Справа № 462/1949/17 Головуючий у 1 інстанції: Румілова Н.М.
Провадження № 33/783/1046/17 Доповідач: Галин В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2017 року м. Львів

Апеляційний суд Львівської області в складі: судді судової палати у кримінальних справах Галин В.П., за участю ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 13 червня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП,

встановив:

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 13.06.2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 320 гривень.

Згідно з постановою суду 26 квітня 2017 р., о 16 год. 50 хв., по вул. Городоцькій, 166 у м. Львові, ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Форд Мондево», номерний знак НОМЕР_1, здійснював господарську діяльність без одержання документу дозвільного характеру (ліцензійна карта) на перевезення пасажирів в режимі таксі, чим порушив ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт».

На дану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати та постановити нову постанову, якою закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

На підтримання апеляційних вимог ОСОБА_2 зазначає, що постанова суду є необґрунтованою, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки він господарської діяльності як таксист не здійснював, їхав разом із своєю знайомою. Тобто апелянт вказує, що жодної господарської діяльності не здійснював, оскільки немає такої можливості, являється опікуном тяжко хворої сестри, інваліда І групи, яка потребує стороннього догляду.

ОСОБА_2 заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду та в підтримку останнього зазначає, що не знав про час і місце розгляду справи, оскільки не був належно повідомлений судом, про прийняте судом рішення дізнався лише 14.07.2017 року коли отримав копію постанови на поштовому відділенні.

Розглянувши матеріали справи № 462/1949/17, заслухавши пояснення правопорушника, дослідивши обставини справи, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Вважаю, доводи апелянта щодо пропуску строку на апеляційне оскарження заслуговують на увагу, а тому погоджуюсь з тим, що такий строк пропущений з поважних причин та його слід поновити.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення ІІ № 0003249 від 26.04.2017 року (а.с.2), фотографією транспортного засобу марки «Форд Мондео» д.н.з. НОМЕР_1, на якому розміщено розпізнавальний знак таксі (а.с.3).

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_2 суддя в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь його вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, і обґрунтовано застосував такий вид стягнення як штраф в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, і є мінімальним у відповідності до санкції ч.1 ст.164 КУпАП.

Крім цього, апеляційний суд не бере до уваги доводи апелянта про те, що він не здійснював господарську діяльність з перевезення людей на автомобілі в якості «таксі», оскільки такі твердження не ґрунтуються на матеріалах справи, та не підтверджуються доводами апеляційної скарги та доданими до неї матеріалами, і такі апеляційний суд розцінює як обрану форму захисту .

Також, в протоколі про адміністративне правопорушення ІІ № 0003249 від 26.04.2017 року, складеному відносно ОСОБА_2 повністю розкрито суть вчиненого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, при цьому в первинних поясненнях ОСОБА_2 не вказує, що перевозив свою знайому, жодних зауважень в протоколі з цього приводу не вказав, а тому апеляційний суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_2 здійснював господарську діяльність з перевезення пасажирів власним транспортом без отримання на це відповідних дозвільних документів.

З викладеного вважаю, що постанова місцевого суду є законна і обґрунтована, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі ОСОБА_2, апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

постановив:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Залізничного районного суду м. Львова від 13 червня 2017 року.

Постанову Залізничного районного суду м. Львова від 13 червня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області Галин В.П.