Категорія: ст. 130 ч.1 КУпАП Головуючий 1 інстанції: Міхєєва І.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 року м. Маріуполь

Апеляційний суд Донецької області у складі судді судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області Преснякової А.А., при секретарі Папакіній К.Ю., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника адвоката Дьоміна О.М.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 01.12.2017 року, якою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у сумі 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, -

ВСТАНОВИВ:

Суддею місцевого суду встановлено, що ОСОБА_2 12.09.2017 року об 11.10год. біля будинку 31 по проспекту Перемоги в Лівобережному районі м. Маріуполя керував автомобілем Honda Accord, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, який був визначений на підставі проведеного огляду в КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Маріуполя», від проведення медичного огляду на місці зупинки транспортного засобу з використанням технічного засобу «Драгер» відмовився в присутності свідків. Своїми діями порушив п.2.9 а Правил дорожнього руху України.

Постановою судді Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 01.12.2017 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 статті 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у сумі 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Не погодившись з судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати останнє та закрити провадження по справі у зв`язку з закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП.

На обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що 12.09.2017 року об 11.10год. він припаркував автомобіль Honda Accord біля будинку № 31 по проспекту Перемоги в Лівобережному районі м.Маріуполя, при цьому він не порушив Правил дорожнього руху України, і лише після цього до нього під'їхали працівники поліції і запропонували йому надати документи та продути алкотестер, від продуття останнього він відмовився, оскільки у нього не будо довіри до цього приладу, але не відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння у медичному закладі.

У наркологічному диспансері його перевірили на динаміку і запропонували продути апарат, який, як він зрозумів, встановлює кількість алкоголю в організмі, але на його думку, були порушені правила стерильності зберігання цього приладу, в ньому могли бути залишки алкоголю, про що він зробив зауваження лікарю, але за спонуканням працівника поліції він продув цей прилад, але йому не показували, які дані зафіксував цей прилад, тільки медична сестра повідомила, що він знаходиться у стані алкогольного сп'яніння. Через 9-10 хвилин він повторно продув цей прилад і йому знову повідомили, що він знаходиться у стані алкогольного сп'яніння. Звертає увагу суду, що трубка, яку він продував, була неодноразова, замочувалась у якійсь рідині, можливо спирті, або у ній залишилась слина з алкоголем, що і призвело до результату 0,87%.

Вважає, що лікар ОСОБА_4 провів його огляд на стан алкогольного сп'яніння з порушенням п.8 «Тимчасової інструкції про порядок медичного огляду для встановлення факту вживання алкоголю і стану алкогольного сп'яніння», та в акті зазначив, що повторне дослідження провів через 20 хвилин, але це спростовується записом з відеореєстратора поліцейських. Окрім того, не були проведенні дослідження сечі та крові, проба Рапопорта, Мохова-Шинкаренко.

Судом першої інстанції лікар-нарколог ОСОБА_4 допитувався, але на думку апелянта, не спростував протиріччя, які зазначені в апеляційній скарзі.

Заслухавши ОСОБА_2 та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги в її межах, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, своєчасне, повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до ст.7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови судді Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 01.12.2017 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП, вчинене ОСОБА_2 відповідає вимогам, передбаченим ст.ст.283-284 КУпАП, справу суддею розглянуто відповідно до вимог ст.280 КУпАП, з наведенням доказів, на яких ґрунтується висновок суду про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, зазначені мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, речовими доказами тощо.

Так, суддею суду першої інстанції обґрунтовано визначено як достовірні докази у справі:

- протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 080132, складений 12.09.2017 року (а/п 3);

- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 456 від 12 вересня 2017 року (а/п 4);

- рапорти інспекторів УПП у м.Маріуполі (а/п 9-11);

- акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 456 від 12 вересня 2017 року, проведений КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м.Маріуполя», в якому зазначено, що наявний запах алкоголю при проведені огляду ОСОБА_2 та виявлено, що останній перебуває у стані гострої інтоксикації внаслідок вживання алкоголю, ускладненої, рівень алкоголю дорівнює 0,89% (а/п 19);

- показання лікаря нарколога ОСОБА_5, допитаного в судовому засіданні, який підтвердив свій висновок та пояснив, що проходження алкотесту було не єдиним результатом за яким було поставлено діагноз, клінічна картина, яку він бачив, підтвердила діагноз;

- запис з відеореєстраторів патрульних поліцейських.

Відповідно до п.2.9(а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Оскільки адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в діях ОСОБА_2 є склад даного адміністративного правопорушення.

Суддя місцевого суду дійшов правильного висновку, що ОСОБА_2 12.09.2017 року об 11.10год. керував автомобілем Honda Accord, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, своїми діями порушив вимоги п.2.9(а) Правил дорожнього руху України.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, про те, що при проведенні щодо нього медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння працівники поліції та медичного закладу порушили Інструкцію, не є слушними та спростовуються дослідженими судом належними та допустимими доказами.

Так, згідно Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України №1452/7350 від 09.11.2015 року, за результатами огляду на стан сп'яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акту медичного огляду. Діагноз визначається на підставі наказу МОЗ України № 681 від 21.09.2009 року. Проведення лабораторних досліджень є обов'язковим при визначенні наркотичного засобу або психотропної речовини.

Відповідно до вищезазначеної Інструкції огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп'яніння є, в тому числі і запах алкоголю з порожнини рота.

Крім того, згідно п.14 Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року, із змінами, внесеними згідно з постановами КМУ № 476 від 08.07.2015 та №888 від 28.10.2015, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.

В апеляційній скарзі не наведено належних та достатніх підстав для спростування висновків суду, а висновок лікаря-нарколога щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_2 не оскаржений.

Суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу про адміністративні правопорушення України, визначив вид стягнення та його розмір у межах, встановлених ч.1 ст.130 КУпАП, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновків про відмову у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2, оскільки відсутні підстави для скасування постанови суду та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 01.12.2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у сумі 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя