П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.05.2017 Справа №607/5100/17

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сташків Н.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління держпраці у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, фізична особа-підприємець, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення №19-01-40/111 від 13 квітня 2017 року ОСОБА_1, здійснюючи підприємницьку діяльність у квітні 2017 року вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП, а саме всупереч вимогам ч. ч. 1, 2, 5 ст. 95 КЗпП України та ч. ч. 1, 2, 3, 5 ст. 3-1 Закону України «Про оплату праці» підприємець нарахувала заробітну плату продавцеві ОСОБА_2 за березень 2017 року нижче мінімального розміру.

У судовому засіданні ОСОБА_1, пояснила, що повністю розуміє зміст розяснених їй прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, винною себе у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнала, пояснила, що 14 березня 2017 року між нею та ОСОБА_3 було укладено безстроковий трудовий договір №1. За умовами даного договору працівник зобовязується приступити до виконання обовязків продавця з 14 березня 2017 року, а фізична особа-підприємець зобовязується оплачувати працю працівника у розмірі 3200 гривень на місяць. 12 квітня 2017 року даний трудовий договір було розірвано. При звільнені ОСОБА_3 була нарахована заробітна плата за березень 2017 року в сумі 2036,36 гривень за 14 робочих днів. Тому ніяких вимог закону не порушено, а працівником Управління держпраці у Тернопільській області помилково обраховано заробітну плату за погодинною ставкою, при тому що в трудовому договорі зазначено, що заробітна плата виплачується у розмірі 3200 гривень на місяць.

Для вирішення питання про те, чи було вчинено дане правопорушення, та чи винна ОСОБА_1 у його вчиненні, судом досліджено зібрані у справі докази та встановлено такі обставини:

Відповідно до витягу з акту перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування №19-01-40/172 від 13 квітня 2017 року встановлено, що з 1 січня 2017 року мінімальна заробітна плата становить 3200 гривень за місяць і 19,34 гривень за 1 годину. Згідно табеля обліку робочого часу за березень 2017 року продавець ОСОБА_3 відпрацювала 112 годин і їй була нарахована заробітна плата в сумі 2036,36 гривень, тобто 18,18 гривень за 1 годину, а фактично повинна становити не менше 2166,08 гривень. Недоплата складає 129,72 гривень.

Як слідує з трудового договору №1 від 14 березня 2017 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, ОСОБА_3 зобовязується виконувати обовязки продавця, а ОСОБА_1 зобовязується виплачувати заробітну плату у розмірі 3200 гривень на місяць. Працівник зобовязується приступити до виконання обовязків з 14 березня 2017 року, час виконання робіт установлюється із 09 години по 17 годину.

Відповідно до книги нарахування заробітної плати ФОП ОСОБА_1, ОСОБА_3 у березні 2017 року відпрацювала 14 робочих днів та їй відповідно нараховано 2036,36 гривень заробітної плати.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 3-1 Закону України «Про оплату праці» розмір заробітної плати працівника за повністю виконану місячну (годинну) норму праці не може бути нижчим за розмір мінімальної заробітної плати. Мінімальна заробітна плата у погодинному розмірі застосовується на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та у фізичних осіб, які використовують найману працю, у разі застосування погодинної оплати праці.

Судом установлено, що при прийнятті на роботу із ОСОБА_3 укладено трудовий, договір, у якому встановлено щомісячну заробітну плату в розмірі 3200 гривень. Оскільки ОСОБА_3 відпрацювала 14 робочих днів, то її заробітна плата повинна становити 2036,36 гривень (3200 : 22 робочих днів х 14 робочих днів = 2036,36 гривень). Тобто заробітна плата ОСОБА_3 нарахована і виплачена в повному обсязі, не нижче мінімальної заробітної плати, встановленої законом.

У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу правопорушення

Враховуючи викладене, суддя вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, слід закрити за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ч. 1 ст. 41, ст. ст. 247, 251, 256, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення , суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяОСОБА_4