Справа №592/9772/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - Костенко В. Г.
Номер провадження 33/788/461/17 Суддя-доповідач - Олійник В. Б.
Категорія - Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2017 року м. Суми

Суддя Апеляційного суду Сумської області Олійник В. Б. , з участю особи, відносно якої застосовано адміністративне стягнення - ОСОБА_3 захисника ОСОБА_4, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми, від 8 листопада 2017 року, відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого у АДРЕСА_2, проживаючого у АДРЕСА_1,

про застосування адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми, від 8 листопада 2017 року, ОСОБА_3 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, з застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу на суму 10200 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 рік, у зв'язку з тим, що ОСОБА_3 4.09.2017 року, о 2 год. 57 хв., рухаючись у м. Суми по вул. Романа Атаманюка, біля буд. 59, керував автомобілем марки «KIA RIO», реєстраційний № НОМЕР_1, маючи ознаки алкогольного сп'яніння, при цьому від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння з застосуванням технічного засобу та у медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Також було постановлено, що у порядку примусового виконання постанови стягнути з ОСОБА_3 штраф у розмірі 20400 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою в якій просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Свої вимоги ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що суд невірно оцінив свідчення свідка ОСОБА_5 про те, що він нібито відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я.

На думку ОСОБА_3, ОСОБА_5, будучи допитаним в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що ознак алкогольного сп'яніння він у ОСОБА_3 не бачив. Акт і протокол складався у його відсутність і він поставив свої підписи без ознайомлення з цими документами.

Також ОСОБА_3 зазначає, що йому належним чином не роз'яснили його права, передбачені ст. 268 КУпАП, на відеозапису також відсутній факт того, що йому роз'яснювались його права.

ОСОБА_3 вказує на те, що огляд на стан сп'яніння проводився за відсутності свідків. З відеозапису вбачається, що він не відмовлявся від проходження огляду з застосуванням технічного засобу на місці, але у працівників поліції був відсутній спеціальний технічний засіб для проходження огляду на стан сп'яніння, а тому пройти на місці огляд не було можливим, а до медичного закладу йому їхати не пропонували, що є порушенням вимог ст. 266 КУпАП.

На думку ОСОБА_3 працівники поліції його зупинили незаконно, спочатку пославшись, що його керування автомобілем їм виявилось підозрілим, а потім в судовому засіданні пояснили, що їм повідомили небайдужі громадяни, що у вказаному автомобілі розпивають алкогольні напої.

Таким чином ОСОБА_3 наголошує на тому, що він не перебував у стані алкогольного сп'яніння і пройти огляд на стан сп'яніння в медичному закладі йому не пропонували.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та думку захисника ОСОБА_4 про підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріли справи, піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

З матеріалів справи судом було встановлено, що ОСОБА_3 4.09.2017 року, о 2 год. 57 хв., рухаючись у м. Суми по вул. Романа Атаманюка, біля буд. 59, керував автомобілем марки «KIA RIO», реєстраційний № НОМЕР_1, маючи ознаки алкогольного сп'яніння, при цьому від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння з застосуванням технічного засобу та у медичному закладі відмовився.

Вказана обставина знайшла своє підтвердження при дослідженні суддею доказів по справі, а саме протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_3 (а. с. 1), акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а. с. 2), пояснень до зазначеного протоколу свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (а. с. 3 - 4)., відеозаписами наданими Управлінням патрульної поліції в м. Суми (а. с. 66).

Протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП, відносно ОСОБА_3, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП щодо його змісту, оскільки в протоколі зазначено дату його складання, дані про службову особу яка його склала та особу правопорушника, місце, час вчинення та суть правопорушення.

За наведених обставин суд апеляційної інстанції вважає, що вина ОСОБА_3 у порушенні ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України є повністю доведеною.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_3, суд апеляційної інстанції знаходить їх такими, що не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

У ході судового розгляду свідок ОСОБА_5 вказував, що в його присутності ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду для встановлення стану сп'яніння. Ці пояснення знайшли своє підтвердження і при дослідженні судом письмових пояснень цього свідка (а. с. 4), відеозапису з місця події, яким зафіксовано, що спочатку ОСОБА_3 погоджується пройти огляд з застосуванням технічного засобу для встановлення стану сп'яніння, але потім категорично відмовляється, в тому числі і в умовах медичного закладу.

Апеляційні доводи ОСОБА_3 про те, що свідок ОСОБА_5 підписував протокол про адміністративне правопорушення та акт огляду, не ознайомившись з ними, не є такими, що спростовують висновок суду про встановлення винуватості ОСОБА_7 у вчиненому, оскільки ні у суду першої інстанції, ні у суду апеляційної інстанції, не виникало підстав для сумнів у законності складання вказаних документів. Суд апеляційної інстанції вважає, що свідок ОСОБА_5 розумів значення вказаних документів які він стверджував своїм підписом, а тому підстав вважати про зацікавленість його у даній справі, немає.

У протоколі про адміністративне правопорушення у графі про роз'яснення ОСОБА_3 його прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП і, ОСОБА_3 власноручно ствердив цю обставину, поставивши свій підпис про це.

Цей факт також підтверджується відеозаписом, де ці події зафіксовані, а тому твердження ОСОБА_7 в апеляційній скарзі про те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення було порушено його право на захист, є необґрунтованими.

Не вбачає суд апеляційної інстанції також і допущення порушення вимог ст. 266 КУпАП, при здійсненні працівниками поліції вимог при проведенні огляду ОСОБА_8 за його підозрою у керуванні ним транспортним засобом у стані сп'яніння на місці його зупинки.

З відеозапису нагрудної камери поліцейського вбачається, що дійсно у працівників поліції на той час не було з собою спеціального приладу для огляду особи на стан сп'яніння, однак вони вказали на те, що іншій екіпаж зараз може привести даний прилад, а оскільки ОСОБА_3 категорично відмовився від проходження огляду на місці та медичного огляду в умовах медичного закладу, то необхідність у застосуванні цього приладу відпала.

Також суд апеляційної інстанції вважає необхідним зауважити, що працівники поліції мають право перевіряти обставини керування особами транспортними засобами за фактами перебування цих осіб у стані сп'яніння з будь яких підстав, в тому числі і за фактом повідомлення інших осіб, а тому, твердження ОСОБА_3 про безпідставність вимог працівників поліції пройти ОСОБА_3 обстеження для встановлення стану сп'яніння, є безпідставними.

Що стосується пояснень ОСОБА_3 про упередженість судді першої інстанції при розгляді справи, яка полягала у тому, що він заздалегідь, до початку судового розгляду справи, направив запит до Державної фіскальної служби про повідомлення реєстраційного номера облікової картки платника податків, з метою належного оформлення виконавчого документа, то вважаю, що даний факт не виключає вини ОСОБА_3 у скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, яка на думку апеляційного суду, з врахуванням всіх вищезазначених доводів, є повністю доведеною.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суддя дійшов до законного висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, приймаючи до уваги, що суддею дотримано вимоги ст. 33 КУпАП при вирішенні ним питання про визначення, відносно ОСОБА_3, виду та розміру стягнення, підстав для скасування та зміни постанови судді, суд апеляційної інстанції не знаходить.

У той же час суд апеляційної інстанції знаходить безпідставним рішення суду першої інстанції про стягнення з ОСОБА_3 штрафу в сумі 20400 грн. у порядку примусового виконання постанови суду.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції на стадії судового розгляду справи про адміністративне правопорушення з винесенням відносно особи постанови про застосування адміністративного стягнення з вигляді штрафу, не вправі вирішувати питання про стягнення з цієї особи суми штрафу у подвійному розмірі, приймаючи до уваги при цьому вимоги ст. ст. 307; 308 КУпАП, оскільки вирішення питання про стягнення з особи, відносно якої застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у подвійному розмірі, згідно вимог ст. ст. 307; 308 КУпАП, можливо тільки на стадії виконання постанови суду про застосування адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми, від 8 листопада 2017 року, про застосування адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП, відносно ОСОБА_3, у вигляді штрафу на суму 10200 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк один рік, змінити.

Виключити з резолютивної частини постанови судді Ковпаківського районного суду м. Суми, від 8 листопада 2017 року, відносно ОСОБА_3, вказівку суду про стягнення з ОСОБА_3 штрафу в сумі 20 400 грн.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОлійник В. Б.