Справа № 363/1365/17 Головуючий у І інстанції Баличева М. Б.
Провадження № 33/780/1000/17 Доповідач у 2 інстанції Миколюк
Категорія 138 11.12.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 грудня 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Миколюк О.В. за участю:

Особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_2,

потерпілого ОСОБА_3,

представника потерпілого ОСОБА_3- ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_5 на постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 30 червня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови судді Вишгородського районного суду Київської області від 30 червня 2017 року, провадження щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 А, кв. 42,

закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до зазначеної постанови, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 04.04.2017 року серії БР № 177815, складеного поліцейським Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6, 04.04.2017 року о 07 годині 15 хвилин ОСОБА_1 у Київській області в м. Вишгород, по вул. Набережній, керуючи автомобілем НОМЕР_1 залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, яка склалась, не дотримався безпечної дистанції (інтервалу), внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався на зустріч, чим порушив вимоги пунктів 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 25.04.2017 року адміністративна справа направлена до Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області для належного оформлення, у звязку з тим, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не відповідав вимогам ст. 256 КУпАП, зокрема, у вказаному протоколі та його копії, яка була вручена ОСОБА_1 містились розбіжності, а саме: поліцейським після підпису оригіналу протоколу та видачі відповідної його копії ОСОБА_1 було дописано другий пункт ПДР України 13.3, який нібито порушив ОСОБА_1

Після повторного надходження матеріалів до Вишгородського районного суду Київської області, постановою судді від 30 червня 2017 року справу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрито у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Своє рішення суд обґрунтував тим, що під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, поліцейським Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 було не повно дотримано вимог Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС України про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26 лютого 2009 року №77 (що діяла на той час), зокрема, в вказаному протоколі та його копії, яка була вручена ОСОБА_1 містились розбіжності, а саме: поліцейським після підпису оригіналу протоколу та видачі відповідної його копії ОСОБА_1 було дописано другий пункт ПДР України 13.3, який нібито порушив ОСОБА_1, тому суд на підставі наявних матеріалів та доказів не зміг зробити беззаперечний висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки суду не було надано достатні та незаперечні докази цього.

Не погоджуючись з постановою суду, потерпіла ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В обґрунтуванні вказує, що суддею при розгляді справи не було вжито заходів спрямованих на своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин справи, не залучено до участі в справі з метою надання пояснень та інших доказів другого учасника ДТП ОСОБА_3, не надано належної оцінки письмовим поясненням учасників ДТП, що були отримані інспектором поліції на місці ДТП, не досліджено належним чином схему ДТП, з метою встановлення обставин справи, що мають значення для правильного вирішення справи, не призначено автотехнічну експертизу, у звязку з чим вважає, що суд першої інстанції відступив від принципів повноти та обєктивності судового розгляду, і порушив вимоги п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року за №14.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження у вязку з тим, що про розгляд справи належним чином повідомлена не була, участі в судовому засіданні не приймала, про винесене рішення дізналась лише 26.09.2017 року, після ознайомлення її захисника з матеріалами адміністративного провадження.

В запереченні на апеляційну скаргу, захисник ОСОБА_2 просить апелянту відмовити в поновленні строку на апеляційне оскарження, та апеляційну скаргу залишити без задоволення.

В обґрунтуванні вказує, що ОСОБА_4 вже подавав апеляційну скаргу в межах строку на апеляційне оскарження, та яку було повернуто останньому постановою апеляційного суду Київської області від 14.08.2017 року, тому вважає, що ОСОБА_4 необхідно відмовити в поновленні строку на апеляційне оскарження.

Вважає рішення суду першої інстанції вмотивованим та обґрунтованим, таким, що винесене на підставі всіх наявних матеріалів адміністративного провадження, а доводи апеляційної скарги малопереконливими та необгрунтованими.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, що підтримали судове рішення, потерпілого ОСОБА_3 та його представника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду підлягає до задоволення, оскільки про розгляд справи потерпіла ОСОБА_5 належним чином повідомлена не була, участі в судовому засіданні не приймала, про винесене рішення дізналась лише 26.09.2017 року, після ознайомлення її захисника з матеріалами адміністративного провадження.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пункт 5 Роздіу ІІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення передбачає, що не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне затримання, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне затримання підписано особою, щодо якої його складено.

Як вбачається з матеріалів адміністративного провадження, оригінал протоколу про адміністративне правопорушення від 04.04.2017 року серії БР № 177815 складений щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП поліцейським Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 суттєво відрізняється від копії цього протоколу, який є наявний в матеріалах адміністративного провадження та був наданий ОСОБА_1 працівниками поліції, а саме: поліцейським після підпису оригіналу протоколу про адміністративне правопорушення та видачі відповідної його копії ОСОБА_1 було дописано другий пункт ПДР України - 13.3, який нібито порушив ОСОБА_1, та зазначено, що водій ОСОБА_1 не дотримався безпечного інтервалу, хоча в копії протоколу цього не вказано.

Тому вважаю, що поліцейським при складенні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не було дотримано приписів Інструкції, у звязку з чим даний протокол не може вважатися належним та допустимим доказом вини ОСОБА_1 в інкримінованому порушенні п.13.3 ПДР та в недотриманні ОСОБА_1 безпечного інтервалу.

Крім того, ОСОБА_1 працівниками поліції інкримінується п.13.1 ПДР.

Відповідно до п. 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції.

Згідно п.1.10 ПДР, безпечною дистанцією є відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або запинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру.

Обєктивних даних про недотримання ОСОБА_1 безпечної дистанції матеріали справи не містять.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1, 04.04.2017 року він їхав з боку смт. Десна, Чернігівської області та на світлофорі повернув направо в сторону стоянки магазину Еко маркет. Висадивши пасажира, він продовжував рухатися в напрямку виїзду на вул. Набережна в сторону м. Києва та раптово з протилежного боку маркету вискочив автомобіль CITROEN, виїзд з повороту здійснював по меншому радіусу у звязку з тим, що обїжджав зливний отвір на дорозі, огляд йому загороджував контейнер, відстань між автомобілями була мінімальна та навіть його екстрене гальмування не допомогло уникнути зіткнення.

ОСОБА_3 надав суду пояснення, відповідно до яких, він керував автомобілем НОМЕР_2, та рухався зі сторони проїжджої частини у двір торгівельного центру. Швидкість його автомобіля була прибилизно 5 км. на годину, із - за торгівельного центру на великій швидкості рухався автомобільVOLKSWAGEN НОМЕР_3, так як він виїхав зрізавши кут, йому не вдалось уникнути зіткнення. У разі, якщо б автомобільVOLKSWAGEN виїхав по правильній троекторії , а не зі сторони його руху, то можливість уникнути зіткнення була б, як тільки він побачив автомобіль автомобільVOLKSWAGEN, робив макимально можливі заходи, щоб уникнути зіткнення, аж до повної зупинки його транспорного засобу.

З урахуванням пояснень учасників ДТП, проаналізувавши матеріали адміністративного провадження приходжу до висновку, що порушення п.13.1 ПДР, яке ОСОБА_1 інкримінується працівниками поліції, не відповідає обставинам дорожньо транспортної пригоди, викладеним в протоколі обставинам, та іншим вивченим матеріалам адміністративного провадження, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 порушень вказаного пункту, та обґрунтовано закрив щодо нього адміністративне провадження за ст.124 КУпАП.

Ці висновки суду підтверджуються доказами, зазначеними в матеріалах справи, які викладені в оскаржуваній постанові суду.

З такими висновками погоджується і апеляційна інстанція.

Крім того, відповідно до висновку експертного дослідження від 08.09.2017 року №12-1/24 в заданій дорожній ситуації в діях водія автомобіля НОМЕР_1 вбачаються невідповідність вимогам п.1.2 та 10.5 ПДР, що з технічної точки зору може знаходитись в причинному звязку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, що вказує на порушення ОСОБА_1 інших пунктів ПДР, чого останньому працівниками поліції не інкримінувалося.

Доводи апеляції про те, що причиною ДТП стало порушення водієм ОСОБА_1 інших пунктів правил дорожнього руху, не є предметом розгляду в даному адміністративному провадженні, оскільки порушення інших пунктів ПДР водієві ОСОБА_1 не інкримінувались, що позбавляє суд вийти за межі предявленого обвинувачення.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність винесеного судового рішення.

З огляду на вищевикладене, постанова судді є законною і підстав для її скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 283, 294 КУпАП апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 30 червня 2017 року про закриття провадження по справі щодо ОСОБА_1, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: О.В. Миколюк