Провадження №33/792/95/17
Категорія: ст.472 МК України Доповідач Вітюк І.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2017 року м. Хмельницький

Суддя Апеляційного суду Хмельницької області Вітюк І.В., з участю секретаря Бондара О.В., представника Державної фіскальної служби України Хмельницької митниці ДФС Сурник А.Ю. розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Хмельницького міськрайонного суду від 17 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, декларанта ФОП «ОСОБА_3», АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів, а саме 4240 грн. з конфіскацією безпосередніх предметів порушення митних правил вилучених за протоколом про порушення митних правил №0164/40000/16 від 16.12.2016 року, а саме лісоматеріалів розпиляних уздовж, неструганих, нешліфованих, без торцевих з'єднань пиломатеріали дубові обрізані 2 місця 0,424 м куб. вартістю 4240 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2:

- на користь Хмельницької митниці ДФС 151,48 грн. за зберігання майна на митному складі.

- на користь держави судовий збір в розмірі 320 грн.

За постановою суду, 16.12.2016 року о 14 год. 08 хв. декларантом ФОП «ОСОБА_3» громадянином України ОСОБА_2 на митний пост «Хмельницький-центральний» Хмельницької митниці ДФС було подано для здійснення митних формальностей митну декларацію в митному режимі експорту типу ЕК10АА від 16.12.2016 року №400050000/2016/018090.

У графі 31 даної митної декларації було задекларовано товар «лісоматеріали розпиляні уздовж, нестругані, нешліфовані, без торцевих з'єднань - пиломатеріали дубові обрізані різних розмірів. Вага брутто - 21500 кг. Кількість - 19, 945 м куб., 36 місць, факторною вартістю 9109, 11 Євро (24 956, 33 грн.). Виробник - нема даних. Торговельна марка - нема даних.

Товар переміщувався на транспортному засобі д/н НОМЕР_1/НОМЕР_2 від відправника ФОП «ОСОБА_3» на адресу фірми UAB «PRASLAS» LT- 08124, Vilnyus Citi, Kestucio Str. 51, LITHUANIA.

При проведенні повного митного огляду заявленого для митного оформлення товару в транспортному засобі д/н НОМЕР_1/НОМЕР_2 було виявлено невідповідність загальної фактичної кількості об'єму товару задекларованому у митній декларації від 16.12.2016 № /2016/0018090. За результатами огляду виявлено: кількість товару - 36 місць, об'ємом 20,369 м3, вагою брутто 21880 кг. Фактично не задекларовано лісоматеріалів об'ємом 0,424 м3, вартістю 154,75 Євро (4240 грн.).

Таким чином, декларант ОСОБА_2 не задекларував товари, які підлягали обов'язковому декларуванню в разі переміщення через митний кордон України, чим порушив митні правила, передбачені ст. 472 Митного кодексу України.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови, скасувати її, а провадження по справі закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного порушення.

При цьому посилається на відсутність в його діях умислу, незаконність постанови, яка прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, вважає, що суд першої інстанції допустив порушення принципу повноти, всебічності та об'єктивності розгляду справи, не встановив та не дослідив усі фактичні обставини по справі. Вважає, що висновки суду не ґрунтуються на зібраних в справі та досліджених в судовому засіданні доказах.

Стверджує, що 17.01.2017 під час оголошення рішення, було проголошено його вступну та резолютивну частину, а повний текст ним отримано 28.01.2017, про що мається відмітка у матеріалах справи, у зв'язку з чим був позбавлений можливості на оскарження рішення суду першої інстанції на протязі 10-ти днів з моменту його проголошення.

Наголошує, що він, перебуваючи на митному посту Хмельницької митниці, віддавши всі документи брокеру для декларування, здійснив фізичний огляд товару, під час якого виявив невідповідність загальної фактичної кількості товару, який підлягає декларуванню, зрозумівши, що сталася механічна помилка під час завантаження вантажу (так як це відбувалося у темну пору доби, в тяжких умовах, сильна засніженість та мороз), а він особисто не був присутній при завантаженні і йому не було відомо про існування іншого, ніж завантажений товар.

Вказує, що про це він повідомив працівника митниці та СБУ, так як не мав можливості самостійно вилучити надлишкові лісоматеріали, однак брокер подав декларацію, а щодо нього був складений протокол про порушення митних правил.

Крім того, звертає увагу на те, що в протоколі не вказано час проведення огляду товарів, а лише час подання декларації, що не дає можливості точно встановити час вчинення правопорушення, що в свою чергу безпосередньо впливає на наявність чи відсутність у його діях складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України.

Також, як зазначає ОСОБА_2 під час складання протоколу, а ні свідки, а ні поняті не залучалися, не опитаний брокер та водій, який здійснював перевезення вантажу.

В запереченні на апеляційну скаргу представник Хмельницької митниці ДФС просить відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про поновлення строків на оскарження постанови, а в разі поновлення строків, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без зміни.

Свої вимоги аргументує, тим, що доводи, які зазначені в апеляційній скарзі, ніяким чином не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та законність прийнятого ним рішення, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо невинуватості ОСОБА_2, висновки суду про доведеність його вини та наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, є обґрунтованими.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк для апеляційного оскарження постанови місцевого суду.

Враховуючи доводи апелянта, про причини пропуску строку на оскарження постанови, апеляційний суд визнає їх поважними, а тому клопотання особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду від 17 січня 2017 року підлягає задоволенню.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, встановлена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Зокрема, з матеріалів справи вбачається (і це не заперечувалось в судовому засіданні суду першої інстанції самим правопорушником), що під час перевірки на митниці у нього було виявлено незадекларований товар, а отже, подія правопорушення мала місце.

Об'єктом даного правопорушення є установлений Митним кодексом України порядок декларування товарів, переміщуваних через митний кордон України (ст.ст. 257, 258, 262-266).

Відповідно до вимог ст. 266 МК України, обов'язком декларанта є, зокрема, декларування товарів відповідно до порядку, встановленого даним кодексом.

Відповідно до ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмово, усно, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Згідно ч. 8 ст. 264 МК України, з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Не зазначення ОСОБА_2 в митній декларації точних відомостей про товар, який підлягає обов'язковому декларуванню у разі переміщення його через митний кордон України, свідчить про наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України.

Доводи апелянта про те, що він особисто не подавав документи, а митне оформлення здійснював брокер, не звільняє його від відповідальності за вказане адміністративне правопорушення, так як в силу приписів п.8 ч.1 ст.4 МК України декларантом є особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування. А згідно вимог ст. 266 ч.5 МК України особа, уповноважена на декларування товарів від імені декларанта, має такі самі обов'язки, права і несе таку саме відповідальність, що й декларант.

Відсутність в діях ОСОБА_2 умислу на порушення митних правил не свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, оскільки дане правопорушення може вчинятись як умисно, так і через необережність, відповідно до вимог ч.1 ст. 458 МК України.

Інші доводи, які зазначені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає такими, що не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та законність прийнятого ним рішення.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру скоєного, в межах санкції ст.472 МК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду від 17 січня 2017 року.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду від 17 січня 2017 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області І.В. Вітюк