Справа № 360/353/17-п Головуючий у І інстанції Гумбатов В. А.
Провадження № 33/780/371/17 Доповідач у 2 інстанції Дрига
Категорія 147 10.04.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 квітня 2017 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області в складі судді Дриги А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Бородянського районного суду Київської області від 7 березня 2017 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірішестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з постанови суду, 11 лютого 2017 року, о 21 годині, в смт. Бородянка Київської області по вул. Вокзальна, ОСОБА_1, з ознаками алкогольного спяніння керував автомобілем «DaewooLanos», реєстраційний номер «АІ 2573 ВМ», від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

На дану постанову суду надійшла апеляційна скаргаВласенка В.А., в якій він просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що постанова суду є незаконною. Зазначає, що він за вказаних обставин за кермом автомобіля «DaewooLanos» не перебував, а їхав в якості пасажира. Зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення судом було порушено його законні права, передбачені ст. 268 КУпАП, а саме не було повідомлено про розгляд справи.

Правопорушник в судове засідання не зявився, про дату і час розгляду справи повідомлений належним чином, згідно повідомлення 31.03.2017 року, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв.

Перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП України при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та обєктивне зясування обставин справи, підлягають для зясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначені вимоги закону при прийнятті рішення щодо ОСОБА_1 судом дотримані в повному обсязі.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі щодо незаконності постанови суду є необґрунтованим та не відповідають фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Висновок суду про визнання винним ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і є обґрунтованим.

Так, винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 186657 від 11.02.2017 року, який за змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП;

- поясненнями свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Згідно чинного законодавства огляд водія (іншої особи) з використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів проводиться працівником поліції в присутності двох понятих (не можуть бути залучені як свідки працівники поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви). При цьому працівник поліції має одержати згоду особи на її огляд для встановлення стану спяніння з використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів.

Якщо водій не погоджується на проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу для встановлення стану алкогольного спяніння або не погоджується з результатами огляду працівником поліції з використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів, або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1. від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння відмовився в присутності двох свідків.

Виходячи з наведеного, працівник поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 належно виконав покладені на нього обовязки щодо повного, всебічного та обєктивного зясування обставин справи.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що його не було повідомлено судом першої інстанції про час розгляду справи, є необґрунтованими, оскільки як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, ОСОБА_1 28.01.2017 року особисто отримав повідомлення про розгляд справи, про що свідчить його підпис.

Крім того, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що за кермом автомобіля «DaewooLanos» він не перебував, а їхав в якості пасажира, є необґрунтованими, такими, які не ґрунтуються на матеріалах справи та подані з метою уникнення відповідальності.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростували правильність висновків суду першої інстанції щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційна скарга не містить.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Таким чином, суд прийшов до вірного висновку, що своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, та врахувавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, враховуючи ступінь небезпеки для суспільства даного виду правопорушення, призначив правопорушнику стягнення в межах санкції, визначеної ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи наведене, підстав для скасування вказаної постанови апеляційний суд не вбачає, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без зміни.

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Бородянського районного суду Київської області від 7 березня 2017 року щодо ОСОБА_1 - залишити без зміни.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Дрига