АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/1241/17
Категорія: ч. 1 ст. 130КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.10.2017 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, за участю особи, у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_2, його захисника адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 12.09.2017 року у відношенні ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Київського районного суду м. Харків від 12.09.2017 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: м. Харків, вул. Дивногорська, 21 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що 21.07.2017 року о 03:40 у м. Харкові, по вул. Генерала Удовиченка, 26 ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 21099, державний номер 12791ХК, з ознаками алкогольного спяніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан спяніння, водій відмовився в присутності двох свідків, а саме відмовився від проходження на місці за допомогою приладу «Драгер», та в наркологічному центрі, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погодившись з таким рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову від 12.09.2017 року і прийняти нову постанову з урахуванням ст. ст. 18, 22 КУпАП.

В скарзі не заперечує факт вчинення ним правопорушення, та щиро кається у цьому, однак зауважує на тому, що воно було вчинено в стані крайньої необхідності, оскільки його дитина напередодні отруїлась та їй необхідні були ліки, саме за якими ОСОБА_2 після вживання ним пива поїхав до аптеки на автомобілі. Вказав, що в той час доби, коли рух містом був практично відсутній, що на його думку носить малозначний характер правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які підтримали вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вважаю, що вимоги вказаної правової норми були дотримані суддею суду першої інстанції в повному обсязі.

Апеляційний суд приходить до висновку, що посилання апелянта на наявність крайньої необхідності керування ним транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, та відсутності при цьому жвавого руху на дорогах, як на підставу для його звільнення від адміністративного стягнення, є безпідставними.

Статтею 18 КУпАП встановлено, що не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

В судовому засіданні апелянт не надав суду жодного доказу, які обґрунтовують його вимоги і посилання в апеляційній скарзі, та просив закрити провадження по справі на підставі п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Однак такі вимоги апеляційний суд відкидає, оскілки згідно матеріалів справи, правопорушення ОСОБА_2 вчинив 21.07.2017 року та на нього накладено адміністративне стягнення згідно постанови від 12.09.2017 року, тобто у строк передбачений ст. 38 КУпАП.

Враховуючи вище викладене, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування постанови від 12.09.2017 року немає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 12.09.2017 року у відношенні ОСОБА_2 без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_1