Справа № 173/342/17
Провадження № 3/173/44/2017
ВЕРХНЬОДНІПРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2017 р. м. Верхньодніпровськ

Суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Бурхан С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Верхньодніпровську, матеріал, який надійшов від Верхньодніпровського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області відносно

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1;

ідентифікаційний номер - НОМЕР_1;

місце проживання: Дніпропетровська обл.,

Верхньодніпровський р-н, м. Верхньодніпровськ,

вул. Гагаріна 29/68;

місце роботи: не працює

у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КпАП України.

встановив:

20.02.2017 року о 11 годині 30 хвилин на 361 км а/ш Н-08 "Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя", водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_2 з явними ознаками спяніння (розширені зіниці ока, невиразна мова). На вимогу проїхати до медичного закладу для проходження огляду та встановлення ступеню спяніння відмовився в присутності двох свідків чим порушив п.2.5 ПДР України.

Крім того, згідно іншого матеріалу було встановлено: 20.02.2017 року о 11 годині 30 хвилин на 361км+800м а/ш Н-08 "Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя", водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_2, не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, виїхав на зустрічну смугу руху та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_3. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим заподіяна матеріальна шкода.

В судове засідання гр. ОСОБА_1 розповів, що 20.02.2017 року відносно нього були складені протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130, ст.124 КпАП України, свою вину у скоєнні вищевказаного ДТП повністю визнає, але не визнає те, що керував автомобілем в стані спяніння. Також підтвердив, що дійсно власноруч написав пояснення (том №1, а.с.3), про те, що 20.02.2017 року о 11 годині 30 хвилин на 361 км а/ш Н-08 "Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя", він керував автомобілем НОМЕР_2, під час перевірки документів виникла підозра, що у нього ознаки спяніння та на вимогу співробітника поліції, проїхати до медичного закладу для проходження огляду та встановлення ступеню спяніння відмовився в присутності двох свідків, претензій до працівників поліції не мав, але дане пояснення було написано під диктовку співробітника поліції.

Також, в ході судового розгляду даної справи, надав свої пояснення інспектор КВП капітан поліції ОСОБА_2, який розповів, що 20.02.2017 року, прибувши на місце по виклику, щодо ДТП на 361 км а/ш Н-08 "Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя", було встановлено, що водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_2, порушив вимоги п.12.1 ПДР України, не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, виїхав на зустрічну смугу руху та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_3. Крім того, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст.124 КпАП України, виникла підозра, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками спяніння та на вимогу проїхати до медичного закладу для проходження огляду та встановлення ступеню спяніння відмовився в присутності двох свідків. При складані протоколу, щодо відмови від проходження огляду в медичному закладі, гр. ОСОБА_1 з порушенням був згоден, власноручно написав пояснення і претензій не заявляв.

Дослідивши матеріали справи, зокрема:

Том справи №1

1) гр. ОСОБА_1, під підпис ознайомлений зі змістом складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КпАП України та з вказаним порушенням згодний (аркуш справи 1);

2) із власноручно написаного пояснення гр. ОСОБА_1, згідно якого, останній підтвердив, що на вимогу співробітника поліції, проїхати до медичного закладу для проходження огляду та встановлення ступеню спяніння відмовився в присутності двох свідків, претензій до працівників поліції не мав (аркуш справи 3);

3) із пояснення свідка ОСОБА_3, встановлено, що в його присутності правопорушник ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду для встановлення ступеню спяніння (аркуш справи 4);

4) із пояснення свідка ОСОБА_4, встановлено, що в його присутності правопорушник ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду для встановлення ступеню спяніння (аркуш справи 5);

Том справи №2

1) схемою місця ДТП від 20.02.2017 року, при дослідженні якої вбачається порушення вимог п.12.1 ПДР України зі сторони водія ОСОБА_1 (аркуш справи 2);

2) поясненням правопорушника ОСОБА_1, згідно якого, останній повністю визнав свою вину у скоєнні вищевказаного ДТП (аркуш справи 3);

3) поясненням потерпілого водія ОСОБА_5, який підтвердив факт порушення вимог ПДР України водієм ОСОБА_1, внаслідок чого відбулося ДТП (аркуш справи 4).

Даючи оцінку, доводам гр. ОСОБА_1 про те, що він не знаходився в стані спяніння і у доказ чого надав висновок № 61/2 від 20.02.2017 року КЗ "Кам`янська міська лікарня №1" ДОР, не приймаю до уваги з наступних підстав.

Так, ході судового розгляду справи, гр. ОСОБА_1 підтвердив, що дійсно в протоколі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КпАП України (том №1, а.с.1) власноручно написав, що з вказаним порушенням згодний і їхати до медичного закладу відмовляється.

Крім того, гр. ОСОБА_1, даючи пояснення по даному факту, власноручно написав, що працівником поліції встановлені ознаки знаходження в стані спяніння та на вимогу, проїхати до медичного закладу для проходження огляду та встановлення ступеню спяніння категорично відмовився в присутності двох свідків (а.с.3).

Також, не приймаю до уваги доводи гр. ОСОБА_1, про те, що вищевказане пояснення, він писав під диктовку співробітника поліції, так як, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2, яким було складено протокол про адміністративне правопорушення, розповів, що гр. ОСОБА_1 добровільно написав пояснення і претензій не заявляв.

Що стосується, висновку наданого гр. ОСОБА_1, виходжу із того, що дана правопорушення відбулося 20.02.2017 року о 11 годині 30 хвилин, а огляд в медичному закладі він пройшов о 21 годині 05 хвилин того ж дня, тобто через 10 годин, що не відповідає вимогам розділу 2 пункту 9 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (том №1, а.с.38).

Інших доказів своєї невинності гр. ОСОБА_1 не надав, а тому, дослідивши матеріали справи та оцінивши всі надані докази в сукупності, вважаю, що його вина у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КпАП України, повністю підтверджується, зібраними і дослідженими матеріалами справи.

Призначаючи адміністративне стягнення гр. ОСОБА_1, виходжу з вимог ч.2 ст.36 КпАП України, згідно якої, якщо особа скоїла декілька адміністративних правопорушень, справи за якими одночасно розглядає один і той самий орган (посадова особа), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більше серйозніше порушення з числа скоєних.

Крім того, відповідно до ст.33 КпАП України, накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень, враховуючи характер вчиненого громадянином ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, котре стосується безпеки дорожнього руху та полягає в грубому порушенні порядку користування правом керування транспортними засобами, особу порушника, ступінь його вини яка, як встановлено судом, виражається в формі умислу, оскільки останній усвідомлював протиправний характер своїх діянь, передбачав їх шкідливі наслідки і свідомо припускав їх настання, таким чином, вважаю за необхідне накласти на гр. ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом в межах, передбачених санкцією ч.1 ст.130 КпАП України.

Відповідно до ст.40-1 та зміни до ст.283 Кодексу України про адміністративне правопорушення, зміни до ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється в дохід держави у розмірі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп. у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст.283, ст.40-1, ст.36 КпАП України.

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КпАП України, та притягти до адміністративної відповідальності у вигляді стягнення штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, судовий збір в дохід держави у розмірі 320 грн. 00 коп.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Дніпропетровського апеляційного суду на протязі 10 днів.

Строк предявлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя С.М. Бурхан

Постанова набрала законної сили _______________