Провадження № 3/761/6080/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2017 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Циктіч Віталій Михайлович, за участі секретаря Філь В.В., прокурора Благовісної А.С., гр. ОСОБА_1, захисника Борщевського Ю.В., розглянувши справу, у якій

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, з вищою освітою, начальник відділу нових викликів і загроз Секретаріату Національного органу України з виконання КХЗ Департаменту міжнародної безпеки Міністерства закордонних справ України, перебуває у шлюбі, має 3-х неповнолітніх дітей, зареєстрований за адресою - АДРЕСА_1,

обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 1726 КУпАП,

у с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 03.08.2017 № 114 гр. ОСОБА_1, обіймаючи посаду начальника відділу нових викликів і загроз Секретаріату Національного органу України з виконання КХЗ Департаменту міжнародної безпеки Міністерства закордонних справ України, невчасно, без поважних причин подав декларацію за 2015 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Особа, яка склала протокол, вважає, що ОСОБА_1 згідно з п.п. «и» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) є суб'єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, оскільки відповідно до абзацу 2 пункту 2 частини 2 статті 5 Закону України «Про державну службу» його посада відноситься до категорії «Б» посад державних службовців, тому на ОСОБА_1 покладався обов'язок у період з 01.09.2016 по 30.10.2016 подати декларацію за 2015 рік.

У той же час, ОСОБА_1 подав декларацію лише 03.11.2016, тобто поза межами встановленого строку, що, на думку старшого уповноваженого в особливо важливих справах відділу протидії корупції управління оперативних розробок Департаменту захисту економіки Національної поліції України Скрипки А.М., утворює склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 1726 КУпАП.

Під час розгляду справи у суді гр. ОСОБА_1 своєї вини у скоєнні вказаного правопорушення не визнав, суду пояснив, що у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, він зареєструвався 28.10.2016, створив чернетку декларації, почав її заповнювати, однак через технічні збої чернетка не збереглася. У зв'язку з великою завантаженістю по службі, необхідністю зазначити у декларації дані на підставі відповідних документів декларацію він зміг подати лише 03.11.2016. ОСОБА_1, наполягав, що намірів уникнути виконання покладеного на нього обов'язку щодо подачі та оприлюднення декларації за 2015 рік не мав, порушення допущено з об'єктивних причин.

На думку захисника Борщевського Ю.В., ОСОБА_1 не є суб'єктом вказаного правопорушення, оскільки очолюваний останнім відділ не є самостійним структурним підрозділом МЗС, а входить до складу Департаменту міжнародної безпеки, про що свідчить наказ Міністра закордонних справ України від 13.06.2017 № 174. Вказаний висновок захисника ґрунтується також на положеннях Наказу МЗС від 20.01.2017 № 19 «Про зміни розмірів посадових окладів на посадах державної служби та патронатної служби в апараті МЗС України та представництвах МЗС України на території України з 01 січня 2017 року».

У зв'язку з цим захисник вважав, що посада ОСОБА_1 не вимагала подання декларації у перший етап декларування, тому просив суд закрити провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Прокурор Благовісна А.С. наполягала на наявності підстав для накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 1726 КУпАП.

Суддя, заслухавши доводи гр. ОСОБА_1, його захисника, думку прокурора, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст.1726 КУпАП утворює несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Отже, особа, на яку покладені обов'язки щодо реалізації завдань держави, є суб'єктом названого адміністративного проступку.

Статтею 1 Закону України «Про дипломатичну службу» визначено, що дипломатична служба України це професійна діяльність громадян України, спрямована на практичну реалізацію зовнішньої політики України, захист національних інтересів України у сфері міжнародних відносин, а також прав та інтересів громадян і юридичних осіб України за кордоном. Дипломатичним працівником є державний службовець, який виконує дипломатичні або консульські функції в Україні чи за кордоном та має відповідний дипломатичний ранг.

Таким чином, дипломатичний працівник є особою, уповноваженою на виконання функцій держави, через що на нього у повному обсязі поширюються вимоги законодавства щодо запобігання корупції.

Вказаний висновок свідчить, що гр. ОСОБА_1 є суб'єктом адміністративних правопорушень, пов'язаних з корупцією.

Наказом МЗС України від 25.01.2016 № 123-ос ОСОБА_1 з 29.01.2016 встановлений дипломатичний ранг другого секретаря другого класу, який у силу статті 16 Закону України «Про дипломатичну службу» прирівняний до 9 рангу державного службовця.

Згідно з Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» упродовж першого етапу з 01.09.2016 по 30.10.2016 щорічні декларації за 2015 рік мали подати службові особи, які станом на 01.09.2016 займали згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище. Відповідно до примітки до ст. 50 Закону до таких осіб відносяться з-поміж інших особи, посади яких належать до посад державної служби категорії "А" або "Б".

Частиною 3 статті 39 Закону України «Про державну службу» визначено, що державним службовцям категорії "А" присвоюються - 1, 2, 3 ранг державного службовця; категорії «Б» - 3, 4, 5, 6 ранги; категорії "В" - 6, 7, 8, 9 ранг.

Цією ж статтею Кабінет Міністрів України уповноважений визначати співвідношення між дипломатичними рангами і рангами державних службовців.

Згідно з додатком № 9 до Постанови КМУ від 20.04.2016 № 306 «Питання присвоєння рангів державних службовців та співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями» дипломатичному рангу другого секретаря другого класу відповідає 7 ранг державного службовця, тобто посада ОСОБА_1 належить до категорії «В» державної служби.

Суддя також бере до уваги, що стаття 16 Закону України «Про дипломатичну службу» не приведена у відповідність з положеннями Закону України «Про державну службу» та суперечить Постанові КМУ від 20.04.2016 № 306, однак на момент розгляду справи є чинною, тобто підлягає застосуванню.

Отже, відповідно до закону про дипломатичну службу дипломатичний ранг ОСОБА_1 - другий секретар другого класу відповідає 9 рангу державного службовця, який також віднесений до категорії «В».

Таким чином, як за законом про дипломатичну службу, так і згідно з законодавством про державну службу дипломатичний ранг ОСОБА_1 віднесений до категорії «В» державної служби.

З огляду на те, що вимоги про подання декларацій за 2015 у період з 01.09.2016 по 30.10.2016 поширювалися лише на державних службовців категорії «А» і «Б», на державних службовців категорії «В» такий обов'язок не покладався.

Таким чином, ОСОБА_1 не є суб'єктом адміністративного проступку за ч.1 ст. 1726 КУпАП у частині подання декларації за 2015 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави.

Наслідком зазначеного є висновок про відсутність у діях ОСОБА_1 складу вказаного правопорушення.

У силу ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9, 1726, 247 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 1726 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю у його діях складу зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником упродовж десяти днів з дня її винесення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя В.М. Циктіч