Провадження № 33/782/52/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2017 року м. Сєвєродонецьк Луганська область

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області ОСОБА_1, при секретарі Подрябінкина Я.Г. за участю правопорушника ОСОБА_2, та його захисника ОСОБА_3, розглянула апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_2 на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 14 лютого 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122, ч.2 ст.130, ст. 173, ст. 185 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 14 лютого 2017 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 А/23, визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 122,ч.2 ст.130, ст.173, ст.185 КУпАП та накладено адміністративні стягнення: за ч. 4 ст. 122 КУпАП у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом на строк 1 (один) рік, за ч. 2 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 1200 (однієї тисячі двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 20400 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу, за ст. 173 КУпАП у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 7 (семи) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 119 грн., за ст. 185 КУпАП у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 15 (п'ятнадцять) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 255 грн. На підставі ст. 36 КУпАП накладено стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме ч. 2 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 1200 (однієї тисячі двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 20400 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу. Також з ОСОБА_2 на користь держави стягнуто судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп..

Згідно з постановою суду, відповідно до протоколу серії АП 1 № 145384, 12.12.2016 року о 00-40 годині в м. Сєвєродонецьку, на перехресті пр. Хіміків та вул. Менделєєва, ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому знаходились пішоходи, не зменшив швидкість та не зупинився, щоб надати дорогу пішоходам, змусивши їх швидко рухатись у зворотному напрямку, чим створив аварійну ситуацію.

У відповідності до протоколу серії АП № 144654, 12.12.2016 року о 00-40 год., ОСОБА_2, в м. Сєвєродонецьку, по пр. Хіміків, керував автомобілем НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2, з ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох свідків.

Згідно протоколу серії АА № 313590, 12.12.2016 року о 00-58 год., ОСОБА_2, в м. Сєвєродонецьку, по пр. Хіміків, біля будинку № 25, що є громадським місцем, в присутності інспекторів патрульної поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5, здійснював нецензурну лайку, чим порушив громадський порядок.

Відповідно до протоколу серії АА № 313591, 12.12.2016 року о 01-00 год., ОСОБА_2, в м. Сєвєродонецьку, по пр. Хіміків, біля будинку № 25, чинив злісну непокору законній вимозі поліцейських інспекторів Голота І.В., Куликова С.Є., а саме: припинити нецензурну лайку в громадському місці та відмовився предявити документи, що посвідчують особу.

Не погодившись з постановою суду ОСОБА_2 подав клопотання про поновлення строку, в якому вказує, що участі в судовому засіданні суду першої інстанції не приймав, оскільки знаходився на лікуванні з 14.02.2017 року по 24.02.2017 року, про розгляд адміністративної справи відносно нього йому не було нічого відомо, Вважає постанову необґрунтованою та винесену з порушенням принципів обєктивності та всебічного розгляду справи, з порушенням права на захист. Вказує, що не скоював адміністративні правопорушення, які йому інкримінують, зазначає, що в алкогольному стані не перебував. На його думку, всі покази патрульних та свідків є не правдивими та такими, які не відповідають дійсності. Просить звернути увагу, що має на утриманні малолітню дитину, та той факт, що ні він, ні його дружина ніде не працюють та експлуатація автомобілю є єдиним засобом забезпечення родини.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який просив поновити йому строк на подачу апеляційної скарги та який підтримав доводи своєї апеляційної скарги, пояснення його захисника ОСОБА_3, який пояснив, що ОСОБА_2 не пропустив строк на подачу апеляційної скарги, оскільки він ознайомився з нею вперше 15.03.2017 року, після чого подав апеляційну скаргу 20.03.2017 року, особисто участь у суді першої інстанції він не приймав, так як знаходився на лікарняному, що підтверджується довідкою медичною, яка належним чином завірена головним лікарем, дослідивши матеріали справи, провівши судові дебати, апеляційний суд дійшов до наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно вимог ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Як убачається з матеріалів справи, адміністративні матеріали за ч.2 ст.130, ч.4 ст.122, ст.185, ст.173 КУпАП у відношенні ОСОБА_2 для розгляду надійшли до суду першої інстанції 19.12.2016 року та були розглянути в одному провадженні 14.02.2017 року без участі правопорушника.

З місту постанови суду вбачається, що ОСОБА_2 був повідомлений про день та час розгляду матеріалів про адміністративні правопорушення щодо нього, від його імені до суду надійшло заява з проханням перенести розгляд адміністративної справи у звязку з його хворобою.

Не зважаючи на це, суд поставив під сумнів спосіб надання такої заяви та належність справжньої підпису на заяві ОСОБА_2, зазначивши, що неявка ОСОБА_2 та його представника в судове засідання є зловживання своїми процесуальними правами та намагання уникнути відповідальності.

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_2 вказує, що йому не було відомо про результати розгляду справи 14.02.2017 року, ніяких повідомлень та постанови суду про результат розгляду адміністративної справи він не отримував. Вказує, що про розгляд справи йому було відомо, та він подавав клопотання про перенесення слухання, оскільки знаходився на лікуванні. До клопотання про поновлення строку було надано копію довідки № 73 з Комунальної установи охорони здоровя « Центра первинної медико-санітарної допомоги» м. Рубіжне про тимчасову непрацездатність ОСОБА_2, яка підтверджує, що ОСОБА_2 знаходився на лікуванні з 14.02.2017 року по 17.02.2017 року, з 18.02.2017 року по 21.02.2017 року, з 22.02.2017 року по 24.02.2017 року.

З змісту належно завіреної копії медичної довідки, яка була предявлена в суді апеляційної інстанції правопорушником ОСОБА_2 вбачається, що останній дійсно під час проведення судового засідання у суді першої інстанції знаходився на лікарняному, тобто з поважних причин не міг бути у суді. Крім того, у матеріалах справи є його заяви від 15.03.2017 року та 16.03.2017 року про ознайомлення з матеріалами справи та отримання копії постанови суду, яку він оскаржує.

Даних про те, що правопорушник отримав копію постанови суду до 15 березня 2017 року - немає.

У звязку з чим суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції, розглянувши матеріали про адміністративні правопорушення без участі ОСОБА_2, який з поважних причин не зявився на перше судове засідання, порушив права правопорушника, передбачені ст.268 КУпАП.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 подана до Сєвєродонецького міського суду Луганської області 20.03.2017 року, тобто поза межами строку, встановленого вимогами ст.294 КУпАП, оскільки кінцевою датою для подачі апеляційної скарги є 24.02.2017 року. Однак, у звязку з тим, що у матеріалах справи відсутні достовірні дані про те, коли суд відправив ОСОБА_2 копію прийнятого рішення та коли він її отримав, суд апеляційної інстанції виходить з того, що правопорушник 15.03.2017 року звернувся до суду з клопотанням про ознайомлення з матеріалами адміністративного провадження відносно нього та отримання копії постанови суду від 14.02.2017 року та подав апеляційну скаргу у встановлений законом 10-денний строк з дня отримання копії судового рішення.

Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об'єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що клопотання ОСОБА_2 про поновлення йому строку на апеляційне оскарження судового рішення суду першої інстанції підлягає задоволенню, оскільки він пропустив строк на подачу апеляційної скарги з поважних причин, так як отримав копію постанови суду від 14.02.2017 року тільки 15.03.2017 року.( а.с.80-81 )

Під час апеляційного перегляду обєднаної адміністративної справи щодо ОСОБА_2, останній в судовому засіданні визнав собі винним частково. А саме у тому, що він 12.12.2016 року у період часу з 00-58 год. по 1-00 год. в м. Сєвєродонецьку на проспекті Хіміків біля будинку № 25, що є громадським місцем, в присутності інспекторів патрульної поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5 здійснював нецензурну лайку та чинив злісну непокору законній вимозі поліцейських припинити нецензурну лайку в громадському місці та відмовився предявити документи, що посвідчують особу.

Тобто у нього був факт конфлікту з працівниками поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_4 12.12.2016 року біля будинку № 25 по проспекту Хіміків м. Сєвєродонецьк.

Він згоден з тим, що щодо нього були складені протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.173 та ст.185 КУпАП.

Він дійсно 12.12.2016 року приблизно о 00-40 годин керував автомобілем НОМЕР_1, який належить йому. На цьому автомобілі він зупинився біля будинку № 25 по проспекту Хіміків, зачинив автомобіль та пішов у напрямку до Центрального ринку м. Сєвєродонецьк. Пройшовши 20 метрів, до нього підішли працівники поліції , які стали вимагати у нього документи про його особу. Він відмовив ним у цьому. У звязку з чим між ними виник конфлікт. Працівники поліції почали застосовувати до нього фізичну силу, потім затримали його та доставили його до відділення поліції в м.Сєвєродонецьку в кайданах. Вони просили підписати багато документів за те, що між ними виник конфлікт. Він був згоден з цим. Після цього його відпустили, він сів в автомобіль та поїхав до дому. Йому ніхто не пропонував пройти обстеження на алкоголь. Про те, що щодо нього був складений протокол про адміністративне правопорушення за керування транспортним засобом у нетверезому стані, йому ніхто з працівників поліції не говорив, та тому він від обстеження не відмовлявся. На той час він керував автомобілем разом з пасажиром ОСОБА_7, якого він підібрав біля Центрального ринку, та віз його до дому. ОСОБА_7 бачив як його зупинили патрульні поліцейські.

З іншими протоколами він не згоден, у звязку з тим, що він не відмовлявся від медичного обстеження, яке йому не пропонували. Він підписав документи - протоколи про адміністративні правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП та ч.4 ст.122 КУпАП, розуміючи що вони стосуються його конфлікту з поліцейськими патрульними. Під час складення щодо нього протоколів не було ніяких свідків.

Просить задовольнити його апеляційну скаргу частково.

Його захисник ОСОБА_8 підтримав апеляційні вимоги ОСОБА_2 частково, зазначивши, що суд першої інстанції не всебічно, не в повному обсязі встановив всі обставини, не розглянув справу точно у відповідності з законом, порушивши вимоги ст. 245 КУпАП. У звязку з чим, постанова суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню, а провадження по справі -закриттю у частині притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.4, ст.130 ч.2 КУпАП у звязку з відсутністю в його діях складу та події вищевказаних адміністративних правопорушень. На його думку, суд першої інстанції безпідставно спростив процедуру судового розгляду адміністративних справ такої категорії та поспішно прийняв рішення. Суд дав невірну оцінку показам свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_4, та іншим матеріалам адміністративної справи, а саме поясненням свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, які не були безпосередньо допитані у суді. Їх пояснення не мають доказового значення. Також з пояснень ОСОБА_11 незрозуміло як він фізично міг запамятати дані автомобіля ОСОБА_2, та розпізнати його на відстані, та знати про його стан. З пояснень свідків патрульних поліцейських ОСОБА_6 та ОСОБА_12, які були допитані у суді, не вбачається, що вони вказують на те, що ОСОБА_2 знаходився у стані алкогольного спяніння під час його затримання. Вони говорили лише за те, що він чинив їм опір. І хоча у матеріалах справи відсутні письмові докази того, що ОСОБА_2 вчинив порушення громадського порядку та вчинив злісну непокору працівнику поліції, він визнає свою провину, тому що дійсно вчинив непокору працівникам поліції. При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_2 суд не врахував його майновий стан, його особу, сімейний стан.

Перевіряючи інші доводи апеляційної скарги, апеляційний суд встановив наступне.

Щодо правопорушника ОСОБА_2 12.12.2016 року працівниками поліції ОСОБА_12, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 було складено 4 (чотири) протоколів про адміністративні правопорушення у період часу з 00-50 год. до 2-00 год., а саме: протокол серії АП № 144654 за ч.2 ст.130 КУпАП( ОСОБА_13В.), протокол серії АП 1 № 145384 за ч.4 ст.122 КУпАП( ОСОБА_4В.), протокол серії АА № 313591 за ст.185 КУпАП (ОСОБА_12В.), протокол серії АА № 313590 за ст.173 КУпАП (ОСОБА_12В.). Крім того, щодо ОСОБА_2 був складений протокол КИ № 025134 про адміністративне затримання за ст.185 КУпАП (ОСОБА_12В.) для припинення адміністративного правопорушення, складання протоколу про адміністративне правопорушення.( а.с. 3,15,22,31, 33).

З змісту постанови суду першої інстанції від 14.02.2017 року вбачається, що всі вищезазначені протоколи про адміністративне правопорушення були судом досліджені, вислухані у якості свідків працівники поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_12

З пояснень цих свідків слідує, що вони 12.12.2016 року у нічний час помітили автомобіль «CHEVROLET Lacetti» ще на вулиці Єгорова та прослідували за ним. Автомобіль виїхавши на пр. Хіміків не пропустив пішохода на пішохідному переході. Потім водій поставив автомобіль на парковці біля будинку № 25 по проспекту Хіміків. Вони підійшли до автомобіля, коли ОСОБА_2 вийшов з автомобіля, з місця водія та почав уходити від автомобіля. Вони вимагали зупинитись, але він вимоги не виконував, тому вони застосували силу. ОСОБА_2 гучно лаявся, документи надавати відмовлявся, на зауваження не реагував, законні вимоги поліцейських не виконував.

На підставі наданих протоколів про адміністративні правопорушення , складених у тому числі вищевказаними свідками, а також письмових пояснень ОСОБА_11, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_14, постанови Рубіжанського міського суду Луганської області від 01.08.2016 року щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності ч.1 ст.130 КУпАП, письмових пояснень поліцейського ОСОБА_5, рапортів інспектора поліції ОСОБА_12, інспектора патрульної поліції ОСОБА_15, суд першої інстанції прийшов до висновку, що в судовому засіданні знайшло своє підтвердження скоєння ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.122, ч.2 ст.130, 173, 185 КУпАП, а саме : створення аварійної обстановки, відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконання ним службових обовязків.

При цьому суд врахував особу правопорушника ОСОБА_2, виходячи з того, що він відповідно до постанови Рубіжанського міського суду Луганської області від 01.08.2016 року вже притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та постанова набрала законної сили 18.08.2016 року.

Виходячи з того, що суд першої інстанції безпосереднього не заслухав пояснення свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10, ОСОБА_16, ОСОБА_14 у суді в установленому законом порядку, та вищезазначені свідки на зявилися за судовим викликом до апеляційного суду, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості перевірити обґрунтованість та законність складених щодо правопорушника ОСОБА_2 протоколів про адміністративні правопорушення за ч.4 ст.122 та ч.2 ст.130 КУпАП 12.12.2016 року у м.Сєвєрдонецьку по вул. Партизанська, 16.

Що стосується пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_12, то вони лише підтверджують факт конфлікту між ними та ОСОБА_2, у звязку з чим були складенні протоколи про адміністративне правопорушення за ст.ст.173,185 КУпАП щодо ОСОБА_2 12.12.2016 року.

При цьому суд апеляційної інстанції виходить з того, що ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»зобовязує суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ дотримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.(рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 р.), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартами доказування « поза розумним сумнівом» ( рішення від 18.01.1978 року у справі « Ірландія проти Сполученого Королівства»( п.161, заява № 25).

Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності із ст. 9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, протесту прокурора суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінюючи наведені вище обставини, апеляційний суд вважає за необхідним частково задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3

Постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 14.02.2017 року, якою ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.122 та ч.2 ст.130 КУпАП та притягнутий до адміністративної відповідальності: за ч.4 ст.122 КУпАП у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1(один) рік; за ч.2 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 1200 (однієї тисячи двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян) ,що складає 20400 грн.,з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3(три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу - скасувати, адміністративне провадження закрити у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі ч.1 п.1 ст. 247 КУпАП.

В інший частини постанову Сєвєродонецкого міського суду Луганської області від 14.02.2017 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.173 КУпАП у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 7 (семи) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 119 грн., та за ст.185 КУпАП у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі ( пятнадцяті) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 255 грн.- залишити без змін.

На підставі ст.36 КУпАП накласти на ОСОБА_2 стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме за ст.185 КУпАП у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі ( пятнадцяті) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 255 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.294, ч. 1 п. 1 ст. 247 КУпАП, апеляційний суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання ОСОБА_2 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 14.02.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбачених ч. 4 ст. 122, ч.2 ст.130, ст. 173, ст. 185 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 14.02.2017 року, якою ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.122 та ч.2 ст.130 КУпАП та притягнутий до адміністративної відповідальності: за ч.4 ст.122 КУпАП у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1(один) рік; за ч.2 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 1200 (однієї тисячи двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян) ,що складає 20400 грн.,з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3(три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу - скасувати, адміністративне провадження закрити у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі ч.1 п.1 ст. 247 КУпАП.

В інший частини постанову Сєвєродонецкого міського суду Луганської області від 14.02.2017 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.173 КУпАП у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 7 (семи) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 119 грн., та за ст.185 КУпАП у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі ( пятнадцяті) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 255 грн.- залишити без змін.

На підставі ст.36 КУпАП накласти на ОСОБА_2 стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме за ст.185 КУпАП у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі (пятнадцяті) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 255 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовій збір в розмірі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп..

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Луганської області: ОСОБА_1