Справа № 183/1397/17
№ 3/183/652/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

11 квітня 2017 року м. Новомосковськ

Суддя Новомосковського міськрайонного суду Мороховець О.В., розглянувши матеріали, що надійшли Державної служби України з питань праці (держпраці) Головного управління держпраці у Дніпропетровській області, відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1, директора Державне підприємство "Новомосковське лісове господасртво", проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2;

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.41 КУпАП, -

в с т а н о в и л а :

В провадження Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла справа про адміністративне правопорушення, де в протоколі № 59/4.1-10, складеному 06 березня 2017 року зазначено, що відповідно до наказу від 07.04.2016 року № 172-к п з 07 квітня 2016 року ОСОБА_1, знаходиться на посаді директора Державного підприємства "Новомосковське лісове господарство". У зв'язку з невиконанням обов'язків статуту було допущено порушення вимог законодавства про працю в частині: у період з 07.04.2016 року 06.03.2017 року, у Державному підприємстві "Новомосковське лісове господарство", місцезнаходження юридичної особи: 51283, Дніпропетровська обл., Новомосковський район, с. Піщанка, вул. Червоний Кут, буд.1, внаслідок невиконання вимог посадової інструкції, порушив вимоги законодавства з питань праці, а саме:

Відповідно до ч.1 ст. 24 ЗУ "Про оплату праці" та ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Отже, невиплата заробітної плати протягом семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата, є порушенням прав працівника. Також, право працівника на отримання заробітної плати не рідше двох разів на місяць належить до числа умов, визначених законодавством і не може бути погіршене ні за згодою сторін, ні на підстав колективного договору. Заробітна плата у Державному підприємстві (згідно наданої до перевірки довідки про виплату заробітної плати працівникам підприємства) за другу половину грудня сплачена 23.12.2016 року, заробітна плата за першу полови січня сплачена 10.02.2017 року, що порушує вимоги ч.1 ст.115 КЗпП України: " Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата".

Днем звільнення вважається останній день роботи. У цей день працівникові має бути повністю виданий розрахунок із заробітної плати: має бути видана заробітна плата, включали оплату праці за останній день роботи, компенсація за невикористані дні відпустки. В ході перевірки встановлено, що у Державному підприємстві не своєчасно здійснюється розрахунок з працівниками при звільнені. Згідно наданої до перевірки відомості на виплату грошей від 20.10.2016 року, ОСОБА_2, якого звільнено 18.10.2016 року виплата розрахункових коштів здійснена 20 жовтня, що порушує вимоги ч.1 ст. 116 КЗпП: " При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум".

Передбачений ч. 1 ст. 117 КЗпП України обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Як зазнавалось вище ОСОБА_2 звільнили 18.10.2016 року, а виплата всіх сум, що належать працівнику при звільнені була здійснена 20.10.2016 року, але середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку не нараховане та не сплачено, що порушує вимоги ч. 1 ст. 117 КЗпП України: " В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку."

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав та пояснив, що дійсно була несвоєчасна виплата заробітної плати, однак їх підприємство є державним та фінансується з державного бюджету. На цей час заборгованість по заробітній платі погашена і своєчасно проводиться її виплата.

Дослідивши справу про адміністративне правопорушення, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП, оскільки відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце складення, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвище, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1, складений з недотриманням порядку відповідно до ст. 256 КУпАП, а саме в протоколі не вказано час вчинення і суть адміністративного правопорушення, вважаю, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

На підставі вищезазначеного, керуючись п.1 ст. 247, ст. 256, п.3 ст. 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст. 41 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.В. Мороховець