Номер провадження: 33/785/1324/17
Номер справи місцевого суду: 500/6517/16-п
Головуючий у першій інстанції Волков Ю. Р.
Доповідач Гончаров О. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Гончаров О.О., розглянувши скаргу ОСОБА_2 з участю ОСОБА_2, представника Янковської О.П. на постанову судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06 липня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з вказаної постанови,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в м. Кілія

Одеської області, працює у ПрАТ Дунайсудоремонт»

«груповим механіком, що мешкає за адресою

АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, та провадження по адміністративній справі було закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно з постановою суду, 10 червня 2016 року о 15 годині ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «CHEVROLET», держномер НОМЕР_2, в порушення вимог п. 10.2 Правил дорожнього руху України, виїжджаючи на просп. Миру в м. Ізмаїлі Одеської області напроти будинку № 20, перед проїзною частиною не надав дорогу автомобілю «VOLKSWAGEN» держномер НОМЕР_3, який рухався по проїзній частині просп. Миру, та скоїв з ним зіткнення. В наслідок ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження..

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову судді, виключити з нього вказівку про його винність в ДТП і скоєнні адміністративного правопорушення по ст. 124 КУАП. Провести дослідження всіх доказів у справі, призначити транспортно-трасологічну експертизу.

У судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник Янковська О.П. доповнили апеляційну скаргу ОСОБА_2 та просили скасувати постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06 липня 2017 року, та прийняти нову постанову, якою закрити справу щодо ОСОБА_2 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В апеляційній скарзі та судовому засіданні ОСОБА_2 в обґрунтуванні своєї скарги посилається на наступні обставини.

Він вважає, що постанова судом є незаконною у зв'язку з тим, що судом неповно досліджені всі фактичні обставини справи, суд формально поставився до оцінки наявних доказів і не прийняв передбачені законом заходи для з'ясування фактичних обставин справи і встановлення його винності. Також суд не виконав вказівки Апеляційного суду, викладені в постанові від 30.09.2016р.

При цьому ОСОБА_2 вказав, що судом були повністю проігноровані його, та його представника ОСОБА_4 клопотання про призначення експертизи у справі та інших дій, які мали істотне значення для винесення постанови і визначення наявності або відсутності його вини у вчиненні ДТП.

Також ОСОБА_2 та його представник послалися на наявні в матеріалах справи дві письмові консультації фахівця автотехніка по дослідженню зіткнення автомобілів «VOLKSWAGEN» і «CHEVROLET» за №04-02 від 10.04.2017р. №07-006 від 06.07.2016р. №07-012 від 03.08.2016р., згідно яких місцем зіткнення автомобілів є смуга зустрічного руху по ходу руху автомобіля «VOLKSWAGEN», та швидкість руху автомобіля «VOLKSWAGEN» перед подією перевищувала 80 км/год.

ОСОБА_2 стверджує, що висновки фахівця про те, що з технічної точки зору в причинному зв'язку з даною подією знаходилися дії водія автомобіля «VOLKSWAGEN» який здійснював рух зі швидкістю, що перевищує 60 км/год, та не прийняв своєчасних заходів, та гальмування в порушення вимог п. 12.4 та 12.3 ПДР., суд не взяв до уваги. Як вказує апелянт в даних висновках є посилання і розрахунки винності водія «VOLKSWAGEN» ОСОБА_5

Так фахівець встановив, що при виїзді автомобіля «Шевролет» з дворової дороги, автомобіль «VOLKSWAGEN» знаходився від нього на відстані більше 73метрів і рухався зі швидкістю понад 80 км/год. Ці дані були встановлені шляхом дослідження відеозапису із відеореєстратора, наданого співробітниками поліції суду при подачі матеріалів до суду втретє. Фахівцем, за запитом представників ОСОБА_2 адвокатів Негара Ф.С. і Янковськой О.П. були вивчені всі матеріали справи, зроблені розрахунки, та зроблені висновки про винність водія автомобіля «VOLKSWAGEN» ОСОБА_5, а не ОСОБА_2 Спеціаліст був допитаний в судовому засіданні і підтвердив свої висновки.

Також апелянт, та його представник посилаються на те, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення, та схема до нього, не можуть бути визнані у справі доказами, тому що відомості, що знаходяться в них є суперечливими і не відповідають фактичним обставинам справи. Так, на думку ОСОБА_2 протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, в ньому не вказані свідки, хоча вони були встановлені і допитані у судовому засіданні, в протоколі відсутні будь-які пояснення ОСОБА_2, відсутні фото з місця події. Також він вважає, що схема ДТП не відповідає дійсності, у зв'язку з тим, що невірно вказано місце зіткнення автомобілів і всі виміри щодо цього місця, не вказані сліди зіткнення, тобто частини від автомобілів, неправильно вказано місце розташування автомобілів після ДТП, про що вказав фахівець в консультаціях. Ці схеми не були підписані особою, яка його склала. Після повернення на дооформлення, один примірник цієї схеми підписаний слідчим Минчевим І.С. (а.с.2), а другий примірник підписаний ст. л-т Ангеловим А.П. (ЖЕО № 6769 від 10.06.2016р, а.с. 2). При цьому ОСОБА_2 вважає, що ця схема не може бути доказом у розумінні ст. 252 КпАП, та судом йому не дана надійна оцінка відповідно до ст. 253 КУпАП.

ОСОБА_2 звертає увагу суду на те, що Апеляційний суд неодноразово в своїй постанові вказував на необхідність проведення транспортно-трасологічної експертизи для встановлення причини ДТП і наявність провини кожного з водіїв.

У зв'язку з цим він двічі -12.04.17р. , та 20.06.17р. заявляв письмові клопотання про призначення транспортно-трасологічної експертизи для визначення фактичного місця зіткнення автомобілів «VOLKSWAGEN», та «CHEVROLET», визначення швидкості руху автомобіля «VOLKSWAGEN», встановлення причинного зв'язку ДТП з діями водіїв, наявність технічної можливості запобігання ДТП.

Постановою судді від 16.06.17р. його клопотання було відхиллено, у зв'язку з недостатністю вихідних даних для її проведення, так як вихідні дані не були зафіксовані в період складання протоколу, а в даний час неможливо їх відновити, також судом була застосована ст. ст.273КуоАП.

Будучи незгодним з такою постановою, ОСОБА_2 повторно 20.06.17р. заявив клопотання про проведення транспортно-трасологічної експертизи з метою отримання як вихідних даних, так і висновків експерта на підставі дослідження відеозапису обставин ДТП.

Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06 липня 2017 року йому в цьому відмовлено, у зв'язку з відсутністю нових доказів.

ОСОБА_2 заявляє, що не згоден з зазначеною постановою і вважає її незаконною.

Також ОСОБА_2 і його представник посилаються на те, що суд в порушенні ст.247 КУпАП, прийнявши до розгляду матеріали справи після закінчення терміну притягнення до адміністративної відповідальності повинен був закрити справу без дослідження доказів, та не міг зробити висновки про винність будь-якого водія.

Вивчивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова судді зміні з таких підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Приписами ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Аналіз змісту постанови судді суду першої інстанції та матеріалів справи показує, що суддя, при розгляді справи про адміністративне правопорушення не дотримався приписів зазначених норм закону, не перевірив наявні у справі докази на предмет їх допустимості та достовірності, внаслідок чого прийняв рішення, яке суперечить фактичним обставинам справи.

У постанові судді суду першої інстанції зазначено, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується зібраними у справі доказами, а саме:

1). Протоколом про адміністративне правопорушення від 11.06.2016 року, Схемою ДТП;

2). Поясненнями водія ОСОБА_2, та ОСОБА_5

3). Відеозаписом ДТП.

Апеляційним судом досліджено протокол про вчинення адміністративного правопорушення і схема ДТП і дані протоколу.

У зазначеному протоколі відсутні обов'язкові дані про наявність свідків правопорушення, хоча вони були встановлені при дооформлення матеріалів справи.

Також відсутні пояснення водія ОСОБА_2 щодо якої складено протокол.

У схемі ДТП від 10.06.17року вказано місце зіткнення автомобілів на суцільний розділової смуга між смугами руху в попутному і зустрічному напрямку. Однак не вказані будь - які сліди, предмети на підставі яких це місце є місцем зіткнення. Схема підписана різними особами які склали її.

Згідно відеозапису, дослідженої фахівцем автотехніком ОСОБА_9 місцем зіткнення є смуга зустрічного руху щодо руху автомобіля «VOLKSWAGEN», що явно суперечить схемі місця ДТП.

Відеозапис не заперечується ні ОСОБА_2 ні ОСОБА_5, та є доказом у справі.

Незважаючи на це, суд не дослідив, та не дав належної оцінки даного відеозапису.

Однак це доказ досліджено фахівцем автотехніком ОСОБА_9 у своїй письмовій консультації № 04-02 від 10.04.2017р.

При цьому фахівець зазначив вихідні дані та дійшов таких висновків:

1. Встановлене при огляді місце події, місце зіткнення автомобілів не відповідає фактичним обставинам настання події. Місце зіткнення автомобілів «VOLKSWAGEN» і «CHEVROLET» розташовувалося на смузі зустрічного руху по ходу автомобіля «VOLKSWAGEN».

2. Швидкість автомобіля «VOLKSWAGEN» перед ДТП перевищувала 80 км/год.

3. Шляхом своєчасного гальмування за умови руху з допустимою швидкістю водій автомобіля «VOLKSWAGEN» мав у своєму розпорядженні технічну можливість в даній дорожньо-транспортній ситуації запобігти зіткненню автомобілів.

4. З технічної точки зору у причинному зв'язку з ДТП знаходилися дії водія автомобіля «VOLKSWAGEN» який здійснював рух зі швидкістю, що перевищує вимоги п. 12.4 ПДР України обмеження 60 км/год і не прийняв заходів до гальмування, як вимагають п.12.3 ПДР України.

Також висновки обґрунтовані скриншотами з відеозапису і розрахунками фахівця після перегляду відеозапису. Як вибачається з матеріалів справи ця консультація та її висновки ніким не були оскаржені.

У постанові суду вказано, що такі висновки фахівця є суб'єктивними і суперечливими, тому що у першому висновку він прийшов до висновку про неможливість вирішення питання про належні дії водіїв, а в консультації 04-02 від 10.04.17р. зробив висновок про причинний зв'язок ДТП з діями водія ОСОБА_5

Згідно консультації №07-006 від 06.07.17р. фахівець вказав, що для вирішення питання про належних дій водіїв, а також причинного зв'язку з наслідками необхідно допитати свідків про швидкість транспортних засобів, режимів їх руху, розташування щодо кордонів проїжджої частини.

Ці додаткові дані були отримані фахівцем з відеозапису, тобто він визначив швидкість руху автомобіля «VOLKSWAGEN» більш ніж 80 км/год і відстань, яка відділяла автомобілі один від одного в момент виїзду автомобіля «CHEVROLET» на проїжджу частину проспекту склало, за його розрахунками 73м. Тому дане протиріччя було усунуто.

Висновок суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та п.10.2 ПДР України, також спростовується висновками та розрахунками фахівця.

Згідно п.10.2 ПДР України «Виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з'їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає».

Згідно розрахунків фахівця при допустимій швидкості руху автомобіля до 60 км/год, виїзд на проїжджу частину дороги можливий якщо на відстані 45 метрів немає транспортних засобів.

Згідно консультації фахівця № 07-012 від 03.08.16р., якщо в момент початку руху автомобіль «CHEVROLET» на відстані 45 м. та більше до його передбачуваної смуги руху транспортних засобів, що наближаються по просп. Миру зліва, не було, виїзд його на просп. Миру з поворотом ліворуч не суперечить вимогам п. 10.2 ПДР України.

Це обумовлено тим, що відповідно до вимог п.1.4 ПДР України, водій автомобіля «CHEVROLET» мав право розраховувати, що по просп. Миру водії інших транспортних засобів не будуть рухатися зі швидкістю більше 60 км/год, що регламентовано вимогам п. 12.4ПДР.

Рух автомобіля «VOLKSWAGEN» зі швидкістю понад 80 км/год суперечить вимогам ст.12.4 ПДР України, та позбавляло водія автомобіля «CHEVROLET» можливості виявити небезпеку виїзду його на проїжджу частину просп. Миру для повороту ліворуч.

Таким чином, в розглянутому подію при відсутності на відстані більше 50м. транспортних засобів, що наближаються по просп. Миру, водій автомобіля «CHEVROLET» з технічної точки зору мав право почати здійснювати виїзд на просп. Миру з поворотом ліворуч та його дії не суперечили вимогам п.10.2 ПДР (а.с. 41).

При таких обставинах, приходжу до висновку про те, що судом першої інстанції не здобуто доказів вини ОСОБА_2 в порушенні п. 10.2 ПДР і відповідно вчинення ним правопорушення, передбаченого ст.124КУоАП

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу правопорушення.

Оскільки в діях ОСОБА_2 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на що він обґрунтовано звертає увагу в апеляційній скарзі, то постанова судді підлягає скасуванню, а справа - закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись п.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06 липня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, та провадження по адміністративній справі було закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, скасувати. Провадження у даній справі закрити за відсутністю події правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова Апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Одеської області О.О. Гончаров