БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1461/17
Провадження № 3/497/432/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2017 року суддя Болградського районного суду Одеської області Кравцова Алла Валентинівна, розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, місце проживання якої зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серії КМ №927159, що виданий 26.11.2014 року Ізмаїльським РВ ГУДМС України в Одеській області,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

27.09.2017 року працівниками Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АА №757471, згідно якого 18.09.2017 року ОСОБА_1, приблизно о 18:00, перебуваючи в своєму домоволодінні, розташованому за адресою: вул.Сельсовєтська,33 у с.Василівка Болградського району Одеської області, в ході бесіди по мобільному телефону висловлювалась нецензурної лайкою на адресу своєї дочки ОСОБА_2, 04.06.2000р. народження, тим самим допустив психологічне насильство в сім'ї, за що передбачена адміністративна відповідальність ст.173-2ч.1 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердила, що дане порушення мало місце, пояснивши, що в її середньої дочки ОСОБА_2, якій 17 років, складний період, вона навчалася в технікумі в м.Ізмаїл, але нещодавно повернулася додому, заявивши, що навчатися більше не хоче, була вдома, але потім пішла з дому, зібралася заміж, потім повернулася додому, наразі, після сварки з відчимом (її, ОСОБА_1, другим чоловіком), знову пішла з дому, влаштувалася на роботу. Усім каже, що її з дому вигнали, тому вона, ОСОБА_1, дуже хвилюється за дочку та її долю, перенесла двічі інсульт, погано себе почуває, виховує ще одну дитину - маленьку (в неї їх усього троє, старша вже повнолітня і живе окремо), звісно ж, лається на середню дочку, просить повернутися додому, намагається пояснити, що потрібно навчатися, і розмова по телефону була на підвищених тонах, у тому числі з вживанням нецензурних слів, бо не стрималася, розкаюється у своєму вчинку, просить суд не призначати надто суворого стягнення, оскільки в їхній сім'ї важке матеріальне становище, вона не працює, хворіє, перебуває знову у передінсультному стані, зрозуміла, що з дочкою потрібно бути полагіднішою, більше не буде допускати правопорушень.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши ОСОБА_1, суд дійшов висновку, що в її діях вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, за кваліфікуючою ознакою - вчинення насильства в сім'ї, тобто, умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні вищезазначеного правопорушення хоча й підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення з доданими до нього поясненнями, поясненнями самої ОСОБА_1, наданими нею суду, висновком про закриття провадження з розгляду повідомлення ОСОБА_2 від 25.09.2017 року, іншими матеріалами справи, що були досліджені судом, і яким надано належну оцінку, проте, враховуючи віктимну поведінку потерпілої, - про що стверджувала обвинувачена у судовому засіданні, відсутність відомостей щодо перебування цієї родини на обліку як неблагополучна, суд дійшов висновку, що правопорушення, яке скоїла ОСОБА_1, є незначним з огляду на відсутність доказів щодо нецензурних висловлювань, та відсутність свідків сварки, тяжких наслідків та матеріальних збитків від її дій, та враховуючи ї ставлення до вчиненого, визнання вини, розкаяння.

Відповідно до ст.22 КУпАП України, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

На підставі наведеного, враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника - її стан здоров'я - після інсульту, відсутність негативної характеристики, тяжке матеріальне становище, вину визнає, у скоєному розкаюється, суд дійшов висновку про можливість звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням з роз'ясненням чинного законодавства.

Згідно вимог п.5ч.2ст.4 Закону України «Про судовий збір», в разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір, однак, згідно ст.24 КУпАП, - усне зауваження не є видом адміністративного стягнення, а відтак судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 9-11, 22, 33, 40-1, 173-2ч.1, 221, 268, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та, на підставі ст.22 КУпАП, звільнити її від адміністративної відповідальності у зв'язку з малозначністю вчинка, оголосивши їй усне зауваження у суді.

Провадження у справі закрити на підставі ст.284ч.2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, або її законним представником протягом десяти днів з дня її ухвалення, - до Апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області.

Суддя А.В. Кравцова