Апеляційний суд Кіровоградської області
Провадження № 33/781/366/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Мумига І.М.
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Онуфрієв В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2017 року, суддя Апеляційного суду Кіровоградської області Онуфрієв В.М., за участю секретаря Ковальової Н.Д., особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзвязку, апеляційну скаргу останнього на постанову Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 04 жовтня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого водієм, проживаючого АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 10200 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1рік.

Стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 320 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_3, 06.07.2017 року о 01:00 годині на автодорозі під'їзд до м. Миколаєва 0 км + 500 м керував транспортним засобом КАМАЗ 55/02 ГНБ 8535 номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння та в присутності свідків відмовився від продуття алкотестеру «Драгер» та проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп'яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просив скасувати постанову суду першої інстанції та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, посилаючись на те, що від проходження огляду на стан сп'яніння не відмовлявся, лише висловив незгоду з підозрою поліцейського, оскільки після зупинки т.з. він на вимогу поліцейського надав відповідні документи. Отримавши документи поліцейський зазначив, що ОСОБА_3 п'яний, з чим він не погодився. Відразу до них підійшли якісь чоловіки, які стояли поруч з патрульним автомобілем. Поліцейський їм повідомив, що вони будуть свідками, надавши ОСОБА_3 відразу прибор, і сказав щоб він його продув. Він зазначив щоб поліцейський в його присутності розкрив трубку до прибору, на що поліцейський відповів, «ти, що самий розумний! Дуй.» на що ОСОБА_3 категорично відмовився, запитавши, які подальші дії, на що поліцейський відповів, «прийдеш зранку отримаєш тимчасовий талон на право керування», він розвернувся й пішов до свого авто.

З ранку 06.07.2017 року приблизно о 10 год., він, ОСОБА_3, з'явився для отримання тимчасового талону. Поліцейський надаючи йому талон зазначив, щоб він про його отримання зазначив у протоколі, він розписався у протоколі про отримання тимчасового талона, запитавши його, чому протокол склали без його участі, на що поліцейський відповів, «продувати алкотестер Ви не хотіли, від мед освідчення відмовились».

Зазначив, що з положень вимог законодавства, випливає, що відповідальність особи за ст. 130 ч.1 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом у стані сп'яніння; відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, а не за керування автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння, як це відображено інспектором в протоколі про адміністративне правопорушення від 06.07.2017 року, що не було досліджене судом та не надано належну оцінку. Надати будь-які пояснення з даного приводу він не мав можливості, тому як 04.10.2017 року почував себе не добре, доказом цього є відповідна довідка з лікарні, яку 03.10.2017 року через свого знайомого ним було передано до суду з клопотанням про перенесення справи на іншу дату. Суд знехтував поважною причиною, навіть зазначив у оскаржуваній постанові, що він сам з'явився до суду особисто написав заяву та надав довідку з Компаніївської центральної районної лікарні, що є не правдою. Суд не надав йому можливості взяти участь у справі та надати відповідні пояснення з даного приводу, що призвело до порушення, зокрема вимог статті 268 КУпАП. Суд абсолютно формально та однобічно дійшов до висновків, оскільки жодне із зазначених судом: положень не було перевірено, встановлено та доведено, про що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази наявності таких обставин, які повинні впливати в дійсності на накладання стягнення та застосування того чи іншого виду стягнення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тому застосування судом стягнення не обґрунтоване жодними доказами і свідчить про неврахування ст. 33 КУпАП.

Також вказав, що у своїх письмових поясненнях свідок ОСОБА_4 вказує, що ОСОБА_3 нібито висловлювався нецензурно, у нього були явні ознаки сп'яніння, запах з ротової порожнини. Але така ознака серед переліку, зазначеному у протоколі, відсутня. Цей факт ставить під сумнів показання цього свідка, у зв'язку з чим його не можна вважати достатнім і достовірним доказом. У письмових поясненнях свідка ОСОБА_5 зазначено, що відмовився від проходження експертизи у медичному закладі та з допомогою алкотестера. Однак, і така ознака серед переліку, зазначеному у протоколі, відсутня. Таким чином, і ці показання є сумнівними. При наявності суперечливих показань свідків суд не викликав і не допитав цих осіб в судовому засіданні, у зв'язку з чим такі письмові пояснення не можна вважати доказами.

Крім того вказав, що його як водія не відстороняли від керування, що свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП, оскільки матеріали адміністративного провадження не містять доказів відсторонення апелянта від керування та передачі керування іншій уповноваженій особі, що викликають сумнів у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів. Його дії не узгоджуються з формулюванням правопорушення, викладеним у протоколі.

З'ясувавши обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши думку захисника ОСОБА_3, який підтримав подану апеляційну скаргу, зваживши доводи апеляційної скарги, а також перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Згідно вимог ст. 268 КУПАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що ОСОБА_3 до розгляду справи подав до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку із перебуванням на стаціонарному лікування в Компаніївській ЦРЛ та надав довідку про перебування на лікуванні лікарняного закладу (а. с. 17), проте суд першої інстанції не зважаючи на вказану заяву розглянув справу щодо ОСОБА_3 за його відсутності.

Враховуючи викладене апеляційний суд вважає, що ОСОБА_3 з поважних причин не з'явився у судове засідання суду першої інстанції, перебував у цей час на лікарняному, що підтверджується відповідною довідкою лікарняного закладу, у зв'язку з чим ним подано заяву про відкладення розгляду справи, тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, з винесенням нової постанови.

Згідно диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, а так само за відмову осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп'яніння.

Відповідно до ч. 1 розділу ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395, протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються:

1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності;

2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання;

3) акт огляду на стан сп'яніння у разі проведення огляду на стан сп'яніння;

4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Відповідно до ч. 6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно ч. ч. 2,3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 273485 від 06.07.2017 року о 01:00 годині ОСОБА_3 06.07.2017 року на автодорозі під'їзд до м. Миколаєва 0 км + 500 м керував транспортним засобом КАМАЗ 55/02 ГНБ 8535 номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння та в присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відмовився від продуття алкотестеру «Драгер» та проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп'яніння.

Вина ОСОБА_3, підтверджується дослідженими в судовому апеляційної інстанцій доказами і, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 273485 від 06.07.2017 року, від підпису в якому ОСОБА_3 відмовився у присутності двох свідків, (а. с. 1), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а. с. 1-3), які підтвердили, що 06.07.2017 року біля 01 год. 20 хв. були запрошені працівниками поліції та були свідками як водій вантажного автомобіля марки КАМАЗ державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 відмовився від пояснень та підпису у протоколі, вів себе агресивно, був відчутний запах алкоголю з порожнини рота, також відмовився від отримання копії протоколу про адміністративне правопорушення та категорично відмовився від проходження алкотестеру « Драгер» та проходження медичного огляду в медичному закладі на стан алкогольного сп'яніння.

Також його вина підтверджується показаннями допитаного в судовому засіданні апеляційної інстанції в якості свідка інспектора поліції ОСОБА_7, який підтвердив, що 06.07.2017 року о 01:00 годині ОСОБА_3 06.07.2017 року на автодорозі під'їзд до м. Миколаєва 0 км + 500 м керував транспортним засобом КАМАЗ 55/02 ГНБ 8535 номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння та в присутності двох свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відмовився від продуття алкотестеру «Драгер» та проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп'яніння чим порушив п. 2.5 ПДР України. На переконання апеляційного суду вказані докази є належними та допустимими та повністю узгоджуються між собою та підтверджують вину ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Доводи ОСОБА_3 з приводу того, що він не скоював інкриміноване йому адміністративне правопорушення спростовуються вищевказаними зібраними по справі доказами. При цьому апеляційний суд враховує також його власні показаннями надані у судовому засіданні апеляційної інстанції, в яких він дійсно підтвердив те, що керував транспортним засобом та на вимогу співробітників поліції продути алкотесетр «Драгер» відмовився у присутності свідків, вказав, що алкотестер йому співробітник поліції надав вже з надягнутою насадкою. Проте вказані доводи в цій частині ОСОБА_3 спростовуються показаннями допитаного в якості свідка інспектора поліції ОСОБА_7 який вказав, що насадка на алкотестер він розпечатав у присутності ОСОБА_3 та свідків та надав для продуття, проте останній відмовився пройти алкотест та відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння в медичному закладі.

Доводи ОСОБА_3, щодо наявності ряду порушень під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього є безпідставними та думку суду апеляційної інстанції є намаганням уникнути відповідальності за вчинене ним правопорушення.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Враховуючи викладене у сукупності, суд апеляційної інстанції доходить до висновку, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251КУпАП, об'єктивно з'ясував обставини даної справи із урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, оскільки як встановлено у судовому засіданні суду апеляційної інстанції останній керував транспортним засобом в явними ознаками алкогольного сп'яніння та відмовився від продуття алкотестеру «Драгер» та проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп'яніння.

Разом із тим, враховуючи те, що суд першої інстанції розглянув справу без участі ОСОБА_3, хоча ним надано клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з перебуванням на лікарняному, тому враховуючи вимоги КУпАП постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з винесенням нової постанови, якою ОСОБА_3 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Разом із тим, оскільки адміністративне правопорушення вчинено 06.07.2017 року, тобто з дня його вчинення минуло більше ніж три місяці тому ОСОБА_3 слід визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а провадження у справі закрити, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв'язку із закінченням трьох місячного строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст.38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 04 жовтня 2017 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік - скасувати.

Постановити нову постанову, якою ОСОБА_3 визнати винним у вченні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а провадження у справі закрити, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області В.М. Онуфрієв