Справа № 405/4937/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2017 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді: Льон С.М.

при секретарі: Люльчак А.А.

за участю прокурора: Солопова В.Ю.

захисника: ОСОБА_1

особи, що притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький протокол про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, складений відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

за 1 ст.172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Заступником начальника відділу моніторингу та зонального контролю Кіровоградського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 складено протокол № 2 від 11.09.2017 року відносно ОСОБА_2, в якому зазначено, що останній припинивши діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування та своєчасно, без поважних причин, не подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, чим порушив вимоги фінансового контролю, що відноситься до адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, відповідно до ч.1 ст.172-6 КУпАП.

ОСОБА_2, маючи на момент звільнення спеціальне звання полковника поліції, з 17 лютого 2003 року по 06 листопада 2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ України, а з 07 листопада 2015 року по 21 лютого 2017 року в Національній поліції України на посаді заступника начальника ГУНП в Кіровоградській області.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

На підставі статті 8 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. У відповідності до частини першої статті 61 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VІІІ «Про Національну поліцію» на поліцейських поширюються обмеження, визначені Законом України «Про запобігання корупції», цим та іншими законами України. На підставі частини першої статті 18 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VІІІ «Про Національну поліцію» поліцейський зобовязаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обовязки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обовязків, наказів керівництва.

У відповідності до пункту 1 розділу II наказу Міністерства внутрішніх справ України № 1179 від 09 листопада 2016 року «Про затвердження Правил етичної поведінки поліцейських» визначено, що під час виконання службових обовязків поліцейський повинен неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, повязаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законом України від 02 липня 2015 року № 580-VІІІ «Про Національну поліцію», Законом України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України.

12 липня 2003 року ОСОБА_2 вступаючи на службу до органів внутрішніх справ України склав Присягу працівника органів внутрішніх справ та ознайомився із памяткою працівника органів внутрішніх справ про спеціальні обмеження, передбачені Законом України «Про боротьбу з корупцією». ОСОБА_2 також ознайомлений із памяткою-застереженням працівника органів внутрішніх справ України про спеціальні обмеження, передбачені законодавством України. 08 січня 2013 року ОСОБА_2 особисто підписав зобовязання про дотримання вимог чинного законодавства. 07 листопада 2015 року ОСОБА_2 у відповідності до Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VІІІ «Про Національну поліцію» склав Присягу поліцейського.

На підставі викладеного та відповідно до підпункту «з» пункту першого частини першої статті 3 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції» ОСОБА_2 є субєктом відповідальності за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією.

У ході перевірки встановлено, що ОСОБА_2 13 січня 2017 року власноручно написав рапорт на звільнення зі служби в Національній поліції України на підставі пункту другого частини першої статті 77 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VІІІ «Про Національну поліцію» за власним бажанням з проходженням військово-лікарської комісії. На підставі рапорту, подання до звільнення, свідоцтва про хворобу № 103 виданого ВЛК ДУ «ТМО МВС України по Кіровоградській області» від 16 лютого 2017 року, довідки УКЗ ГУНП в Кіровоградській області від 21 лютого 2017 року № 100/15/01-2017, пункту другого частини першої статті 77 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VІІІ «Про Національну поліцію», наказу ГУНП в Кіровоградській області від 21 лютого 2017 року № 32 о/с ОСОБА_2 було звільнено зі служби в Національній поліції України з 21 лютого 2017 року.

Згідно з ч.2 ст.45 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VІІ «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті першому, підпункті «а» пункту другого частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. У відповідності до частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_2 є субєктом на якого поширюється дія закону.

Відповідно до частини другої та третьої статті 77 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VІІІ «Про Національну поліцію» днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.

На підставі пункту пятого частини першої статті 12 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VІІ «Про запобігання корупції» Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обовязкові для виконання нормативно-правові акти. Нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, що зазначено у частині пятій статті 12 Закону.

Так, відповідно до підпункту другого пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 10 червня 2016 року, яке 15 липня 2016 року зареєстроване в Міністерстві юстиції України за №959/29089, декларація субєкта декларування, який припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення.

Відповідно до інформації яка опублікована на офіційному веб-ресурсі Національного агентства з питань запобігання корупції «https://public.nazk.gov.ua» ОСОБА_2 26 грудня 2016 року здійснив подачу щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2015 рік, 01 листопада 2016 року здійснив подачу виправленої щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2015 рік, 29 березня 2017 року здійснив подачу щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік та 03 квітня 2017 року здійснив подачу виправленої декларації після звільнення.

Станом на день звільнення, тобто 21 лютого 2017 року ОСОБА_2 власноручно написав розписку про отримання трудової книжки серії АХ № 533287 та інших документів, був ознайомлений зі змістом та підписав памятку про ознайомлення з змістом статті 45 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції» та памятку про ознайомлення зі змістом статті 12 Закону України від 07 квітня 2011 року № 3206-VІ «Про засади запобігання і протидії корупції».

В порушення вимог частини другої статті 45 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції», підпункту другого частини 5 Розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10 червня 2016 року, частини першої статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_2, будучи зобов'язаним подавати декларацію субєкта декларування, який припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування станом на останній день такого припинення, тобто станом на 21 лютого 2017 року, вчиняючи адміністративне правопорушення, повязане з корупцією умисно, вчинив протиправну, винну, умисну бездіяльність (не подав без поважних причин у визначений законодавством термін декларацію), яка посягає на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, заступник начальника - начальник кримінальної поліції ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_2 своїми умисними протиправними діями вчинив несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП, датою вчинення якого є 22 лютого 2017 року.

З наданих в судовому засіданні пояснень ОСОБА_2 та письмових пояснень захисника ОСОБА_1 вбачається, що ОСОБА_2 дійсно був звільнений зі служби з посади заступника начальника ГУНП в Кіровоградській області начальника кримінальної поліції 21 лютого 2017 року. Декларації подав 29 березня та 03 квітня 2017 року, в найкоротший термін після отримання інформації з фінансового управління про його доходи, по аналогії частини 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», оскільки в частині 2 статті 45 вказаного Закону не визначено терміну подачі такої декларації. Вказав, що не мав умислу на вчинення правопорушення, оскільки ще до початку проведення перевірки, а тим паче до вказаного в протоколі дня виявлення правопорушення, тобто до 11 вересня 2017 року подав декларації. Також, вважає, що в протоколі №2 від 11.09.2017 року є невідповідності закону, що унеможливлюють визнання його як доказу по справі, а саме не вірно зазначена дата вчинення правопорушення. Так, в протоколі зазначено, що декларація субєкта декларування, який припиняє діяльність, подається не пізніше дня такого припинення, тобто 21.02.2017 року, разом з тим, в протоколі зазначено, що дата вчинення правопорушення - 22.02.2017 року. Крім цього, в протоколі вказано, що ОСОБА_2 вчинив винну, протиправну бездіяльність (стор.7 протоколу). В той же час, на стор. 8 протоколу, зазначено, «таким чином, ...ОСОБА_2, своїми умисними, протиправними діями… вчинив адміністративне правопорушення». В даному випадку, грубо порушено ст. 256 КУпАП, так як з протоколу не зрозуміла суть адміністративного правопорушення: що ж саме вчинив ОСОБА_2 Також, згідно Конституції, кожна особа має право на допомогу адвоката при спілкування з будь-якими органами чи особами. До складання протоколу захисник подав працівникам поліції договір про надання правової допомоги ОСОБА_2 При спілкуванні з працівниками поліції ОСОБА_2 зазначав, що при ознайомленні та підписанні протоколу він бажає обовязкову присутність адвоката, але працівники поліції, не попередивши захисника і ОСОБА_2 про час зустрічі та направили протокол без підпису ОСОБА_2 до суду. Вважають, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, тому просили закрити провадження.

Дослідивши протокол, та додані до нього матеріали перевірки, заслухавши думку прокурора, пояснення ОСОБА_2 та письмові пояснення захисника ОСОБА_1, судом встановлено, що ОСОБА_2 є субєктом відповідальності за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією у відповідності до підпункту «з» пункту першого частини першої статті 3 Закону України від 14 жовтня 2014 року №1700-VII «Про запобігання корупції». Наказом ГУНП в Кіровоградській області від 21.02.2017 року №32 о/с ОСОБА_2 було звільнено зі служби в Національній поліції України з 21 лютого 2017 року на підставі власноручно написаного рапорту.

29.03.2017 року ОСОБА_2 здійснив подачу щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, а 03.04.2017 року здійснив подачу виправленої декларації після звільнення.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає адміністративну відповідальність.

Вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, слід враховувати об'єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об'єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації.

Для розкриття об'єктивних складових адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, слід зазначити, що диспозиція цієї норми за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм. Так, примітка до ст.172-6 КУпАП, вміщуючи вказівку на суб'єкт цього правопорушення, відсилає правозастосувача до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2 ст.45 Закону, в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно-правових актів, що наповнює норму ч.1 ст.172-6 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.

Так, для кваліфікації діяння за ч.1 ст.172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.

ОСОБА_2 21 лютого 2017 року був ознайомлений зі статтею 45 Закону України «Про запобігання корупції», в якій не визначено терміну подачі декларації в разі припинення діяльності, та не був ознайомлений з підпунктом 2 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 10 червня 2016 року, яке 15 липня 2016 року зареєстроване в Міністерстві юстиції України за №959/29089, де зазначено, що декларація субєкта декларування, який припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення.

Суд зазначає, що в ч.1 ст.45 Закону визначено кінцевий термін (часові межі), коли уповноважені на те особи зобов'язані подати декларацію, зокрема вміщено формулювання «щорічно до 1 квітня». Разом з тим у випадках, передбачених ч.2 ст.45 Закону, тобто в разі припинення здійснення діяльності, цей термін не визначено взагалі. Відсутність законодавчо визначеного терміну подання декларації в разі припинення діяльності унеможливлює безумовну констатацію несвоєчасності такого подання.

У цьому аспекті суд вказує, що в рішенні ЄСПЛ від 14.10.2010 року по справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обовязків осіб, національні органи зобовязані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід.

А тому, з огляду на зазначене, подаючи декларації 29 березня та 03 квітня 2017 року, ОСОБА_2 керувався аналогією, яка зазначена в ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції».

Окрім того, для кваліфікації діяння за ч.1 ст.172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації без поважних причин.

В матеріалах справи є розписка ОСОБА_2, яка датована 21.02.2017 року, згідно якої останній отримав трудову книжку серії АХ533287, військовий квиток серії МО №089966 від 26.10.2010 року, витяг з Наказу ГУНП від 21.02.2017 року №320/6, довідку для постановки на військовий облік, яка не містить відомостей щодо отримання ОСОБА_2 довідки про доходи з Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Кіровоградській області за місцем роботи на момент звільнення 21 лютого 2017 року.

Сам ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначив, що на момент звільнення у нього була відсутня інформація про доходи за місцем роботи і після отримання такої, ним одразу було подано декларацію про доходи за 2016 рік. Доказів щодо спростування факту відсутності у ОСОБА_2 на момент звільнення інформації про доходи, яка є необхідною для подачі декларації, суду не надано.

Дана обставина свідчить про наявність поважних причин неподання ОСОБА_2 21.02.2017 року, тобто в день звільнення, декларації про його майновий стан та доходи.

Також, на адресу Кіровоградського управління ДВБ Національної поліції України з прокуратури Кіровоградської області 19 червня 2017 року надійшло звернення Всеукраїнського руху проти політичної корупції «Під контролем» щодо можливих порушень вимог фінансового контролю колишнім заступником начальника Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_2 та на адресу Кіровоградського управління ДВБ Національної поліції України з Управління Служби безпеки України в Кіровоградській області 21 червня 2017 року надійшло звернення з приводу можливих порушень ОСОБА_2 вимог чинного законодавства, що виразилось у неподанні без поважних причин декларації субєкта декларування, який припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, після чого почалася відповідна перевірка.

ОСОБА_2 станом на початок перевірки співробітниками Кіровоградського управління ДВБ Національної поліції України подав декларацію, а саме 29 березня та 03 квітня 2017 року, що свідчить про відсутність у нього усвідомлення протиправного характеру діяння.

Діяння, передбачені ст.172-6 КУпАП, є діяннями з формальним складом, які можуть бути вчинені тільки умисно.

Статтею 10 КУпАП визначено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність субєктивної сторони даного правопорушення.

Суб'єктивна сторона адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

В протоколі про адміністративне корупційне правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП відносно ОСОБА_2 про умисний характер дій останнього взагалі не зазначено і в судовому засіданні умислу ОСОБА_2 на неподання без поважних причин декларації не встановлено.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи встановленні в судовому засіданні обставини, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що справа відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП підлягає закриттю в звязку з відсутністю складу адміністративного корупційного правопорушення.

Керуючись Конституцією України, Законом України «Про запобігання корупції», ст.172-6, ст.ст. 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП, відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, закрити в звязку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд міста Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда С. М. Льон