Справа № 450/2809/17 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 33/783/1361/17 Доповідач: Головатий В. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2017 року суддя cудової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області Головатий В. Я., з участю захисника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 24 жовтня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 24 жовтня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_2 визнаний винним у тому, що він 14.01.2017 року близько 20 год. 00 хв. на перехресті вулиць В.Великого - Тролейбусна в м.Львові керував автомобілем марки «Х'юндай Гедз», н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується висновком медичного огляду №22 від 14.01.2017 року, виданим ЛКМК ЛШМД та результатом токсилогічного дослідження №414 від 16.01.2017 року, чим порушив п.2.9 а ПДР України.

На зазначену постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, дослідити нові докази, шляхом проведення додаткових експертиз.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції порушив його право на захист, оскільки розглянув справу у його відсутності. Вказує, що суд першої інстанції не навів у постанові доказів його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

В суді апеляційної інстанції захисник подав клопотання про закриття провадження по справі у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Заслухавши доводи захисника, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити.

Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №080822 від 18.10.2017 року, висновком щодо результату медичного огляду від 14.01.2017 року, згідно з яким ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп'яніння, результатом токсикологічного дослідження від 16.01.2017 року, відповідно до якого у крові ОСОБА_2 виявлено 1,07 проміле алкоголю.

Покликання скаржника на те, що судом першої інстанції було порушено право на захист, оскільки справа була розглянута у його відсутності, вважаю необґрунтованим, оскільки у матеріалах справи наявні телефонограми про виклик його у судові засідання на 23.10.2017 року та 24.10.2017 року, які були отримані ним особисто.

Крім того, захисник підтвердив, що номер телефону, за яким його викликали до суду першої інстанції, та який зазначений у телефонограмах, є вірним.

Твердження скаржника про те, що суд першої інстанції не зазначив доказів, які підтверджують його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, є безпідставними.

Також не заслуговують на увагу покликання захисника про можливість закриття провадження по справі у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КпАП України, у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Як вбачається із матеріалів справи, кримінальне провадження відносно ОСОБА_2 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрито 25.09.2017 року.

Оскаржувана постанова винесена 24.10.2017 року.

Таким чином, на момент винесення постанови суду першої інстанції не закінчились строки накладення адміністративного стягнення, про що суд зазначив у своїй постанові.

Враховуючи вищенаведене та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, вважаю, що суд, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням вимог ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 24 жовтня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а його апеляцію - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області Головатий В. Я.