Справа № 308/5674/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2017 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Крегула М.М., з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 08 серпня 2017 року якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець с.Худльово, вул.Підгірна, 55, Ужгородського району,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600(шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн.. з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік, а також стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн.,

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що він 12.06.2017 року о 03 год. 20 хв., між с.Чертеж та с.Худльово Ужгородського району, керував транспортним засобом марки «Volvo V40» н.з. 4S44045, з явними ознаками алкогольного сп»яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на встановлення стану алкогольного сп»яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування постанови судді Ужгородського міськрайонного суду від 08.08.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. В обґрунтування своїх вимог апелянт вказує на незаконність та необгрутованість постанови судді, оскільки вважає, що висновки суду про його винуватість у вчиненні інкриміновано правопорушення, зроблено формально, такі не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються доказами у справі. Також вказує, що судом першої інстанції безпідставно проігноровано його клопотання про повернення складеного щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення для належного оформлення у зв»язку з невідповідністю вимогам ст..256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Також зазначає про відсутність під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, свідків, у зв»язку з цим засвідчення останніми в протоколі подій, які безпосередньо ними не сприймалися. Крім того зазначає, що власноручні пояснення в протоколі з приводу вжиття алкогольних напоїв та відмову від проходження огляду на стан сп»яніння, зазначив у зв»язку із здійсненням на нього працівниками поліції тиску. Також на думку апелянта, судом першої інстанції було проігноровано те, що дії працівників поліції суперечили вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп»яніння, йому не було роз»яснено його процесуальних прав, не забезпечено огляд на стан сп»яніння, чим допущено порушення його права на захист.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи та наведені доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1.В. були дотримані.

З матеріалів справи видно, що висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються наявними і дослідженими судом доказами.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина стверджується протоколом про адміністративне правопорушення від серії БР №028363 від 12.06.2017 року, зміст якого відповідає вимогам ст.256 КУпАП, рапортом інспектора СРПП №3 Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_2 від 12.06.2017 року.

Наведені в апеляційній скарзі твердження ОСОБА_1 про відсутність свідків під час проведення його огляду на стан сп»яніння спростовується даними протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до якого свідками відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп»яніння були : ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які і підписали протокол, підтвердивши його зміст.

З огляду на вказане, наведені докази є допустимими, належними і достатніми для підтвердження висновків суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку, а тому твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про незаконність та необґрунтованість висновків суду є необгрунтованими і будь-якими об'єктивними даними матеріалів провадження не підтверджуються. Не надано таких даних і при апеляційному перегляді провадження.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на порушення працівниками поліції вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МОЗ та МВС України №1452/735 від 09.11.2015 року щодо не забезпечення працівниками поліції його огляду на стан сп»янінні, є не обгрунтованими, оскільки ОСОБА_1 сам відмовився, у присутності двох свідків, від проходження будь-яких оглядів на виявлення у нього стану алкогольного сп»яніння.

Згідно п.1.2. Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України від 09 вересня 2009 року N 400/666, до ознак алкогольного спяніння, окрім інших, віднесено: запах алкоголю з порожнини рота, тобто ту ознаку, що мала місце у випадку зупинки водія ОСОБА_1

Враховуючи викладене у інспектора поліції були наявні всі підстави для ініціювання проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння, від проходження якого правопорушник відмовився, про, що зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Судом першої інстанції цим обставинам та наявним у справі доказам дано всебічну оцінку та з урахуванням вимог ст..33 КУпАП, зокрема, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та обставин справи, правильно вирішено питання про кваліфікацію діянь ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП України і накладено стягнення у відповідності до санкції, зазначеного закону.

Як видно, судом першої інстанції було вжито всіх заходів, передбачених КУпАП, для зясування питання про наявність чи відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення районним судом законодавства при винесенні постанови, яке полягало у нез»ясуванні районним судом всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 серпня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя М.М.Крегул