцінку наявним у справі доказам. Зокрема, суд грубо порушив право ОСОБА_2 на правову допомогу, оскільки не було повідомлено центр з надання безоплатної вторинної допомоги для призначення захисника ОСОБА_2 та не надано йому можливості самому запросити захисника. Суд також в своїй постанові вказав, що ОСОБА_2 не працює, веде антигромадський спосіб життя, хоча в матеріалах справи відсутні належні докази таких обставин. Також в постанові не зазначено, якими саме іншими матеріалами адміністративної справи, крім протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, доведено вину ОСОБА_2 Також ОСОБА_2 судом не надано можливості подати докази в підтвердження обставин, зазначених в ч.2 ст.33 КУпАП та які могли вплинути на призначене судом стягнення.

Будучи належно повідомленими апеляційним судом про дату, час і місце судового розгляду, гр.ОСОБА_2 та його адвокат ОСОБА_1 у судове засідання не з»явились, про причини своєї неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило. Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП за таких обставин неявка в судове засідання правопорушника та його захисника не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені у апеляційній скарзі, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступного .

Як видно з матеріалів справи, визнаючи ОСОБА_2 винним у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, суддя підставно зазначав, що він своїми діями вчинив злісну непокору працівнику поліції при виконанні ними службових обовязків, оскільки, як вбачається з рапорту працівника поліції ОСОБА_3 02.03.2017р. він, виконуючи свої службові обов»язки, прибув на АЗС «Формула» в с.Тростянець. В торговому залі АЗС відбувався конфлікт. В ході опитування персоналу АЗС було встановлено ознаки дрібного хуліганства зі сторони ОСОБА_4 та ОСОБА_2, яких було попереджено про протиправність їхньої поведінки. На зауваження вони реагували зухвало, виражались нецензурними словами, погрожували фізичною розправою. Зважаючи на те, що вищевказані особи продовжували протиправну поведінку до ОСОБА_4та ОСОБА_2 було застосовано адміністративне затримання та доставлено їх в ОСОБА_5

З протоколу про вчинення адміністративного правопорушення від 02.03.2017р. відносно ОСОБА_6 вбачається, що саме ОСОБА_2 02.03.2017р., перебуваючи в нетверезому стані, висловлювався в сторону працівника поліції нецензурною лайкою, на неодноразові прохання припинити правопорушення не реагував, погрожував фізичною розправою працівнику поліції.

Призначаючи ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді 10 діб адміністративного арешту суд вірно врахував характер і обставини вчиненого правопорушення та наклав стягнення, передбачене санкцією ст.185 КУпАП, накладене на ОСОБА_2 адміністративне стягнення за своєю суворістю відповідає характеру вчиненого правопорушення і особі правопорушника, який згідно протоколу №9 від 02.03.2017р. правопорушення скоїв у нетверезому стані, таке є достатнім та необхідним для досягнення зазначеною ст.23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчинення ОСОБА_7 нових правопорушень.

Покликання ж захисника у апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_2 не було надано адвоката, чим позбавлено його права на захист, не може бути підставою для скасування судового рішення по справі, оскільки ОСОБА_2 був під час судового засіданні при розгляді протоколу про вчинення ним адмінправопорушення судом та не заявляв суду про бажання мати захисника в судовому засіданні, а також не заявляв жодних скарг про незаконність його затримання.

Таким чином апеляційний суд прийшов до висновку про законність постанови місцевого суду відносно ОСОБА_2 та відсутність підстав до скасування такої.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 02 березня 2017 року відносно ОСОБА_2 без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Танечник І.І.