Справа № 359/4580/17 Головуючий у І інстанції Гончаров О. М.
Провадження № 33/780/798/17 Доповідач у 2 інстанції Гриненко
Категорія 147 22.09.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 вересня 2017 року суддя Апеляційного суду Київської області Гриненко О.І. розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 червня 2017 року, прийняту відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Рівненської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 червня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно із постановою суду, ОСОБА_1 28 травня 2017 року о 21 годині 20 хвилин, керував автомобілем «Фольксваген», реєстраційний номер НОМЕР_1, по вул. Київський шлях у м. Бориспіль, Київської області, у стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується результатами огляду за допомогою спеціального технічного засобу «Drager ARHK № 0130 (проба позитивна 1,84 ‰), чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 червня 2017 року в якій просив оскаржувану постанову скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Обґрунтовуючи вимоги своєї апеляційної скарги, ОСОБА_1 посилається на те, що суд першої інстанції необ'єктивно розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно нього та прийшов до невірних висновків. На думку апелянта, протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП був складений працівниками патрульної поліції відносно нього необґрунтовано, так як дійсно перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, він транспортним засобом, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, не керував, а знаходився в автомобілі з метою взяти гроші для придбання продуктів. Крім того, апелянт зазначає, що суд першої інстанції про дату і час розгляду справи його не повідомив, чим позбавив можливості реалізувати свої права, передбачені ст.268 КУпАП, зокрема надавати пояснення на підтвердження своєї невинуватості у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 червня 2017 року, посилаючись на те, що зазначений строк пропущений ним з поважних причин, а саме в результаті неповідомлення його судом першої інстанції про час та дату розгляду справи, а також невчасного направлення йому копії оскаржуваної постанови суду.

Вимоги ОСОБА_1 про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 червня 2017 року є обґрунтованими, так як матеріали справи дійсно не містять будь-яких доказів щодо повідомлення ОСОБА_1 про дату розгляду справи, а також про виконання судом вимог ч.1 ст.285 КУпАП щодо направлення в триденний термін після ухвалення копії постанови особі, відносно якої її винесено.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який в судовому засіданні 15 вересня 2017 року підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив її задовольнити, допитавши свідка, вивчивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, зокрема, дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 164109 від 28 травня 2017 року (а.с.2), даними тестування водія ОСОБА_1 спеціальним технічним засобом, згідно із яким ступінь сп'яніння водія становив 1,84 проміле (а.с.3), актом огляду на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_1 з використанням спеціальних технічних засобів, проведеного в присутності двох свідків (а.с.4), поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.5, 6), а також даними відеозапису з бодікамер поліцейського (а.с.14), яким суд першої інстанції дав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновки суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, знайшли своє підтвердження і під час апеляційного перегляду справи.

Так, допитана в ході апеляційного розгляду поліцейський Управління патрульної поліції в м. Бориспіль ОСОБА_4 підтвердила факт зупинки 28 травня 2017 року приблизно о 21 годині по вул. Київський шлях на автостоянці магазину «Сільпо» транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1, який перебував з явними ознаками алкогольного сп'яніння. За результатами огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння за допомогою спеціального технічного засобу було підтверджено наявність у зазначеного водія алкоголю в крові 1,84 проміле.

З урахуванням вищезазначеного, вважаю, що постанова Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 червня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою і апеляційних підстав для її скасування не вбачаю.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначене в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП, та з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини та його відношення до вчиненого.

Суд апеляційної інстанції погоджується з твердженням ОСОБА_1 про порушення судом першої інстанції його права, передбаченого ст.268 КУпАП, на безпосередню участь у розгляді справи. Разом з тим, зазначене порушення не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови, так як права, передбачені вказаною статтею, на неможливість реалізації яких посилається апелянт, були ним реалізовані під час перегляду постанови апеляційним судом.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 червня 2017 року, винесеної відносно нього.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 червня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Гриненко