№ 336/1217/17
пр. № 3/336/653/2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 березня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк Ольга Ігорівна, при секретарі Скибі О.Б., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, захисника адвоката ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2,-

ВСТАНОВИВ:

22 лютого 2017 року о 15.05 годині ОСОБА_1, керуючи автомобілем ВАЗ 2108, реєстраційний номер 76050НА, рухаючись по пр. Моторобудівників в районі перехрестя з вул. Брюллова у м. Запоріжжя, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого втратив керування автомобілем, який розвернуло та винесло на зустрічну смугу руху, де він скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, який стояв на перехресті, внаслідок чого автомобілі були пошкоджені.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєнні правопорушення не визнав, пояснивши, що автомобіль під його керуванням рухався з дозволеною швидкістю близько 60 км/год по пр. Моторобудівників з боку вул. Базарної (Анголенка) в бік вул. Іванова. До перехрестя з вул. Брюллова у м. Запоріжжя автомобіль наближався на дозволений зелений сигнал світлофору, аж раптом на проїжджу частину вийшли пішоходи, який рухались на червоний забороняючий сигнал світлофору та почали перетинати проїжджу частину. З метою уникнення наїзду на пішоходів ОСОБА_1 застосував заходи екстреного гальмування, однак не впорався з кермуванням, автомобіль втратив керування, його розвернуло та занесло на зустрічну смугу руху, де сталось зіткнення з автомобілем ВАЗ 2109 під керуванням ОСОБА_4, який стояв на перехресті. Дорожньо-транспортну пригоду повзає з тим, що дорожнє покриття було мокре, а пішоходи порушили Правила дорожнього руху.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що рухався по пр. Моторобудівників з боку вул. Іванова. На перехресті з вул. Брюллова, маючи намір здійснити маневр повороту вліво, зупинився, щоб пропустити транспортні засоби, що рухались назустріч. Пропустивши майже усі транспортні засоби помітив, як назустріч зі швидкістю не менше 70-75 км/год наближається автомобіль ВАЗ 2108 під керуванням ОСОБА_1, який на перехресті застосував заходи екстреного гальмування, внаслідок чого автомобіль втратив керування, його занесло та винесло на зустрічну смугу руху, де він вдарив автомобіль потерпілого. На переконання потерпілого пригода сталась через перевищення ОСОБА_1 безпечної та дозволеної швидкості руху та некоректну роботу гальмівної системи.

Обставини правопорушення підтверджуються схемою ДТП, письмовими поясненнями водіїв, наявними в матеріалах справи.

Також судом досліджений відеозапис, який наданий ОСОБА_1 та приєднаний до матеріалів справи.

З вказаного відеозапису вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 наближається до перехрестя на досить великій швидкості, яка можливо і не перевищує максимально дозволеної в межах населеного пункту, але явно перебуває на максимальній її межі. Автомобіль наближається до перехрестя на зелений миготливий сигнал світлофору, натомість не застосовує заходів гальмування аж доки на проїжджу частину не виходять пішоходи. Перетинає перехрестя автомобіль під керуванням ОСОБА_1 на жовтий сигнал світлофору, при цьому водієм застосовуються заходи екстреного гальмування, внаслідок чого автомобіль стає некерованим та довільно рухається по проїжджій частині, розвертаючись, після чого стається зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_4, який стоїть на перехресті.

При вирішенні питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд виходить з наступного.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Звернувшись до Правил дорожнього руху (далі по тексту ПДР), якими саме і регулюються обов'язки водія та інших учасників дорожнього руху, суд звертає увагу на наступне.

Пунктом 1.5 ПДР визначено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Пунктом 2.3 ПДР встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу; бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно пункту 8.7.3 ПДР сигнали світлофора мають такі значення:

зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух.

жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Таким чином, наближаючись до перехрестя на зелений миготливий сигнал світлофору, водій може його перетнути виключно у разі повної та абсолютної впевненості, що він має достатньо часу для того, щоб маневр перетину перехрестя завершити також на сигнал світлофору, що дозволяє рух.

Натомість, водій ОСОБА_1, наближаючись до перехрестя на зелений миготливий сигнал світлофору, не будучи впевненим в тому, що маневр перетину перехрестя він також встигне завершити на дозволяючий сигнал світлофору, не застосовував заходів гальмування та не зупинився перед перехрестям у відповідності до п. 8.10 ПДР, а саме не ближче 10 м перед світлофором, пішохідним переходом.

Рухатись далі в разі ввімкнення жовтого сигналу дозволяється водіям виключно у разі, якщо вони не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, та лише за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Суд погоджується з тим, що заходи екстреного гальмування, застосовані ОСОБА_1 пов'язані частково саме з порушеннями ПДР, допущеними пішоходами, які вийшли на проїжджу частину на сигнал світлофора, який забороняє рух пішоходам, натомість таке порушення з боку пішоходів не мало прямого причинно-наслідкового звязку з дорожньо-транспортної пригодою, яка сталась саме внаслідок неконтрольованого переміщення автомобілю під керуванням ОСОБА_1 по проїжджій частині.

Вихід пішоходів на проїжджу частину навіть на заборонений сигнал світлофору, за умови дотримання ОСОБА_1 ПДР, не мав невідворотнім своїм наслідком дорожньо-транспортну пригоду.

Дійшовши таких висновків суд керувався також наступним.

Відповідно до пункту 12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Визначення безпечної швидкості руху надає пункт 1.10 ПДР, відповідно до якого безпечна швидкість це швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах.

Натомість як максимально дозволена швидкість руху транспортних засобів у населених пунктах встановлена не більше 60 км/год.

Ототожнення понять безпечна швидкість руху та максимально дозволена швидкість руху, яке робить ОСОБА_1, є помилковим, адже ці поняття є різними.

Так, безпечна швидкість руху завжди є меншою дозволеної швидкості, адже повинна забезпечувати саме безпечне керування транспортним засобом, можливість його повного контролю водієм та виключення можливості виникнення дорожньо-транспортних пригод.

При цьому ПДР України встановлює саме максимально дозволену швидкість руху, натомість це не означає, що водії не можуть рухатись повільніше для забезпечення своєї безпеки та безпеки оточуючих.

Безпечну швидкість руху кожен з водіїв повинен визначити самостійно з урахуванням стану дорожнього покриття, погодних умов, технічних характеристик транспортного засобу, його технічного стану, завантаженості, тощо. Також водій повинен коректувати швидкість руху з огляду на конкретну ділянку, місцевість, де такий рух здійснюється.

При цьому безпечною вважається така швидкість руху, коли навіть при застосуванні заходів екстреного гальмування транспортний засіб не втрачає керованості, а водій здатен повністю контролювати його рух.

Враховуючи, що дорожнє покриття було вологим та події відбувались взимку при температурі повітря, наближеної до 0 градусів, тобто до температури замерзання води та, відповідно, утворення ожеледиці, ОСОБА_1 рухався в місці розташування зупинок громадського транспорту (автобусної та трамвайної), загальноосвітньої школи та прохідної ПАТ «Мотор Січ», працівники якого, зі слів же ОСОБА_1, систематично порушують ПДР та перетинають проїжджу частину, не зважаючи на сигнали світлофору, ОСОБА_1 як водій повинен був знизити швидкість руху, передбачаючи можливість виходу пішоходів на дорогу та необхідність застосування заходів екстреного гальмування.

Не може вважатись безпечною така швидкість руху, при якій у разі застосування заходів екстреного гальмування транспортний засіб стає некерованим. Більш того відповідно до пункту 34.4.1 результати випробування гальмівної системи вважаються незадовільними, якщо під час гальмування транспортний засіб розвертається на кут більше 8 градусів або займає смугу руху більше ніж 3,5 м.

Натомість при застосуванні ОСОБА_1 заходів гальмування автомобіль під його керуванням розпочав довільно переміщатися по проїжджій частині, розгортаючись при цьому.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не було обрано безпечної швидкості руху під час керування автомобілем, саме це стало безпосередньою причиною дорожньо-транспортної пригоди та саме його дії перебувають у прямому причинному наслідку з дорожньо-транспортною пригодою.

В діях ОСОБА_1 суд вбачає порушення вищеперелічених пунктів ПДР та доходить висновку, що вина правопорушника повністю підтверджена матеріалами справи, а його дії кваліфікує за ст. 124 КУпАП як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Обставин, що помякшують відповідальність, судом не встановлено, адже вини своєї ОСОБА_1 не визнав, у скоєному каяття не виказав, готовності понести стягнення не виявив.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

При визначені міри стягнення, яке слід призначити ОСОБА_1, суд, окрім вищевказаного, враховує, що ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за порушення ПДР не притягувався, є раніше не судимим, та вважає можливим визначити йому стягнення у вигляді штрафу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24, 33, 124, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2, індивідуальний ідентифікаційний номер 6, адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в сумі 340 (триста сорок) гривень в дохід держави (розрахунковий рахунок № 0009, код класифікації доходів бюджету 21081100, отримувач коштів - УДКСУ у Шевченківському районі м. Запоріжжя, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38025367, банк отримувача - УДКСУ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015, призначення платежу адміністративний штраф).

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2, індивідуальний ідентифікаційний номер 6, на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір в сумі 320 (триста двадцять гривень) гривень.

Судовий збір сплачується за наступними реквізитами:

Стягувач: Державна судова адміністрація Уукраїни, місце знаходження - вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, код ЄДРПОУ - 26255795, рахунок для зарахування до державного бюджету надходжень за кодом класифікації доходів бюджету 22030106 "Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України"):

отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/ 22030106;

банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві;

код банку отримувача 820019;

рахунок отримувача 0001;

код класифікації доходів бюджету 22030106.

Розяснити, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора і може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області в установленому порядку.

Суддя О.І. Дацюк

Строк предявлення виконавчого документу «_____»_________________20___року

Постанова набрала законної чинності «_____»_________________20___року

Дата видачі «_____»_________________20___року