Справа № 418/118/17-п
Провадження по справі №3/418/48/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

смт. Мілове

Суддя Міловського районного суду Луганської області Гуцол М.П.

за участі прокурора: Окопного С.В.;

особи, що притягається до адаміністративної відповідальної: ОСОБА_1;

захисника ОСОБА_2,

розглянувши протокол про адміністративне правопорушення який надійшов від департаменту захисту економіки Управління захисту економіки в Луганській області відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого першим заступником голови Міловської районної державної адміністрації, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_2 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

до суду надійшли протоколи про вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 та ч.2 ст 172-7 КУпАП № 43 та 44 від 16 лютого 2017 року відносно ОСОБА_1.

Зі змісту даних протоколів слідує, що ОСОБА_1, будучи державним службовцем, а саме в.о. голови, першим заступником голови Міловської районної державної адміністрації, відповідно до п.п. "в" ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» будучи субєктом відповідальності за корупційні правопорушення, не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів та невідкладно не повідомив депутатський корпус Міловської районної державної адміністрації про наявність у нього реального конфлікту інтересів та вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, що передбачено п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції».

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП не визнав, пояснив суду, що видаючи розпорядження про преміювання себе діяв поза межами наданих йому службових повноважень, стосовно своєї дружини ОСОБА_3 приймав рішення про її преміювання на основі подання керівника апарату у межах фонду заробітнгої плати. Також зазначив, що ОСОБА_3 преміювалась наряду із іншими працівниками апарату райдержадміністрації у однаковому розмірі. Просив суд закрити провадження у даній справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Захисник ОСОБА_2 у судовому засіданні вказав на ряд недоліків під час складання та оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, зазначив, що ОСОБА_1видаючи розпорядження про преміювання себе діяв поза межами наданих йому службових повноважень, стосовно своєї дружини ОСОБА_3 приймав рішення про її преміювання на основі подання керівника апарату у межах фонду заробітнгої плати. Також зазначив, що ОСОБА_3 преміювалась наряду із іншими працівниками апарату райдержадміністрації у однаковому розмірі. Просив суд закрити провадження у даній справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні, вказав, що протоколи про вчинення адміністративного правопорушення від 16.02.2017 року, складені відповідно до чинного законодавства, та вина ОСОБА_1,повністю підтверджується матеріалами адміністративної справи. Вважає можливим накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Суд розглядає справу у межах обставин, викладених у протоколах про вчинення адміністративного правопорушення та на основі тих доказів, які стосуються обставин вчинення адміністративного правопорушення, які лягли в основу складання зазначених вище протоколів.

За змістом ст.ст. 252-280 КпАП Українипри розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, судовим розглядом встановлено, що згідно Розпорядженням Міловської районної державної адміністрації «Про переведення ОСОБА_1М.» № 16-к від 16.03.2011 року ОСОБА_1 призначено на посаду першого заступника голови райдержадміністрації на якій останній працює по теперішній час.

Розпорядженням Міловської райдержадміністрації «Про покладання обовязків голови райдержадаміністрації» « 116 к від 10.06.2015 року на ОСОБА_1 покладено виконання обовязків голови райдержадміністрації з 15.06.2015 року до 30.06.2015 року Також встановлено, що згідно розпорядження Міловської районної державної адміністрації «Про призначення ОСОБА_3В.» № 58-к від 01.09.2011 року остання займала посаду головного спеціаліста відділу ведення державного реєстру виборців апарату Міловської районної державної адміністрації.

23.06.2015 року ОСОБА_1 перебуваючи на посаді першого заступика голови, виконуючи обовязки голови Міловської районної державної адміністрації видав розпорядження «Про преміювання працівників апарату райдержадміністрації» № 127-к за власним підписом про преміювання працівників апарату Міловської районної державної адміністрації, у тому числі собе особисто, як першого заступника голови Міловської районної державної адміністрації та своєї дружини ОСОБА_3

Відповідно до інформації наданої Міловською районною державною адміністрацією встановлено, ОСОБА_1 є державним службовцем категорії «Б» 5 ранг. На підставі особових карток ОСОБА_1 та ОСОБА_3 встановлено родинний зв'язок між останніми, як чоловіка та дружини.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які є службовими особами Міловської районної державної адміністрації слідує, що премія згідно Розпорядження № 127-к від 23.06.2015 року була нарахована та виплачена у повному обсязі, а також, що від ОСОБА_1 не надходило повідомлення про наявність реального конфлікту інтересів.

Аналогічна інформації щодо ненадходження від ОСОБА_1 усних чи письмових заяв про наявність реального конфлікту інтересі міститься і у листі відповіді на запит Начальника УЗЕ в Луганській області за № 4/04/-26/86 від 13.01.2017 року.

Разом з тим, суд враховує ту обставину, що на момент прийняття розпорядження про преміювання від 23.06.2017 року № 127 ОСОБА_1 виконував обовязки голови Міловської районної державної адміністрації, його безпосередній керівник ОСОБА_7 у період з 15 червня 2015 року по 30 червня 2015 року перебував у відпустці, що підтверджується наявною у матеріалах спраиви копією розпорядження від 10.06.2015 року № 116-к.

Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені упунктах 1,2 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна булла дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.

Так, із протоколів про адміністративне правопорушення № 43 та № 44 від 16.02.2017 року слідує, що ОСОБА_1 не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів та невідкладно не повідомив депутатський корпус Міловської районної державної адміністрації про наявність у нього реального конфлікту інтересів.

Суд критично оціює дане посилання оскільки згідно ст. 1 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" районна державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади та депутатського корпусу не має, а відтак, посилання у протоколах № 43 та № 44 від 16.02.2017 року на обовязок повідомлення депутатського корпусу не підтверджується нормами чинного законодавства України.

Згідно п.18 розділу І функціональних обовязків голови, першого заступника голови та заступника голови районної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови Міловської районної державної адміністрації № 166 від 23.05.2014 року у разі відсутності голови райдержадміністрації його функції та повноваження виконує перший заступник голови. Тобто, на момент виконання обов'язків голови ОСОБА_1 не мав об'єктивної можливості повідомити свого безпосереднього керівника про наявність у нього реального конфлікту інтересів оскільки, такий керівник був відсутній і його функції виконував сам ОСОБА_1

Стосовно неповідомлення Національного агенстав з питаннть запобізання корупції суд зазначає наступне.

Як юридична особа Національне агенство зареєстрована 30.03.2016 року тому, на момент прийняття розпорядження 23.06.2015 року № 127-к ОСОБА_1 не міг надіслати повідомленя про наявність у нього потенційного чи реального конфлікту інтересів з об'єктивних причин.

Відповідальність за ч.1 ст.172-7 КУпАП настає в разі неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

При цьому неповідомлення особою про наявність конфлікту інтересів повинно здійснюватись з метою приховання можливостей цієї особи для прийняття відповідних рішень.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 діяв в умовах очевидності.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутня об'єктивна сторона, а відтак і відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КУпАП.

Також судом встановлено, що Розпорядженням голови Міловської районної державної адміністрації № 330 від 21 серпня 2012 року затверджено положення про преміювання працівників апарату та структурних підрозділів Міловської районної державної адміністрації.

Так, за змістом п. 1.3 згаданого Положення, дія цього положення не поширюється на преміювання голови, першого заступника та заступників голови райдержадміністрації.

Видаючи розпорядження про преміювання від 23.06.2015 року № 127-к в частини преміювання себе особисто ОСОБА_1 діяв поза межами наданих йому службових повноважень.

За таких обставин суд приходить до висновку, що адмінстративна відповідальність за вчинення адмінстративного правопорушення, передбаченного ч.2 ст. 172-7 КпАП України наступає тільки у випадку коли особа вчиняє або не вчиняє дії під час викинання службових повноважень.

Стосовно дій ОСОБА_1 в частні преміювання ОСОБА_3 суд дійшов до наступних висновків.

Відповідальність особи за ч.2 ст. 172-7 КУпАП настає у випадках, коли ця особа вчиняє дії чи приймає рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до ст.172-7 КУпАП «реальний конфлікт інтересів» - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

В ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» дано визначення «приватний інтерес» - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв'язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 приймав рішення про преміювання всіх працівників апарату райдержадміністрації, в тому числі самого себе та своєї дружини.

Однак в протоколі не зазначено як це вплинуло на об'єктивність або неупередженість прийнятого ним рішення, що є невід'ємною частиною об'єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-7 КУпАП, оскільки «реальний конфлікт інтересів» згідно ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» вимагає, щоб суперечність між приватним інтересом та службовими обов'язками впливала на об'єктивність або неупередженість вчинення чи невчинення дій.

Фактичні обставини, навпаки підтверджують, що даний конфлікт жодним чином не міг вплинути на об'єктивність прийнятих ним рішень, оскільки ОСОБА_1 підписував розпорядження про преміювання до свята всіх без виключення працівників з однаковим розміром премії, а тому не міг вплинути на об'єктивність або неупередженість своїх дії.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_8 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 та його захисника на ті обставини, що закінчився строк притягнення до адміністративної відповідальності, не можуть бути підставою для закриття провадження в звязку з тим, що в даному випадку ОСОБА_1 обвинувачується у вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, а відповідно до ч.3 ст. 38 КУпАП України адміністративне стягнення, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення. Датою виявлення правопорушення суд вважає 16.02.2017 та з урахуванням часу зупинення провадження у справі вказаний вище строк не сплинув.

Керуючись ст.ст. 9-11, ч.2 ст. 172-7, ст.ст. 221, 247, 252, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за обвинуваченням у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП України, згідно п.1 ст. 247 КпАП України, у звязку з відсутністю складу правопорушення - закрити.

Постанова набирає законної сили після сплису строку на її апеляційне оскарження.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів до апеляційного суду Луганської області, який розташований у м. Сєвєродонецьк Луганської області шляхом направлення скарги через Міловський районний суд луганської області.

Суддя: ОСОБА_9