АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/378/17 Головуючий у І-й інстанції - Томаш В.І.
Справа № 184/1491/16-п Головуючий в ІІ інстанції - Мазниця А.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2017 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції та апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та стягнуто судовий збір у розмірі 276 грн. 60 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 15 серпня 2016 року о 22 год. 40 хв., перебуваючи на вул. Центральній в м. Покров Дніпропетровської області, керував автомобілем «ВАЗ - 21099», н/з НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного сп'яніння, на вимогу працівника поліції відмовився від проходження медичного огляду для встановлення стану наркотичного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду від 11.11.2016 року відносно нього скасувати, провадження у справі закрити.

Обґрунтовуючи своє клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження вказаної постанови, апелянт зазначає, що у судове засідання, яке відбулося 11.11.2016 року він не зміг з'явитися у зв'язку з хворобою, що підтверджується довідкою з КЗ «Центр первинної медико - санітарної допомоги м. Орджонікідзе» від 24.11.2016 року. Крім того зазначає, що до цього судового засідання він з'являвся до суду та надавав пояснення, а копію оскаржуваної постанови отримав за межами строку її оскарження.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, ОСОБА_1 зазначає, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що вказаний протокол викликає сумніви в його достовірності та допустимості як доказу в справі. В суді першої інстанції він пояснив, що у зазначені у протоколі день та час він не керував транспортним засобом та не мав ознак наркотичного сп'яніння. Натомість у зазначений час він вийшов до свого автомобіля аби забрати свої речі, і у цей час до нього під'їхали працівники поліції, які спочатку склали протокол за неправильне паркування, після чого вимагали проїхати до м. Нікополь для проходження медичного огляду на стан сп'яніння, та попри його згоду на проходження огляду на місці у присутності двох свідків, або в лікарні м. Покров, працівники поліції наполягали на проходження огляду в лікарні м. Нікополь, і врешті безпідставно склали протокол за фактом відмови від походження огляду на стан сп'яніння.

Також вказує, що під час складання протоколу весь час поблизу були присутні очевидці, зокрема ОСОБА_2, проте жодного з них не було залучено в якості свідків, а протокол було складено поліцейським ОСОБА_3, який зазначив в якості свідка іншого поліцейського, свого колегу, який був разом з ним.

Вважає, що наведені обставини свідчать про складання вказаного протоколу з порушенням вимог КУпАП та п. 6 Розділу 10 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року, згідно якому у разі відмови водія від проходження огляду на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох понятих складає відповідний протокол.

Крім того вказує, що працівники поліції в судовому засіданні підтвердили перебування на місці складання протоколу інших осіб та факт невідповідності протоколу вимогам законодавства, проте не пояснили, чому за таких обставин протокол було передано для розгляду до суду. Також зазначає, що суд не звернув увагу на те, що зібрані по даній справі докази не підтверджують існування обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

В судове засідання до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови, приходить до наступних висновків.

Так, статтями 289, 294 КУпАП встановлено десятиденний строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк може бути поновлено органом, правомочним розглядати справу.

Оскільки апелянт заявив відповідне клопотання, а в матеріалах справи відсутні відомості як про його належне повідомлення про день та час судового засідання, в якому було винесено оскаржувану постанову, та його участь у даному засіданні, так і про отримання її копії у межах строку апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що цей строк був пропущений правопорушником з поважної причини, і вважає за необхідне його поновити та розглянути апеляційну скаргу по суті.

Аналізуючи оскаржувану постанову з урахуванням доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Так, згідно матеріалам справи, доказами вини останнього є протокол про адміністративне правопорушення від 15.08.2016 р., рапорт інспектора поліції ОСОБА_4, що його склав, та пояснення ОСОБА_5, що також є співробітником поліції та перебував у добовому наряді разом з ОСОБА_4

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Чинним законодавством передбачені спеціальні нормативні вимоги до процедури оформлення співробітниками поліції матеріалів за фактом відмови особи, що керує транспортним засобом, від проходження медичного огляду у встановленому порядку. Так, згідно п. 6, п. 7 Розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС від 07.11.2015 р. № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення від 15.08.2016 р., оформлений у присутності лише одного свідка - працівника поліції ОСОБА_5, є таким, що складений з порушенням вимог закону, і не може вважатися як допустимим доказом у справі про адміністративне правопорушення, так і належною підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Не є достатніми доказами вини правопорушника і пояснення співробітників поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_4, оскільки викладені ними обставини іншого об'єктивного підтвердження не мають та ОСОБА_1 заперечуються, а також щодо залучення поліцейських як свідків вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, законодавством встановлена вищезазначена заборона.

Зважаючи на те, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з чим справа про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2016 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області А.А. Мазниця