Справа№464/969/17
пр.№ 3/464/414/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2017 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Борачок М.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління Патрульної поліції у м.Львові, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, 21.07.1956р.н.,

прож. ІНФОРМАЦІЯ_1,

одружений, пенсіонер,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в :

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 26 січня 2017 року о 09 год. 15 хв. по вул. Шевченка, 340а у м.Львові, порушуючи вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності свою вину у вчиненому заперечив, та пояснив, що не порушував Правил дорожнього руху України, оскільки 26.01.2017 р. близько 09 год. не керував автомобілем в стані алкогольного спяніння.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 порушень вимог п.2.9а ПДР України, а відповідно і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з наступного.

Статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, повне, і обєктивне зясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності за законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вимогами ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Порядок проходження медичного огляду на стан спяніння регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерством охорони здоровя від 09 листопада 2015 року №1452/735 /далі Інструкція/.

Відповідно до п.7 розділу ІІ Інструкції установлення стану алкогольного спяніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до технічної характеристики з експлуатації алкотестера «DRAGER ALKOTEST 6820» наданої Управлінням Патрульної поліції у м.Львові, похибка вмісту алкоголю у видихуваному повітрі в діапазоні 0,00-0,84 ‰ складає 0,04‰ (проміле). Таким чином, результати виміру не повинні перевищувати 0,24‰.

Згідно висновку, який оформлявся інспектором поліції на місці зупинки транспортного засобу о 09 год. 15 хв., яким керував ОСОБА_1, складеному на підставі проведеного інспектором огляду на стан спяніння за допомогою алкотесту «Drager Alkotest-6820» від 26.01.2017р., останній перебуває у стані алкогольного спяніння, а саме показник кількості алкоголю у його крові 0,21 проміле.

Таким чином, вміст алкоголю в повітрі, що останнім було видихнуто при проведенні перевірки на стан алкогольного спяніння за допомогою зазначеного алкотестера, з урахуванням похибки становить 0,17 проміле, що не перевищує допустиму норму та відповідає нормі вмісту алкоголю в крові водія, а відтак не може вважатися станом алкогольного спяніння.

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно розяснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996р. за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З врахуванням вищевикладеного, приходжу до висновку, що в матеріалах справи відсутні достатні докази доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а його вина не може ґрунтуватись на припущеннях, у зв'язку з чим дана справа підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі ч.1 ст. 130 КУпАП, ст. 62 Конституції України та керуючись п.2.9а Правил дорожнього руху України, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерством охорони здоровя від 09 листопада 2015 року №1452/735, постановою Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996р. за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», ст.ст. 7, 9, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суддя, -

постановив:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Борачок М. В.