Апеляційний суд міста Києва
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

5 квітня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Тютюн Т.М. за участю особи, щодо якої винесено постанову, - ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 7 березня 2017 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. ТарасівкаЗвенигородського району Черкаської області, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 07.03.2017 року провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, щодо ОСОБА_3 закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Як вбачається з постанови судді, щодо ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно з яким він 8 лютого 2017 року близько 10 години 40 хвилин, керуючи на вул. Кільцева дорога, 110 в м. Києві автомобілем Volkswagen д/н НОМЕР_1, який рухався завдяки буксируванню автомобілем Renault д/н НОМЕР_2 методом гнучкого зчеплення, всупереч вимогам п.п.2.3 "б", 13.1 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) не дотримав безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Mitsubishi д/н НОМЕР_3, який рухався ліворуч у попутному напрямку, що призвело до пошкодження вказаних транспортних засобів.

Дійшовши висновку про те, що ОСОБА_3, керуючи автомобілем, який буксирувався, вжив всіх можливих заходів для уникнення зіткнення, суд, не вирішуючи питання про порушення вимог ПДР іншими учасниками ДТП, закрив провадження в справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_4 просить постанову судді місцевого суду скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення.

____________________________________________________________________________________

Справа № 33/796/1006/2017 Постанова винесена суддею Дідиком М.В.

Категорія: ст.124 КУпАП

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що дорожньо-транспортна пригода сталася, коли автомобіль "Volkswagen" під керуванням ОСОБА_3, який буксирувався автомобілем "Renault", при виїзді з прилеглої території не дав переваги в русі автомобілю "Mitsubishi" під його керуванням, що рухався по головній дорозі, і здійснив з ним зіткнення. При цьому категорично стверджує про те, що позаду автомобіля "Volkswagen" не рухався, смуги руху не змінював, обгону, випередження, об'їзду перешкоди чи зустрічного роз'їзду не здійснював. Також зазначає про порушення ОСОБА_3 вимог п.п.23.8, 23.10, 30.5 ПДР, що виразилося у буксируванні на гнучкому зчепленні під час ожеледиці, неузгодження водіями транспортних засобів перед початком буксирування порядку подачі сигналів, зокрема, для зупинки, і застосуванні гнучкого зчеплення без позначень прапорцями або щитками. А тому він був позбавлений можливості оцінити реальну дорожню обстановку.

На вказані обставини, а також порушення інспектором патрульної поліції вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, які навіть не опитали як свідка водія автомобіля "Renault", суддя уваги не звернув, що потягло винесення незаконної, на думку потерпілого, постанови.

Вислухавши пояснення ОСОБА_4, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити; пояснення ОСОБА_3, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи, що порушення вимог ПДР в його діях були відсутні, оскільки він не мав можливості уникнути зіткнення у тій дорожній ситуації; вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суддя місцевого суду згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини вчиненого правопорушення, і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про відсутність у діях ОСОБА_3 порушень вимог ПДР, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, і, відповідно, складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є обґрунтованим і підтверджується наявними доказами.

Такими доказами є дані, зафіксовані в поясненнях водіїв - учасників пригоди, схемі місця ДТП, світлинах.

Так, з пояснень ОСОБА_3 вбачається, що 08.02.2017 року під час руху в крайній правій смузі на вул. Кільцева дорога в автомобілі "Volkswagen", який буксирувався автомобілем "Renault" на буксировочному шнурі, між цими автомобілями намагався перелаштуватись автомобіль "Mitsubishi". Він застосував гальмування і подавав звукові сигнали, але водій ОСОБА_4 проігнорував сигнал і не звернув уваги на зчеплення, внаслідок чого сталася пригода.

При цьому ОСОБА_4 пояснював, що коли, керуючи автомобілем "Mitsubishi", рухався у крайній правій смузі по вул. Кільцева дорога, з правої сторони його випередив автомобіль "Renault" по сніговому намету. Щоб уникнути зіткнення, він пропустив цей автомобіль. Як потім з'ясувалось, автомобіль "Renault" буксирував автомобіль "Volkswagen", але буксировочного тросу не було видно. Автомобіль "Volkswagen", потрапив у сніговий намет і його відкинуло ліворуч у праві двері і крило його автомобіля.

Пояснення потерпілого про зміну автомобілем "Volkswagen" напрямку руху внаслідок потрапляння на засніжену ділянку дороги узгоджуються з схемою місця ДТП, світлинами, на яких зафіксовано ділянку дороги, на якій сталася пригода, стан проїзної частини, сліди коліс, місце зіткнення з його слів, а також розташування транспортних засобів після пригоди, характер і локалізацію механічних пошкоджень транспортних засобів, отриманих внаслідок ДТП.

Так, відповідно цих даних пригода сталася в крайній правій смузі проїзної частини, на якій відсутня дорожня розмітка, на засніженому дорожньому покритті. Сліди коліс автомобіля "Mitsubishi" розташовані прямолінійно, в той час як сліди коліс автомобіля "Volkswagen" свідчать про те, що він спочатку змінив напрямок руху ліворуч, а потім праворуч, де в кінцевому положенні і розташовані транспортні засоби. Внаслідок пригоди в автомобілі "Mitsubishi" пошкоджено праві передні і задні двері, праве переднє крило, в автомобілі "Volkswagen" - переднє ліве крило, передній бампер зліва, кріплення фари, лівий повторювач спереду. Попереду цих транспортних засобів розташований автомобіль "Renault", який буксирував автомобіль "Volkswagen".

Водночас, цими ж доказами підтверджуються і пояснення ОСОБА_3 у суді апеляційної інстанції про те, що його автомобіль буксирувався, а тому він не мав можливості уникнути зіткнення.

При цьому суд зауважує, що у поясненнях інспекторам патрульної поліції та в суді першої інстанції потерпілий про рух транспортних засобів по нерівнозначним дорогам не зазначав.

А тому слід погодитися з висновками судді місцевого суду про те, що ОСОБА_3, керуючи автомобілем "Volkswagen", який буксирувався, з свого боку вжив всіх можливих заходів для уникнення зіткнення, і в його діях відсутні порушення вимог п.13.1 ПДР.

Отже, доводи в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції дав неправильну оцінку доказам у справі, необґрунтовані.

Разом з тим, твердження ОСОБА_4 про порушення вимог ПДР при буксируванні транспортного засобу заслуговують на увагу. Однак на розгляд місцевого суду справа надійшла з протоколом про адміністративне правопорушення, складеним щодо ОСОБА_3 про порушення ним вимог п.13.1 ПДР. Протокол про інші порушення вимог ПДР щодо учасників дорожньо-транспортної пригоди не складався, а тому правові підстави вирішувати питання про винуватість чи невинуватість інших осіб у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, відсутні.

Таким чином обставини справи суддею місцевого суду встановлені повно і об'єктивно, що спростовує твердження в апеляційній скарзі про протилежне, і наявні докази свідчать, що суддя дійшов правильного висновку про відсутність у діях ОСОБА_3 складу правопорушення, суть якого зазначена у протоколі.

Таким чином постанова судді місцевого суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 7 березня 2017 року, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, щодо ОСОБА_3 закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, - без змін.

Постанова апеляцій ного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.М. Тютюн