Справа № 457/216/17
провадження №3/457/71/17
ПОСТАНОВА

28 березня 2017 року м. Трускавець

Суддя Трускавецького міського суду Марчук В.І., розглянувши матеріали справи, які надійшли від УПП м. Львова ГУ НП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого директором ТОВ «Техбуд 2016», громадянина України, за ст.130 ч.1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №161353, громадянин ОСОБА_1, 20.01.2017 року о 21.20 год. в м. Трускавці, по вул. Мазепи, 21/1 керував транспортним засобом Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголя з порожнини рота, тремтінням пальців рук, порушення мови. Від проходження огляду на стан спяніння в мед закладі та на місці зупинки, у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив факт вчинення правопорушення. По суті справи пояснив, що 20.01.2017 року керував легковим автомобілем марки «TOYOTA CAMRY», д.р.н. ВС 7727 ВС. Ствердив категорично, що він знаходився в тверезому стані, оскільки алкогольних напоїв взагалі не вживає. Інспектору заявляв, що алкогольних напоїв не вживав, будь-яких ознак алкогольного спяніння у нього не має, а специфічний запах із ротової порожнини у нього через захворювання кишково-травневого тракту (гастрит) і попереднього вживання ліків. А тому, він почав вимагати перевірити це за допомогою тесту «Контроль тверезості» чи інших аналогічних тест-систем в обовязковій присутності двох свідків. Проте, співробітник поліції ОСОБА_2 заявив, щоб він дихав у даний тест без присутності свідків, хоча повз нас проїжджало багато транспортних засобів. Крім того, на його вимогу ОСОБА_2 не предявив сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу наявної в його розпорядженні вимірювальної техніки та не проінформував його про порядок застосування даного спеціального технічного засобу. А тому, він категорично відмовився від використання щодо нього за таких умов цього тесту і вимагав проведення медичного огляду в умовах лікарні. В подальшому, на медичний огляд в Трускавецьку міську лікарню він почав їхати не на службовому автомобілі поліції, а за кермом власного автомобіля, з приводу чого співробітник поліції ОСОБА_2 не заперечував, тобто, підозрюючи його у керуванні транспортним засобом в нетверезому стані, дозволив ним керувати, а саме відїхати з місця зупинки і припаркувати в зручному для нього місці. Лише з вулиці Мазепи він пересів на службовий автомобіль поліції. При цьому, співробітник поліції ОСОБА_2 не надав лікарю направлення на проведення його медичного огляду, а сказав, що довезе пізніше. В той самий час, лікар Трускавецької міської лікарні, який чергував 20.01.2017 року, розпочав медичний огляд без направлення. Крім того, лікар не представився, хоча він вимагав, щоб він назвав своє прізвище, імя, по батькові та предявив документ, що посвідчує його особу і посаду, а також документ про допуск його до проведення освідчувань. Лікар навіть не вимагав у нього предявлення документів, які посвідчують його особу. Цей лікар розпочав огляд з того, що зразу ж запропонував йому дихнути в трубку «Контроль тверезості» чи «Алькотест», він точно сказати не можу, оскільки йому не було представлено сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу даної вимірювальної техніки та не проінформовано про порядок її застосування. Крім того, були відсутні будь-які свідки, що викликало у нього обґрунтовані підстави рахувати, що застосування таких тестів буде упередженим і він не зможе цього спростувати та довести свою правоту. За таких умов він відмовився від використання щодо нього в умовах лікарні спеціальних технічних засобів і настоював на проведенні його подальшого медичного огляду, на що лікар категорично відмовився без будь-яких на то підстав і не запропонував йому здати на лабораторне дослідження зразки біологічного середовища чи кров. При цьому, коли він вийшов з лікарні, то вони поїхали на місце затримання для складання протоколу. Знову ж таки він з дозволу та відома ОСОБА_2 керував транспортним засобом особисто. Також зазначає, що оформлення протоколу відбувалось без участі двох свідків. Лише після оформлення протоколу він бачив як інші співробітники поліції привезли одного свідка, який, як йому відомо, є таксистом, тобто є сумніви в його неупередженості. В його присутності свідки протокол не підписували. При цьому, в присутності цього свідка він знову вимагав в співробітника поліції ОСОБА_2, щоб останній доставив його в медичний заклад для проведення медичного огляду на стан спяніння. Проте, співробітник поліції ОСОБА_2, грубо порушуючи вимоги Інструкції, відмовив йому у проведенні медичного огляду в умовах закладу охорони здоровя, покликаючись лише на те, що ним уже оформлено протокол. А тому, на бланку протоколу він виклав свої доводи в письмовій формі. При цьому, 20.01.2017 року, після складання протоколу, він звернувся в місцеву поліцію, одержав направлення і пройшов в Трускавецькій міській лікарні медичний огляд, який звівся тільки до застосування тест-системи, яка реагує на випари алкоголю з легень. При цьому, фактично медичного огляду проведено не було, здати біологічні зразки мені не пропонували. За моїм наполяганням дані про застосування відносно нього спеціального технічного засобу були занесені у якісь два Журнали. Проте, в порушення п.п.17, 20 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВСУ та Мінохоронздоровя України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція), зміст висновку щодо результатів медичного огляду йому не було повідомлено та не вручено копії висновку. Лікар Трускавецької міської лікарні йому заявив, що результати медичного огляду повідомить на запит поліції.

Заслухавши ОСОБА_1, його захисника ОСОБА_3, дослідивши матеріали адміністративної справи, проаналізувавши докази по справі, суд приходить до наступного висновку.

Обєктивна сторона адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до р.ІХ п.3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі,затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 р. №1395 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за №1408/27853), направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан спяніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

У відповідності до ч.2-5 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

У відповідності до п. 6,7 розділу 1 Інструкції огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя).

Відповідно до п.8 розділу 2 Інструкції форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Суд вважає, що дана відмова є правомірною, оскільки інспектор не залучав свідків до проведення такого огляду, явність яких є обовязковою. Свідки, які інспектором залучились в подальшому виявляли у ОСОБА_1 сумніви щодо їх неупередженості.

Відповідно до п.9 розділу 2 Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Отже, в подальшому працівник поліції зобовязаний був направити ОСОБА_1 в заклад охорони здоровя для проведення огляду на стан спяніння.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 та відповіді КП «Трускавецька міська лікарня», на адвокатський запит адвоката ОСОБА_3, ОСОБА_1 інспектором доставлявся в Трускавецьку міську лікарню на медичний огляд, однак останній відмовився від проходження медичного огляду і в супроводі працівників поліції покинув приймальне відділення Трускавецької міської лікарні.

Як зазначалось вище, у відповідності до Інструкції, огляд в закладі охорони здоровя проводиться на підставі направлення складеним поліцейським на такий огляд.

Однак в судовому засіданні встановлено, що таке направлення інспектором не складалось, тому є незрозумілим на підставі чого, інспектор доставляв ОСОБА_1 в КП «Трускавецька міська лікарня».

Крім цього, вважаю підставним побоювання ОСОБА_1 в упередженості його огляду в КП «Трускавецька міська лікарня», оскільки дії які передували такому (відсутність направлення, погодження лікаря на проведення огляду без направлення та відсутність свідків), проводились в порушення вимог Інструкції. Тому вважаю, що дана відмова не є обєктивною стороною адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки умови його проведення суперечили встановленому порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Крім цього, в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 в подальшому, після того як прибули свідки, погодився їхати на освідчення в лікарню, однак в цьому інспектором йому було відмовлено,мотивуючи тим, що протокол вже складений.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005р., зміст постанови про адміністративне правопорушення повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КпАП України. Зокрема, у постанові про адміністративне правопорушення повинні бути зазначені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За таких обставин протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 161353 від 20.01.2017 року не може бути відповідно до ст.ст. 251, 252 КУпАП достатнім доказом встановлення правопорушення, оскільки суб'єктом владних повноважень огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП..

Інших доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП працівниками поліції не надано.

Згідно з п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, а саме, у керуванні автомобілем у стані алкогольного сп'яніння, не доведена, тому в його діях відсутні подія і склад вказаного адміністративного правопорушення, у звязку з чим провадження в справі за ч.1 ст.130 КУпАП слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Беручи до уваги вищезазначене, керуючись ст.ст.247,130, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП України, відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: ОСОБА_4