Справа № 447/671/17 Головуючий у 1 інстанції: Головатий А.П.
Провадження № 33/783/590/17 Доповідач: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2017 року Апеляційний суд Львівської області у складі:

судді Стельмаха І.О.,

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності,- ОСОБА_1 та його захисника - адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 20 квітня 2017 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Миколаївського районного суду Львівської області від 20 квітня 2017 року,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення - штраф у розмірі 10 200 грн. у дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 у дохід держави 320 грн. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 04 березня 2017 року о 21 год. 45 хв. на автодорозі Київ-Чоп керував автомобілем «ЗАЗ», р.н. «ВС 4651 АЕ», з ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

На постанову судді Бобиляк Д.Я. подав апеляційну скаргу, яку в подальшому змінив та доповнив, в якій просить постанову судді скасувати та звільнити його від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП, а провадження закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги з урахуванням змін та доповнень ОСОБА_1 покликається на те, що в порушення вимог ст. 268 КУпАП справу було розглянуто без його участі, чим порушено його права, а саме надавати пояснення, подавати клопотання тощо. Він не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан спяніння, а лише відмовився від застосування щодо нього приладу «Драгер», оскільки він недовіряє показникам даного приладу і наполягав на проведенні огляду в медичному закладі. При складанні щодо нього протоколу присутній не був, підписався лише за отримання протоколу, і то під тиском працівників поліції. Вписані у протокол свідки його не бачили, і ні свідки, ні працівники поліції в їх присутності з ним не спілкувались. Вважає, що протокол складений з порушенням вимог законодавства і його прав, зокрема, права на захист. При винесенні постанови суд не врахував положення ст. 33 КУпАП. Суд першої інстанції безпідставно не застосував щодо нього положення ст. 21 КУпАП, про що було заявлено клопотання від імені ГО «Гуманітарні ініціативи», членом якої він є. Зазначає, що у стані алкогольного спяніння він не перебував; від проходження огляду не відмовлявся, а обстеження не зміг пройти через отримання після ДТП тілесних ушкоджень та перебуванням у шоковому стані; до адміністративної відповідальності притягується вперше; відсутні негативні наслідки та обтяжуючі обставини, що свідчить про наявність підстав для застосування положення ст. 21 КУпАП. Його дії невірно кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки він на протязі року вже притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому його дії слід було кваліфікувати за ч.2 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та пояснив, що він відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного спяніння лише на місці зупинки транспортного засобу, оскільки перебуваючи у шоковому стані після події та від отриманих тілесних ушкоджень потребував госпіталізації, однак працівники поліції замість надання йому допомоги склали щодо нього протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2 на підтримку апеляційних вимог, вивчивши матеріали справи та дослідивши докази, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді, оскільки висновок судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серія БР № 261397, складеним щодо ОСОБА_1 від 04 березня 2017 року, відповідно до якого ОСОБА_1 на автодорозі Київ-Чоп (583 км + 800 м) керував автомобілем «ЗАЗ», р.н. «ВС 4651 АЕ», з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП(а.с.1);

актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів(а.с.3);

рапортом інспектора ВПОДДЗ батальйону № 3 УПП у м. Львові ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_3О.(а.с.4);

письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.5, 6).

Покликання апелянта на неповноту з'ясування судом обставин справи, є безпідставними й суд їх до уваги не бере. Суддею першої інстанції досліджено наявні в справі докази, яким суддя надав належну оцінку й навів у своєму рішенні.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме: письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5; даними відеозапису події, яка мала місце 04 березня 2017 року з участю ОСОБА_1, збереженому на оптичному носієві інформації (компакт диску DVD).

З оглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1, у присутності свого захисника - адвоката ОСОБА_2, свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, на вимогу поліцейського відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння (на місці події та в медичному закладі). Працівники поліції неодноразово розяснювали ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема, право на захист, а також наслідки відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння. Також працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 викликати швидку медичну допомогу, від чого той відмовлявся.

Покликання ОСОБА_1 на те, що протокол про адміністративне правопорушення мав бути складений за ч.2 ст. 130 КУпАП, а не за ч.1 ст. 130 КУпАП, як на підставу скасування судового рішення, суд до уваги не бере.

Суддя правильно розглянув справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 в межах протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, виходячи при цьому з наявних у справі даних, та достовірно встановленого факту відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, й підставно визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 про порушення працівниками поліції вимог закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, про відсутність свідків фактичним обставинам справи не відповідають і спростовуються доказами у справі, зокрема, відеозаписом події.

Обставини, які б виключали провадження в справі відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Законних підстав для застосування щодо ОСОБА_1 ст. 21 КУпАП, апеляційний суд не вбачає.

Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік накладене у межах санкціїї ч.1 ст. 130 КУпАП, з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 20 квітня 2017 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Стельмах