АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 33/796/696/2017 Постанова винесена суддею Бабенко С.Ш.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Павленко О.П., з участю захисника ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу захисника на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 09 грудня 2016 року щодо

ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в

м. Луганськ, проживає за адресою: АДРЕСА_2,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 09 грудня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1

ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.

Згідно з постановою, 22 жовтня 2016 року о 12 год. 50 хв. ОСОБА_3 керував автомобілем марки «Mercedes-Benz, GL 450», д.н.з. НОМЕР_1, по бул. Лесі Українки, 28 в м. Києві, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився в присутності двох свідків за допомогою алкотестеру Drager Alcotest 6820, кількісний показник вмісту алкоголю у видихуваному повітрі склав 2,25 %, чим порушив п. 2.9(а) ПДР України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, просить скасувати постанову Печерського районного суду м. Києва від 09 грудня 2016 року в справі № 757/53361/16-п та закрити справу.

Як зазначає апелянт, працівниками поліції в порушення Інструкції Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858, під час проведення огляду на стан сп'яніння не було проінформовано ОСОБА_3 про порядок застосування до нього спеціального технічного засобу та використано технічний засіб Drager Alcotest 6820, який не вказаний в п. 3 переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху.

За таких обставин вважає, що працівниками поліції під час проведення огляду ОСОБА_3 на стан сп'яніння не було дотримано вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції Про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в закладах охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів, затвердженої спільним наказом МВС України, МОЗ України та МЮ України, а тому такий огляд згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП є недійсним і як наслідок факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння - недоведеним.

Крім того, захисник в апеляційній скарзі заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, обґрунтувавши поважність причин пропуску процесуального строку тим, що ОСОБА_3 з 19.12.2016 по 25.01.2017 перебував у службовому відряджені за межами м. Києва, що підтверджується наказом № 154/16, отже договір про надання правової допомоги та представництво інтересів було укладено з ним лише 26.01.2017.

В суд апеляційної інстанції ОСОБА_3, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, не прибув,клопотання про відкладення розгляду не подав, а тому його неявка не перешкоджає апеляційному перегляду постанови судді місцевого суду.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_2, який підтримав клопотання про поновлення строку на оскарження, а також доводи апеляційної скарги та просив скасувати постанову суду першої інстанції і закрити провадження в справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вивчивши матеріали справи та додатково надані суду апеляційної інстанції докази, дослідивши доводи апеляційної скарги, допитавши інспектора патрульної поліції в м. Києві ОСОБА_5, вважаю можливим поновити захиснику ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду, проте прихожу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у

ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи щодо ОСОБА_3 слідує, що наведені вимоги закону суддею місцевого суду під час її розгляду були дотримані.

Так, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9(а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних засобів.

Згідно з частин 2-5 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції. проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або незгоди з результатами такого огляду, останній проводиться в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Аналогічний порядок передбачено Інструкцією Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858.

Апеляційним переглядом встановлено, що суддя місцевого суду всебічно, повно та об'єктивно дослідив обставини справи про адміністративне правопорушення, а тому обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_3 у порушенні 22 жовтня 2016 року під час керування по бул. Лесі Українки, 28 в м. Києві, п. 2.9(а) ПДР України, за обставин, викладених у постанові, ґрунтується на належних доказах, а саме:

- даних протоколу про адміністративне правопорушення серія АП1 № 239698 від 22.10.2016, який складений уповноваженою на те особою - інспектором патрульної поліції УПП в м. Києві, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, підписаний особою, яка склала протокол, двома свідками огляду на стан сп'яніння та безпосередньо ОСОБА_3, якому були роз'ясненні права, передбачені ст. 63 Конституції України і ст. 268 КУпАП, водночас будь-яких заперечень на дії патрульних поліцейських чи на результати проведеного огляду за допомогою спеціального технічного засобу він у протоколі не указав (а.с. 1);

- даних, наведених у акті огляду ОСОБА_3 на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820, за змістом яких огляд проводився у зв'язку з виявленими у ОСОБА_3 ознаками сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, за участю свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_7, які жодних зауважень щодо процедури проведення зазначеного огляду і результату тесту не заявили.

Крім того, безпосередньо ОСОБА_3 в указаному акті власноручно зазначив про згоду з результатом огляду, що був зафіксований за допомогою спеціального технічного засобу - газоаналізатора Drager Alcotest 6820 № ARHK-0540 (а.с. 4), а доводи захисника щодо використання патрульними поліцейськими технічного засобу, який не передбачений п. 3 переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху не заслуговують на увагу, оскільки у відповідності до п. 6 розділу 1 Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858, огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, серед яких є і сертифікований газоаналізатор Drager Alcotest 6820;

- роздруківці даних принтера спеціального технічного приладу, в якій зазначено назву та номер приладу, яким проводились вимірювання вмісту алкоголю в повітрі, яке видихнув ОСОБА_3 - Drager Alcotest 6820 № ARHK-0540, із зазначенням дати останнього калібрування - 2016.09.28, результату тесту - 2.25 % проміле, що посвідчено особистими підписами патрульного поліцейського ОСОБА_5 та ОСОБА_3, отже цей доказ є належним і допустимим в розумінні ст. 251 КУпАП (а.с. 2);

- розписці ОСОБА_8 від 22.10.2016 про зобов'язання доставити транспортний засіб «Mercedes», д.н.з. НОМЕР_1, за місцем проживання водія/власника за адресою:

АДРЕСА_1 (а.с. 3).

Отже, суддя місцевого суду, проаналізувавши усі докази в справі, правильно встановив фактичні обставини та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_3 в порушенні вимог п. 2.9(а) ПДР України, згідно з яким водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З метою перевірки доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції був допитаний свідок - інспектор патрульної поліції в м. Києві ОСОБА_5, який пояснив, що 22 жовтня 2016 року до патрульних поліцейських звернувся з певним питанням, яким саме він вже не пам'ятає, водій ОСОБА_3, котрий поводив себе неадекватно, вочевидь перебував у стані алкогольного сп'яніння, потім сів за кермо транспортного засобу та почав рухатися, отже був зупинений та йому було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою технічного приладу «Драгер», на що водій погодився. Огляд проводився в присутності двох свідків, результат тесту був позитивний, ОСОБА_3 його не оспорював, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки не вимагав.

Щодо обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення, то свідок зазначив, що вказані в протоколі дата та час є початком складання протоколу, тобто початком відліку часу, від якого розпочалася процедура огляду особи на стан сп'яніння.

Крім того, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції було досліджено відеозапис з нагрудної камери/відеореєстратора поліцейського, який достатньо повно відображає всі події, що відбувалися 22 жовтня 2016 року за участю ОСОБА_3, дає підстави для висновку про те, що огляд водія на стан алкогольного сп'яніння відбувся з дотриманням положень ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрованої в МЮ України 11.11.2015 за № 1413/27858, отже указаний доказ беззаперечно доводить винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та спростовує всі доводи сторони захисту щодо недотримання процедури проведення відповідного огляду та недотримання вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3

Щодо доводів апелянта про порушення працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 положень Інструкції Про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в закладах охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів, затвердженої спільним наказом МВС України, МОЗ України та МЮ України, то вони взагалі не перевіряються, з огляду на втрату чинності відповідної Інструкції.

Таким чином, апеляційним переглядом указаної справи не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, а висновки судді місцевого суду в постанові від 09 грудня 2016 року відповідають фактичним обставинам справи і не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Виходячи з обставин справи, характеру вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху та є умисним, особи ОСОБА_3, суддя Печерського районного суду м. Києва, дотримуючись вимог ст. 33 КУпАП, обґрунтовано визначив вид та розмір адміністративного стягнення, з огляду на санкцію ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, вважаю, що постанова судді Печерського районного суду м. Києва від 09 грудня 2016 року є законною та обґрунтованою, отже апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови судді Печерського районного суду м. Києва від 09 грудня 2016 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 09 грудня

2016 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва О.П. Павленко