Справа № 304/30/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2017 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Крегула М.М., з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, його захисника - адвоката Штефаняк І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Перечинського районного суду від 23 січня 2017 року якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1 українець, громадянин України, не працюючий,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тися двісті) грн.. з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік, а також стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн.,

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що 11 листопада 2016 року о 14 год. 45 хв. в с.Тур»я-Ремета по вул..Радванка, керуючи мопедом марки «Хонда ДІО» , б/н, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп»яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил Дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі Павлич .В. просить скасувати постанову судді Перечинського районного суду від 23.01.2017 року та закрити провадження у справі у зв»язку з відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення. Вказує на порушення судом норм процесуального права, оскільки справу було розглянуто в його відсутності, що позбавило його можливості реалізувати свої права та вплинуло на повноту і об»єктивність судового розгляду. Висновки суду про винуватість, на його думку, зроблено формально і такі не відповідають фактичним обставинам справи. Стверджує, що в стані алкогольного сп»яніння не перебував, оскільки того дня вжив безалкогольне пиво. Власноручний запис у протоколі про те, що вживав алкогольне пиво, що не відповідало дійсності, зробив на вимогу поліцейського. Крім того, на думку апелянта, складений щодо нього протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону, а проведений огляд на стан сп»яніння не відповідає вимогам ч.ч.2-3 ст.266 КУпАП, оскільки поліцейським не було йому запропоновано пройти огляд на стан сп»яніння з використанням технічних засобів на місці зупинки. Також зазначає про відсутність доданих до протоколу пояснень свідків, в присутності яких, він нібито відмовся від проходження огляду на стан сп»яніння.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника -адвоката Штефаняка І.І., які підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, перевіривши матеріали справи та наведені доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з таких підстав.

Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються наявними і дослідженими судом доказами.

Незважаючи на не визнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №528303 від 11.11.2016 року, зміст якого відповідає вимогам ст.256 КУпАП, згідно якого ОСОБА_1 11 листопада 2016 року о 14 год. 45 хв. в с.Тур»я-Ремета по вул..Радванка, керуючи мопедом марки «Хонда ДІО» , б/н, з ознаками алкогольного сп»янінняЮ відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп»яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Вказані в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 обставини знайшли підтвердження і в рапорті начальника ГРПП №2 Перечинського ВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_4, який будучи допитаним в суді апеляційної інстанції, надав аналогічні за змістом пояснення.

Обставини, при яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп»яніння, підтвердив в судовому засіданні і свідок ОСОБА_3

Таким чином, наведені докази є допустимими, належними і достатніми для підтвердження висновків суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Судом першої інстанції цим обставинам та наявним у справі доказам дано належну оцінку та з урахуванням вимог ст.33 КУпАП, зокрема, характеру вчиненного правопорушення, особи порушника та обставин справи, правильно вирішено питання про кваліфікацію діянь ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП України і накладено стягнення у відповідності до санкції, зазначеного закону.

При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку, а тому твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що висновки суду зроблено формально і такі не відповідають фактичним обставинам справи, а також невмотивованість постанови суду в частині накладення стягнення, є необгрунтованими.

Зазначеними доказами, які є абсолютно об»єктивними, повністю спростовуються твердження ОСОБА_1, наведені ним на свій захист в апеляційній скарзі.

До того ж, в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 не заперечив факту відмови від проходження огляду на стан сп»яніння.

Наведені ОСОБА_1 в апеляційній скарзі твердження про невідповідність проведеного щодо нього огляду на стан сп»яніння вимогам ст.266 КУпАП у зв»язку із непроведенням такого з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції в присутності двох свідків, є безпідставними, оскільки в вину ОСОБА_1 ставиться саме відмова від проходження огляду на стан сп»яніння.

Крім того, із постанови суду першої інстанції від 23.01.2017 року вбачається, що будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, ОСОБА_1 в судове засідання не з»явився, про причину неявки суд не повідомив.

Як видно з матеріалів справи, зокрема, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.7), ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення місцевим судом, однак на її розгляд не з»явився, реалізувавши таким чином свої процесуальні права, передбачені ст.268 КУпАП.

При таких даних, судом, було прийнято вірне рішення про розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до відповідальності, що не можна вважати порушенням вимог ст.268 КУпАП.

Відтак, посилання ОСОБА_1 у своїй апеляції на те, що судом при прийнятті рішення допущено порушення вимог ст.268 КУпАП апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки в постанові суду цим обставинам дана обґрунтована оцінка.

Таким чином, обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення судом законодавства при винесенні постанови, яке полягало у нез»ясуванні всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 23 січня 2017 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя М.М.Крегул