Справа № 461/107/17 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 33/783/185/17 Доповідач: Марітчак Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року Апеляційний суд Львівської області під головуванням судді апеляційного суду Т.М. Марітчака, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 17 січня 2017 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 17 січня 2017 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, тимчасово не працюючого, мешканця АДРЕСА_1, одруженого, має на утриманні сина ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_3,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 30 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік і стягнуто з нього на користь держави судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) грн.

Постановою суддіГалицького районного суду м. Львова від 17 січня 2017 року встановлено, що згідно протоколу про порушення правил дорожнього руху 26.12.2016 року ОСОБА_1 близько 19.15 год. по вул. Наукова, 62 у м. Львові керував автомобілем «HYUNDAI SONATA» (державний номер НОМЕР_1). Від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки та в установленому законом порядку у Львівському ОДКНД відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись із постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 17 січня 2017 року, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі.

Апелянт вважає таку постанову необґрунтованою, такою, що підлягає до скасування у зв'язку із неповнотою проведеного судового розгляду, винесеною з порушенням права на справедливий судовий захист, принципів верховенства права, законності, рівності всіх учасників судового процесу, недостатньою аргументованістю рішення, ухвалення його на припущеннях, а також допущення неправильності застосування норм матеріального права, що полягало в наступному.

Питання підстав та порядку проведення огляду водіїв на перебування у стані алкогольного, наркотичного, або іншого сп'яніння, а також під впливом медичних препаратів детально врегульовано відповідними положеннями Правил дорожнього руху, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп'яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим ПКМУ №1103 від 17 грудня 2008 року (далі Порядок) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом №1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція).

В протоколі від 26 грудня 2016 року, що міститься в матеріалах справи вказано, що ознаками стану алкогольного сп'яніння апелянта є тремтіння пальців рук, почервоніння очей, не стійка хода. Що ж до вказаних ознак, то слід вказати, що серед таких немає ні одної, яка передбачена Інструкцією. Так, серед ознак, які вказані патрульним є тремтіння пальців рук. Однак така ознака не узгоджена з Інструкцією, відповідно до п. 3 якої передбачена така ознака як виражене тремтіння пальців рук. Інших законних ознак стану алкогольного сп'яніння, які могли б слугувати підставою для проведення огляду, не встановлено. Забігаючи наперед слід оговоритися про той факт, що працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння по спливу більше двох годин після зупинки транспортного засобу, а з врахуванням погодних умов (сильного морозу), немає нічого дивного в тому, що в апелянта дещо тремтіли руки. Тим більше, ознак сп'яніння повинно бути декілька і вони повинні бути пов'язані між собою і свідчити про перебування у стані алкогольного сп'яніння, а не про переохолодження.

В продовження даної думки слід закцентувати окрему увагу на тому, що поліцейським не повідомлялося апелянту щодо наслідків відмови від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, про що не здійснено жодної відмітки у протоколі. Відмовляючись від проходження огляду на стан сп'яніння апелянтом чітко вказано на те, що жодних підстав для його проведення немає, оскільки він є абсолютно тверезим.

Перебуваючи на місці, апелянт не усвідомлював той факт, що відмовляється в тому числі від проходження медичного огляду, підставно вважаючи, що співробітники поліції зловживають своїми правами, пропонуючи йому пройти огляд на пристрої Драгер.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп'яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного сп'яніння. Огляд осіб на стан сп'яніння проводиться не пізніше 2-х годин з моменту виявлення підстав для його здійснення.

Також в статті 266 КУпАП вказано про те, що у разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, можливість керування ним надається іншій особі, яка має право на керування транспортними засобами відповідної категорії.

Слід закцентувати окрему увагу на той факт, що співробітниками поліції не прийнято рішення про відсторонення апелянта від керування транспортним засобом. Наведене беззаперечно свідчить про те, що самі поліцейські не вважали апелянта таким, що перебуває у стані алкогольного сп'яніння. В іншому ж випадку, має місце службова недбалість працівників поліції, які, за наявності достатніх підстав вважати апелянта таким, що перебуває у стані алкогольного сп'яніння, повинні були відсторонити його від керування транспортним засобом, тим самим забезпечити недопущення можливих негативних наслідків.

Після того як екіпажі поліції поїхали, апелянт прийняв рішення пройти самостійно обстеження, в тому числі на стан сп'яніння з метою ілюстрування власного об'єктивного стану. Так, в матеріалах справи міститься виписка № 18722 із медичної карти за 26 грудня 2016 року (одразу після складення протоколу), з якої вбачається, що за результатами аналізу №9706 етанолу в крові апелянта не виявлено взагалі. Дана обставина залишилася поза увагою суду першої інстанції.

Зі всього вищенаведеного беззаперечно вбачається незаконність рішення суду першої інстанції та те, що апелянт ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за правопорушення, якого не вчиняв.

Заслухавши доповідача, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, який підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Суддя першої інстанції, на думку апеляційного суду, дійшов обґрунтованого висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 керуючи автомобілем з ознаками алкогольного сп'яніння відмовився відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Суд першої інстанції, на думку апеляційного суду, на підставі досліджених доказів правильно дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 є доведеною зібраними по справі доказами, зокрема: даними протоколу про адміністративне правопорушеннясерії АП2 №391510 від 26.12.2016 року; актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зафіксований факт відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп'яніння; поясненнями свідка ОСОБА_4 про те, що водій автомобіля «HYUNDAI SONATA» (державний номер НОМЕР_1)ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою спеціального приладу «Драгер» на місці зупинки та в медичному закладі; поясненнями свідка ОСОБА_5 про те, що водій автомобіля «HYUNDAI SONATA» (державний номер НОМЕР_1)ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою спеціального приладу «Драгер» на місці зупинки та у медичному закладі відмовився; рапортом інспектора УПП у м.Львові ДПП ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем «HYUNDAI SONATA» (державний номер НОМЕР_1)відмовився від проходження відповідно до встановленою порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

На думку апеляційного суду, мотиви апеляційної скарги ОСОБА_1 є надуманими, суперечать встановленим судом першої інстанції фактичним обставинам на підставі досліджених доказів. З протоколу про адміністративне правопорушення убачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження, відповідно до встановленою порядку, огляду на стан алкогольного сп'яніння, оскільки це, на його думку, порушує його гідність.

Суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги виписку №18722 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 26.12.2016 року, оскільки в ній не зазначено жодних даних щодо наявності чи відсутності алкогольного сп'яніння у ОСОБА_1. Крім того, суд першої інстанції правильно послався на те, що ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності не за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, а за відмову від проходження, відповідно до встановленою порядку, огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Враховуючи вищенаведене та особу ОСОБА_1, суд першої інстанції обґрунтовано наклав на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, яке передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП

Під час розгляду протоколу про порушення правил дорожнього руху судом першої інстанції не було допущено таких істотних порушень вимог закону, які б були підставою для зміни чи скасування оскаржуваної постанови.

На підставі наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 і залишення оскаржуваної постанови без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд,

постановив:

відмовити в задоволенні апеляційної скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, а постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 17 січня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили після її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя апеляційного суду підпис Т.М. Марітчак

Копія відповідно до оригіналу.

Суддя апеляційного суду Т.М. Марітчак

Постанова вступила в законну силу 28 лютого 2017 року.

Копія постанови виготовлена «____» __________2017 року

Помічник судді Юрочко В.О.