Справа № 541/1869/17
Номер провадження3/541/743/2017
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2017 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Сидоренко Ю.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Миргородського ВП ГУНП України в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, зареєстрованого і проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого слюсарем ПАТ «Полтавагаз» Миргородський район газопостачання,

за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення БР №040531 від 12 серпня 2017 року, 12 серпня 2017 року о 03 годині 10 хвилин в м.Миргород по вулиці Сорочинській ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2106, д.н.з. К5821 ПО в стані алкогольного спяніння про що свідчить висновок Миргородської ЦРЛ № 80 від 12.08.2017 року. Водій ОСОБА_1 порушив п.2.9. (а) ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав і пояснив, що 12 серпня 2017 року він разом зі своїм товаришем ОСОБА_2 пили пиво біля автомобіля, що стояв біля двору по вулиці Сорочинській 117 в м.Миргороді, ключі і документи були у будинку. В цей час підїхав автомобіль поліції і поліцейські звинуватили його в керуванні автомобілем у нетверезому стані та, незважаючи на його заперечення, відвезли його до приймального відділення Миргородської ЦРЛ для проведення огляду на стан спяніння. Категорично заперечував керування автомобілем в стані алкогольного спяніння, і не заперечував вживання алкоголю.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 12 серпня 2017 року вони з ОСОБА_1 збиралися їхати до товариша ранковим електропоїздом, який відходить близько 5-ї години. З цією метою він близько 3-ї години на таксі приїхав з села, де проживає, до домоволодіння ОСОБА_1 по вул.Сорочинській. В звязку з тим, що до відправлення потяга ще був час, ОСОБА_1 виніс з дому дві пляшки пива і вони пили його біля автомобіля, який стояв поряд з двором будинку. В цей час повз них проїхав автомобіль з поліцейськими, який потім повернувся і поліцейські спитали хто є власником автомобіля і вимагали предявити документи. ОСОБА_1 сказав, що документи знаходяться в будинку, але йому не дали можливості сходити за ними, а забрали для проведення огляду на стан спяніння. Його при цьому з собою не взяли. ОСОБА_1 привезли години через дві.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суд, заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, свідка, оцінивши докази та зясувавши обставини справи, вважає наступне.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення БР №040531 від 12.08.2017 року ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного спяніння, про що зазначено у протоколі (а.с.1), факт перебування ОСОБА_1 у нетверезому стані підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 80 від 12 серпня 2017 року складеного о 04 годині 00 хвилин (а.с. 2). Згідно показань свідка ОСОБА_4, ОСОБА_1 дійсно вживав алкоголь, але за кермом не перебував.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В судовому засіданні ОСОБА_1 категорично заперечував свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не спростовано його доводи що за кермом автомобіля він не був, що також підтверджується показаннями свідка, який підтвердив, що ОСОБА_1 не перебував за кермом автомобіля ВАЗ 2106 д.н.з. К5821 ПО.Інших доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного спяніння, суду не надано.

Суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі не може бути відкритим, а відкрите підлягає закриттю, якщо в діях правопорушника відсутні подія та склад адміністративного правопорушення.

Беручи до уваги вищевикладене вважаю, що провадження у справі по ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 необхідно закрити.

Керуючись ст.ст. 36, 38, 130 ч. 1, 221, 247, 277, 279, 283, 287 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 Анато лійовича за ч. 1 ст. 130 КУпАП у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на оскарження.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду ОСОБА_5