АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУДМІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 листопада 2017 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Журавель О.О., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та її захисника ОСОБА_4. розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 10 січня 2017 року, -

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_3 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Як вбачається із постанови суду та протоколу про адміністративне правопорушення, 22.10.2016 року приблизно о 04 год. 40 хв., рухаючись по пр. Бажана при виїзді на Південний міст в Дарницькому районі м. Києва, ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Peugeot»д.н.з. НОМЕР_1, була зупинена працівниками поліції, які виявили у водія ознаки алкогольного сп'яніння, j саме: запах алкоголю з порожнини рота. Огляд ОСОБА_3 на стан сп'яніння проводився в присутності двох свідків за допомогою приладу «Drager», який показав результат - 1,21 %, що свідчить про те, що ОСОБА_3 перебувала в стані алкогольного сп'яніння.

Не погодившись із постановою судді першої інстанції, вважаючи її незаконною, необґрунтованою і такою, що постановлена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження на обґрунтування чого зазначає наступне.

Пропущений строк на апеляційне оскарження апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції хоч і повідомлено належним чином про день та час судового засідання, однак за наявності поважних причин, ОСОБА_3 не мала фізичної змоги з'явитися в судове засідання, що позбавило її права на захист та безпосередню участь у справі.

Так, на судове засідання, що було призначене на 30.11.2016р. об 10:00 год. ОСОБА_3 не з'явилась, оскільки в період з 28.11.2016 року по 02.12.2016 року вона перебувала на стаціонарному лікуванні в КЗКОР «Київська обласна клінічна лікарня», що підтверджується належними та допустимими доказами.

На судове засідання, що було призначене на 15.12.2016р. об 11:00 год. не з'явилась, оскільки в період з 13.12.2016 року по 19.12.2016 року перебувала на стаціонарному лікуванні в КЗКОР «Київська обласна клінічна лікарня», що підтверджується копію Виписки із медичної карти стаціонарного хворого №18602/1779 від 19.12.2016 року.

На судове засідання, що було призначене на 04.01.2017р. об 09:00 год. не з'явилась, оскільки в період з 02.01.2017 року по 09.01.2017 року в неї заздалегідь було заплановане закордонне відрядження до Турецької Республіки, м.Стамбул (15-та Міжнародна туристична виставка). На доказ даного факту надано копію запрошення Турецької сторони та викуплені заздалегідь електронні авіа білети за маршрутом Україна - Турецька Республіка - Україна.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що по-перше, примірник протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 358093 від 22.10.2016року, який є в матеріалах справи (а.с. 2) є відмінним від того примірника, що було надано ОСОБА_3 на руки працівниками поліції; по-друге, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено Акт огляду особи на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складання якого є обов'язковим у відповідності до пункту 3 Розділу II Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 за № 1395; по-третє, ОСОБА_3 безпідставно відмовлено працівниками поліції у процедурі огляду на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я, так як вона не згодна була з результатами огляду, що проводився спеціальним технічним пристроєм.

Підсумовуючи доводи апеляційної скарги апелянт вважає, що розглядаючи справу, суд першої інстанції значно відступив від принципів повноти та об'єктивності судового розгляду, що призвело до винесення незаконного та необґрунтованого рішення. На підставі цього ОСОБА_3 просить постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 10 січня 2017 року щодо про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження у цій справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши їхні доводи, вивчивши матеріали справи, перевіривши причини пропуску строку на апеляційне оскарження приходжу до висновку, що строк на апеляційне оскарження оскаржуваної постанови слід поновити, оскільки він був пропущений з поважних причин, а вказану постанову суду скасувати виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді даної справи суддя суду першої інстанції цих вимог в повній мірі не дотримався, надані докази, які мали значне значення для правильного вирішення справи не оцінив, що призвело до винесення незаконного та необґрунтованого рішення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, при розгляді цієї справи суддею до кінця не встановлено фактичні обставини справи, та чи підлягає ця особа адміністративній відповідальності, як не були вони належним чином встановлені працівниками патрульної поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, при винесенні оскаржуваної постанови суддя місцевого суду на допущені інспектором поліції порушення при складенні протоколу про адміністративне правопорушення уваги не звернув, оцінки та аналізу наявним у справі доказам не надав, позбавив ОСОБА_3 права на захист, розглянувши справу у її відсутність, та в порушення вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП України, не з'ясував усі обставини справи в їх сукупності, унаслідок чого, за відсутності в матеріалах справи належних доказів, дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

В апеляційному засіданні ОСОБА_3 пояснила, що не згодна була з складеним на неї протоколом, про що вона в ньому і зазначила, оскільки, результати огляду на стан сп'яніння здалися їй сумнівними, бо їй дали не герметично запакований мундштук до пристрою «Драгер», у зв'язку з чим, просила працівників поліції пройти такий огляд у спеціальному закладі охорони здоров'я на, що їй було відмовлено. Крім того, відмінність у протоколі з копією, що надано ОСОБА_3, свідчить про те, що протокол, який міститься в матеріалах справи було заповнено у її відсутність, що є неприпустимим у відповідності з чинним законодавством.

До того ж, в апеляційне засідання був викликаний працівник поліції ОСОБА_5, яким було складено протокол стосовно ОСОБА_3, який не зміг надати ґрунтовних пояснень щодо відмінностей наявних у протоколі та копії до цього протоколу, пояснивши, що йому не відомо як це вийшло.

Дослідивши матеріали справи, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення працівника поліції, вважаю, що суд першої інстанції не вжив всіх необхідних та достатніх для встановлення істини у справі заходів, не усунув суперечності в доказах, а до того ж, не надав належної правової оцінки винуватості ОСОБА_3

За наявності відзначених недоліків та суперечностей при вирішенні цієї справи, суддя апеляційної інстанції на даний час позбавлений можливості прийняти остаточне рішення по даній справі, а тому вважаю за необхідне скасувати постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 10 січня 2017 року, а матеріали справи повернути до Управління патрульної поліції в м. Києві ДПП України для проведення додаткової перевірки та доопрацювання. При цьому, задоволення апеляційних вимог ОСОБА_3, враховуючи вищевикладене, є передчасним і на даному етапі розгляду справи неможливим.

Під час проведення додаткової перевірки працівникам патрульної поліції необхідно усунути недоліки та суперечності, що присутні в протоколі про адміністративне правопорушення, допитати повторно свідків у встановленому законом порядку, перевірити докази, після чого, за необхідності, повторно направити матеріали справи на розгляд до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 293, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду міста Києва від 10 січня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 10 січня 2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисячі двісті) гривень - скасувати, а матеріали справи про адміністративне правопорушення повернути до Управління патрульної поліції в м. Києві ДПП України для проведення додаткової перевірки та доопрацювання відповідно до вимог ст. 256 КУпАП.

Копію постанови направити до Управління патрульної поліції в м. Києві ДПП України, для виконання.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.О. Журавель

Справа № 33/796/517/2017

Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Домарєв О.В.