АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Мельник В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16 грудня 2016 року відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

в с т а н о в и в:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16 грудня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 6 місяців.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 275 грн. 60 коп.

Як встановлено суддею місцевого суду, 04 листопада 2016 року о 13 год. 25 хв., ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Ніссан», державний номер НОМЕР_1, по проспекту В.Лобановського, 196 в м. Києві, виконуючи поворот, при виїзді на головну дорогу не надав перевагу в русі автомобілю «Фольксваген», державний номер НОМЕР_2, унаслідок чого сталося зіткнення між вказаними автомобілями, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Такими діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 10.1, 10.4, 16.12 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк апеляційного оскарження, постанову судді місцевого суду змінити в частині накладеного стягнення, наклавши на нього адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у виді штрафу.

В клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження ОСОБА_2 зазначав, що у судовому засіданні присутній не був, а копію оскаржуваної постанови отримав лише 31 січня 2017 року, тоді як подав апеляційну скаргу 07 лютого 2017 року.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт посилався на невідповідність висновків судді місцевого суду фактичним обставинам справи, та на порушення вимог ст. 268 КУпАП при розгляді справи, оскільки справу розглянуто у його відсутності.

Апелянт зазначав, що суддя місцевого суду при накладенні на нього адміністративного стягнення, у порушення вимог ст. 33 КУпАП, не надав оцінку встановленим обставинам справи, не врахував відсутність обставин, які обтяжують адміністративне стягнення, та наявність обставини, яка пом'якшує стягнення - визнання ним винуватості у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та щире каяття, не врахував відсутність значної матеріальної шкоди унаслідок його дій.

Крім того зазначав, що має на утриманні дружину та матір пенсійного віку, а його робота пов'язана із щоденним використання автомобіля, а тому позбавлення його права керування транспортними засобами поставить його сім'ю у скрутне матеріальне становище.

На думку апелянта, суддя місцевого суду не врахував положення ч. 2 ст. 30 КУпАП, та за відсутності ознак грубого або повторного порушення порядку користування правом керування транспортними засобами, безпідставно наклав на нього занадто суворе адміністративне стягнення.

У судове засідання ОСОБА_2 повторно не з'явився, про день, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином /а.с. 18, 20, 23/. У відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вивчивши додані до апеляційної скарги документи, та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційна скарга підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що дані про вручення ОСОБА_2 повістки про виклик в судове засідання по розгляду справи про адміністративне правопорушення відсутні. У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні також дані про вручення копії постанови ОСОБА_2

Як зазначено в апеляційній скарзі, копію оскаржуваної постанови ОСОБА_2 вручено 31 січня 2017 року, тоді як подано апеляційну скаргу 07 лютого 2017 року.

У зв'язку з цим, вважаю обгрунтованими доводи ОСОБА_2 про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про вручення апелянту у визначений законом строк копії оскаржуваної постанови, а відтак пропущений строк підлягає поновленню.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у порушенні вимог п. 10.1, 10.4, та 16.12 Правил дорожнього руху, та у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у постанові судді, є обґрунтованим та підтверджується зібраними по справі доказами в їх сукупності: протоколом про адміністративне правопорушення (а.с. 2), даними схеми дорожньо-транспортної пригоди (а.с.3), письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 04 листопада 2016 року (а.с. 4), письмовими поясненнями іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 (а.с.5), дослідженими й належно перевіреними в судовому засіданні, яким суддею місцевого суду надано об'єктивну оцінку.

Окрім того, ОСОБА_2 в апеляційній скарзі не заперечував наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та не оспорював встановленні суддею місцевого суду обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, висновок судді місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за наведених у постанові обставин є обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи, що не оспорюється апелянтом.

Разом з тим, обґрунтованими є посилання ОСОБА_2 на те, що під час вирішення питання про накладення на нього адміністративного стягнення суддею місцевого суду не було враховано вимоги ст. 33 КУпАП.

Згідно вимог частини другої ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 КУпАП, позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Проте суддею місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 зазначених вимог закону в повному обсязі дотримано не було.

Накладаючи на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, за наявності в санкції ст. 124 КУпАП альтернативного більш м'якого виду стягнення у виді штрафу, суддя місцевого суду в постанові не зазначив, чи має вчинене ним правопорушення ознаки повторного або грубого та в чому вони полягають, та розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відсутності ОСОБА_2, не перевірив та не врахував належним чином даних про його особу.

В матеріалах справи відсутні дані, що ОСОБА_2 раніше притягувався до адміністративної відповідальності. Тяжких наслідків від вчинення апелянтом адміністративного правопорушення не настало. Обставин, які обтяжують відповідальність по справі не встановлено.

Крім того, заслуговують на увагу доводи апелянта про порушення суддею місцевого суду вимог ст. 278 КУпАП, оскільки під час апеляційного розгляду було встановлено, що справу про притягнення до адміністративної відповідальності розглянуто у відсутності ОСОБА_2, який не був повідомлений про час та місце судового засідання.

З огляду на вищенаведене, приходжу до висновку про необхідність зміни постанови суду першої інстанції в частині накладеного на ОСОБА_2 адміністративного стягнення на штраф в розмірі, передбаченому санкцією ст. 124 КУпАП, оскільки стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами за видом є таким, що не відповідає характеру вчиненого правопорушення та особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, внаслідок суворості.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а постанова судді місцевого суду в частині накладення на нього виду адміністративного стягнення - зміні.

Керуючись ст. 294 КпАП України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення процесуального строку апеляційного оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16 грудня 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16 грудня 2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП змінити в частині накладення адміністративного стягнення.

За вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) гривень 00 (нуль) копійок, на користь держави.

В решті постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16 грудня 2016 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва В.В.Мельник