Справа № 338/37/17
Провадження № 33/779/129/2017
Категорія ст.124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Круль І.В. І. В.
Суддя-доповідач Васильєв О.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Васильєв О.П.,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 22 лютого 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 29 грудня 2017 року о 13 год. 00 хв. в смт. Богородчани по вул. Шевченка Богородчанського району Івано-Франківської області, керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 21013» д.н.з.НОМЕР_2 порушив п.10.9 Правил дорожнього руху, а саме: рухаючись заднім ходом, не переконався в безпеці руху, допустив зіткнення з транспортним засобом марки «ИЖ» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 22 лютого 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень, також стягнуто судовий збір в розмірі 320 грн.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження у справі в зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В обґрунтування своїх доводів посилається на те що 29.12.2016 року приблизно о 13 год. він виїжджав заднім ходом на свою смугу руху з паркувальної стоянки, що біля магазину «Вега» в смт. Богородчани. Побачивши бус, який теж рухався по даній смузі руху, він зупинився, однак водій буса шляхом включення габаритів, дав зрозуміти, що його пропускає. Тому він продовжив рух заднім ходом і в цей момент водій автомобіля «ІЖ», що рухався по зустрічній смузі, здійснив зіткнення з задньою бічною частиною його автомобіля. Стверджує, що під час ДТП перебував у крайній правій смузі руху та не виконував будь-яких маневрів (обгону, випередження).

Апелянт вказує, що при складанні проколу про адміністративне правопорушення інспектором поліції ОСОБА_4 не допитаний жодний свідок, хоча їх було багато. Зазначає, що доказом його невинуватості є фотокартки з місця ДТП, які суд першої інстанції долучив до матеріалів справи, але не взяв їх до уваги.

Звертає увагу на те, що в схемі місця пригоди не зазначена осьова лінія, що не дає чіткої уяви про порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля «ІЖ».

Апелянт вважає, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія автомобіля «ІЖ», який в порушення вимог п.10.1 Правил Дорожнього руху України, перед перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху повинен був переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Заслухавши пояснення апелянта, який підтримав апеляційну скаргу і просив задовольнити її, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляції, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з'ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.252КУпАП суд повинен оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суд першої інстанції, всупереч вимогам ст. ст.245,252,280 КУпАП не з'ясував обставини, які мають істотне значення для правильного розгляду справи, дав неправильну оцінку сукупності доказів, які були досліджені в судовому засіданні, внаслідок чого невірно встановив фактичні обставини справи і прийшов до помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Так, з матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції визнав ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення на підставі пояснень потерпілого ОСОБА_3, свідка ОСОБА_4, протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №483037 від 29.12.2016р., схеми місця дорожньо-транспортної пригоди від 29.12.2016р. та висновку по матеріалах ЄО №2244 від 29.12.2016р.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що ОСОБА_2 порушив вимоги п.10.9 ПДР України, оскільки він, рухаючись заднім ходом, не переконався в безпеці руху, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «ИЖ» д.н.з.НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспортну, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" зміст постанови судді у справах про адміністративні правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про наявність або відсутність складу адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви прийняття або відхилення доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Постановою судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області Битківського Л.М. від 20 січня 2017 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративногї відповідальності за ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Так, судом було встановлено, що 29 грудня 2016 року о 13 год. 10 хв. по вул.Шевченка в смт.Богородчани Богородчанського району Івано-Франківської області, керуючи транспортним засобом марки «ИЖ 27175», н.з. НОМЕР_1, ОСОБА_3 допустив порушення вимог п.13.1 Правил дорожнього руху, а саме: не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 21013», н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2

Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що до відповідно до схеми наслідків ДТП (а.с. 2) автомобіль марки «ВАЗ 21013» д.н.з.НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_2 в результаті дорожньо-транспортної пригоди отримав пошкодження заднього лівого крила та заднього бампера, а автомобіль марки «ИЖ» д.н.з. НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_3 отримав пошкодження переднього лівого крила та переднього бампера. Вищевказані пошкодження транспортних засобів та їх розташування після дорожньо-транспортної пригоди зафіксовані на схемі повністю узгоджуються з доводами ОСОБА_2 про те, що на момент ДТП автомобіль під його керуванням рухався заднім ходом на своїй смузі руху, коли автомобіль під керуванням ОСОБА_3,знаходячись на зустрічній смузі руху, почав виконувати поворот ліворуч, намагаючись в'їхати на стоянку.

Зокрема, в своїх поясненнях подій ОСОБА_3 повністю підтверджує даний факт і вказує на те, що дорожньо-транспортна пригода сталася коли він заїжджав на автомобільну стоянку.

В обґрунтування доведеності вини ОСОБА_2 суд першої інстанції послався на висновок по матеріалах ЄО №2244 від 29.12.2016р. (а.с.6). При цьому, з вказаного висновку вбачається, що водій автомобіля ИЖ д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого відбулось зіткнення та транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Сукупність вищевказаних доказів, характер та ступінь механічних пошкоджень транспортних засобів в результаті дорожньо-транспортної пригоди, розташування транспортних засобів відповідно до схеми дорожньо-транспортної пригоди, пояснення участиків дорожньо-транспортної пригоди, свідчать про те, що водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 21013» д.н.з.НОМЕР_2 не міг передбачити, що водій ОСОБА_3 порушить Правила дорожнього руху і створить аварійну ситуації, внаслідок якої відбудеться зіткнення транспортних засобів, оскільки водій ОСОБА_2, розпочав рухатись заднім ходом раніше ніж водій ОСОБА_3 змінив напрямок руху автомобіля та виїхав на зустрічну смугу руху.

При розгляді апеляційної скарги суд керується п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» відповідно до якого, у випадках, коли суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з'ясовувати характер порушень, які допустив кожний з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. Виключається відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

Враховуючи наведене, вважаю, що в діях ОСОБА_2 не вбачається ознак порушення вимог п.10.9 ПДР України, яким встановлено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Таким чином, сукупність вищевказаних обставин свідчить про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, вважаю, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 необхідно задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 22 лютого 2017 року скасувати.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області О.П. Васильєв