ЄУН № 336/6419/17
пр. № 3/336/2264/2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 грудня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк О.І., при секретарі Скибі О.Б., за участі захисників адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, проживає ІНФОРМАЦІЯ_2,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшли матеріали адміністративної справи з протоколом про адміністративне правопорушення, складеним щодо ОСОБА_3 за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, який складений 28.10.2017 року о 23.30 годині, 28.10.2017 року о 19.40 годині ОСОБА_3 по вул. Полякова, 5 керував автомобілем Таврія ЗАЗ 11028, реєстраційний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів), та від проходження огляду на стан спяніння у встановленому порядку відмовився.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вину у скоєнні правопорушення заперечив повністю, просив закрити провадження у справі за відсутності складу правопорушення у його діях, пояснивши, що вранці 28.10.2017 року на автомобілі Таврія поїхав на вул.. Стартову у м. Запоріжжя на стажування для влаштування на роботу. Оскільки того дня був День автомобіліста, то вони з колегами вжили алкогольні напої. Розуміючи, що у стані алкогольного спяніння він не може керувати автомобілем, ОСОБА_3 подзвонив своїй матері ОСОБА_4, яка має посвідчення водія, та попросив приїхати до місця роботи та забрати його на автомобілі. ОСОБА_4 за деякий час приїхала на таксі, далі вона в якості водія керувала автомобілем Таврія, а сам ОСОБА_3 сидів на задньому сидінні. На передньому пасажирському сидінні сидів чоловік з роботи, який попросив, щоб його підвезли на вул. Полякова. Всього а автомобілі було чотири чоловіка. На вул. Полякова у м. Запоріжжя, коли колега вийшов, ОСОБА_4 почала біля зупинки громадського транспорту маневр розвороту, але не вписалась, тому почала здавати назад, коли в автомобіль врізався мотоцикл. Десь за 30 хвилин приїхали працівники патрульної поліції, яким ОСОБА_3 та ОСОБА_4 сповістили, що за кермом була ОСОБА_4, однак, працівники поліції з невідомих мотивів вимагали саме від ОСОБА_3 надати посвідчення водія та пройти медичне освідування, від чого він відмовився, вказуючи, що водієм не був. Понятих при його спілкуванні з працівниками патрульної поліції не було, вони зявились лише у відділенні поліції, куди ОСОБА_3 доставили.

Допитані в якості свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,ОСОБА_7 пояснили суду наступне.

Свідок ОСОБА_4 повідомила, що є матірю особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3, який 28.10.2017 року проходив стажування для роботи. Приблизно о 18.30 годині ОСОБА_3 подзвонив та попросив приїхати за ним. Оскільки свідок має посвідчення водія з 1983 року та досвід керування автомобілем Таврія, яким користується разом з сином, на таксі ОСОБА_4 приїхала до місця роботи сина. Всього в автомобіль сіло четверо людей: ОСОБА_4 сіла за кермо, її син ОСОБА_3 разом з одним с чоловіків на заднє сидіння, а ще один чоловік, який попросив завести його на вул. Полякова сів на переднє пасажирське сидіння. На вул.. Полякова біля зупинки громадського транспорту ОСОБА_4. висадивши пасажира, розпочала маневр розвороту, але не врахувала радіус розвороту, не вписалась та для завершення маневру розпочала рух заднім ходом, аж раптом почула удар. Вискочивши з автомобілю, побачила хлопця, який стояв та мотоцикл на дорозі, та зрозуміла, що не побачила його на дорозі, тому сталась ДТП. На зупинці громадського транспорту було багато людей, які перебували у стані алкогольного спяніння. Раптом її самопочуття внаслідок хвилювання погіршилось, у неї підвищився тиск та вона відійшла до найближчої аптеки, щоб придбати лікарські препарати. Далі приїхали працівники патрульної поліції, яким ОСОБА_4 пояснила, що за кермом автомобілю була саме вона, але поліцейські не звертали на її пояснення уваги, один з них поводився неадекватно, кричав на неї та погрожував позбавленням волі.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що він був учасником ДТП того дня, оскільки керував мотоциклом. Виїхавши на мотоциклі з гаражу десь о 20.30 годині поїхав у бік вул. Чарівної. ОСОБА_8 темно, йшов дощ. Десь метрів за двісті побачив автомобіль Таврія, який здійснював розворот та заїхав у зїзд, аж раптом автомобіль почав рух заднім ходом. ОСОБА_5 намагався уникнути зіткнення шляхом зміни напрямку руху мотоциклу, але зачепив переднім колесом автомобіль, вилетів з мотоциклу та впав, але майже одразу підвівся та побачив, що з автомобілю Таврія з переднього сидіння водія вийшла жінка, яку він впізнав. В тому, що це була саме ОСОБА_4 ОСОБА_5 впевнений, оскільки коли він побачив її вдруге в приміщенні суду, то одразу впізнав також її куртку, на якій розташовані помітні смуги білого кольору.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомив, що працює у КРПП «Зеленбуд». Того дня він їхав разом з ОСОБА_3 в автомобілі Таврія, якою керувала жінка. ОСОБА_6 попросив підвезти його на вул. Полякова у м. Запоріжжя та, оскільки він був повинен виходити першим, а в автомобілі відчиняються лише передні дверцята, то він сів на переднє пасажирське сидіння поруч із жінкою. Доїхавши до вул. Полякова свідок вийшов та попрямував своїми справами, аж раптом почув якийсь хлопок та, озирнувшись, побачив, що на дорозі лежить мотоцикл. Провернувшись, запитав чи все гаразд, а потім пішов з місця ДТП.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_7 суду пояснив, що ввечері того дня йшов разом з другом по вул. Полякова, коли побачив, як автомобіль Таврія здавав заднім ходом та сталось зіткнення з мотоциклом, внаслідок чого мотоцикліст вилетів на дорогу. Підбігши до мотоцикліста, свідок поцікавився його станом та розпитував як той почувається. Оскільки його увага була привернута до мотоцикліста, він не бачив хто виходив з автомобілю та звідки саме.

Викликаний до суду для допиту в якості в якості свідка інспектор патрульної поліції ОСОБА_8, яким складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3, який отримав судову повістку 29.11.2017 року, про що в матеріалах справи є поштове повідомлення про вручення повістки, в судове засідання 08.12.2017 року не зявився, про причини своєї неявки суд не сповістив.

Також судом викликались для допиту в якості свідків особи, які вказані в протколі про адміністративне правопорушення свідками при відмові ОСОБА_3 від медичного освідування на стан спяніння, а саме ОСОБА_9 та ОСОБА_10, а також ОСОБА_11, ОСОБА_12, які за письмовими поясненнями, були свідками ДТП.

Судові повістки свідкам направлялись за адресами, які зазначені в матеріалах справи, зокрема, в акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів та письмових поясненнях осіб.

Водночас судова повістка, направлена свідку ОСОБА_9, повернулась до суду з відміткою про неможливість вручення через відсутність будинку під вказаним номером на відповідній вулиці.

Номер мобільного телефону вказаної особи ОСОБА_9 в акті визначений невірно, оскільки окрім коду оператора мобільного звязку номер телефону містить в собі лише 6 цифр, замість семи, з яких має складатися.

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 судові повістки не отримали, вони повернулись за закінченням терміну зберігання.

Свідку ОСОБА_10 також судом направлена судове повістка, натомість на час судового засідання до суду не повернуто ані розписки про отримання повістки, ані не повернута сама судова повістка з зазначенням причин її невручення.

По суті письмових пояснень ОСОБА_9 та ОСОБА_10 останні стверджують, що дійсно ОСОБА_3 відмовився від проходження освідування на стан алкогольного спяніння.

Водночас оскільки пояснення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 надавали не в якості свідків та не будучи попередженими про кримінальну відповідальність у порядку, який встановлений чинним законодавством, тож письмові пояснення фактично не могли б бути використані судом в якості доказів через неможливість їх дослідження та перевірки безпосередньо під час судового розгляду.

При цьому факт відмови ОСОБА_3 від обстеження на стан спяніння не спростовувався і самим ОСОБА_3, який вказував на відсутність у нього такого обовязку, оскільки він не був водієм транспортного засобу.

Письмові пояснення ОСОБА_11 та ОСОБА_12 суд також не може приймати та оцінювати в якості доказів з вищевказаних причин, а саме через неможливість безпосереднього допиту свідків в судовому засіданні та відсутність такої можливості у особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, та його захисників, натомість як письмові пояснення вказані особи надавали, не будучи попередженими про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України.

Водночас в письмових поясненнях ОСОБА_11 вказано лише, що з автомобілю вийшов молодий чоловік, однак, звідки саме він вийшов не вказано, а свідок ОСОБА_12 посилається, що за кермом автомобілю був молодий чоловік, однак не вказує будь-яких відомостей, за якими цього чоловіка було б можливо ідентифікувати, а час ДТП зазначає як 20.40 годину.

При цьому свідок ОСОБА_11 посилається також і на те, що події він почав фіксувати за допомогою відеозапису на власний мобільний телефон, однак, такий відеозапис не був наданий суду та не долучений до матеріалів справи.

В рапорту інспектора патрульної поліції ОСОБА_8 вказано, що ОСОБА_3 проходження медичного огляду було запропоновано лише о 22.00 годині, натомість як в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що відмовився від проходження медичного огляду ОСОБА_3 о 19.40 годині, тобто за дві з половиною години до висування поліцейським, яким складений протокол за ст. 130 ч. 1 КУпАП, відповідної вимоги.

Нарешті суд намагався зясувати обставини складення протоколу про адміністративне правопорушення та встановити істину у справі шляхом перегляду відеозапису, який повинен був міститись на диску, наявному в матеріалах справи, однак при розпакуванні вказаного диску на ньому були виявлені значні механічні пошкодження, що унеможливило відтворення відеозапису (про виявлені механічні пошкодження диску працівниками суду складений відповідний акт).

При вирішенні питання про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення суд виходить з такого.

Статтею 130 ч. 1 КУпАП передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення такого огляду та проходження такого огляду особою визначені Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 (далі по тексту Порядок), та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі по тексту Інструкція).

Відповідно до Порядку та Інструкції огляд проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

лікарем закладу охорони здоров'я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров'я і відповідають установленим МОЗ вимогам.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України від 10.10.2001 року № 1306, встановлений обовязок водія на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Водієм за визначенням п. 1.10 ПДД є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Водночас в матеріалах справи немає та, відповідно, судом не досліджено жодного доказу на підтвердження того, що саме ОСОБА_3 керував транспортним засобом ввечері 28.10.2017 року, натомість як сам ОСОБА_3, а також і свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 стверджували, що за кермом автомобілю була ОСОБА_4

Суд звертає увагу на суттєві суперечності, які містяться в матеріалах справи в частині часу, коли ОСОБА_3 відмовився від проходження медичного огляду, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення зазначений час о 19.40 годині, в письмовому поясненні очевидця ДТП час самої аварії визначений як 20.40, що очевидно свідчить про те, що відмова від проходження медичного огляду могла бути значно пізніше, а у рапорті інспектор патрульної поліції ОСОБА_8 вказує на те, що о 22.00 годині у нього лише виникла підозра, що ОСОБА_3 перебуває у стані алкогольного спяніння.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Проаналізувавши досліджені судом докази, суд дійшов висновку, що протокол про адміністративне правопорушення оформлений з порушенням відповідного порядку, містить помилки та обставини, зазначені у ньому, прямо суперечать іншим доказам, які долучені до матеріалів справи.

Відомості про свідків, вказані в матеріалах справи, не є достовірними, враховуючи, що адреса проживання свідка ОСОБА_9 очевидно не відповідає дійсності, що викликає у суду сумніви з приводу того, чи встановлювалась особа таких осіб поліцейським за допомогою документів, що посвідчують особу.

Суд також був позбавлений можливості дослідити і відеозапис, оскільки направлений суду диск був механічним шляхом пошкоджений.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що сукупністю досліджених судом доказів вина ОСОБА_3 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, не підтвердилась, а навпроти його вина у скоєнні правопорушення за обставин, викладених у протоколі, спростована його поясненнями, поясненнями свідків та письмовими доказами, які долучені до матеріалів справи, що відповідно до ст. 247 п. 1 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247 п. 1 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст. 130 ч. 1 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги і може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області в установленому порядку.

Суддя О.І. Дацюк