Провадження № 3/225/271/2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 квітня 2017 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Соляник А.В.,

за участю

секретаря Пузиревської Ю.О.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області у м. Торецьку матеріали, які надійшли від Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працюючого оперуповноваженим СКР Торецького ВП Бахмутського відділу поліції ГУНП в Донецькій області, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія АП1 №898530 від 06.03.2017 року, ОСОБА_1 06.03.2017 року о 08.15 годині у м. Торецьку по вул.Маяковського біля ЗОШ №6 керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нестійка хода). Від продуття алкотестера DRAGGER ARBH 6810 та проходження медичного огляду в медичному закладі, дачі пояснень в протоколі ухилився категорично шляхом усної відмови у присутності двох свідків. Чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Правопорушник ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, суду пояснив, що 05.03.2017 року у вечірній час їхав на своєму автомобілі в сторону будинку де мешкає. Біля кіоску який розташований навпроти школи-ліцею по вул. Маяковського його автомобіль зламався і перестав рухатись, тому він залишив свій автомобіль біля вказаного кіоску. Після чого направився до дому. З ранку 06.03.2017 року він повернувся до свого автомобіля, спробував його завести, але цього зробити не вдалось. Під час цих його дій, до нього підїхали співробітники патрульно-дорожньої поліції, які попросили надати документи на автомобіль та водійське посвідчення. Він надав їм документи на автомобіль, водійське посвідчення також повідомив, що він є співпрацівником поліції предявивши посвідчення. Після перевірки документи йому було повернуто, а працівники патрульно-дорожньої поліції поїхали. Він також взяв особисті речі з автомобілю, зачинив його, після чого повернувся до дому. В той же день від свого керівництва він дізнався, що відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Під час складання протоколу він присутнім не був. Просив провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити, у звязку з відсутністю складу правопорушення.

Свідок ОСОБА_3, суду пояснила, що вона працює в кіоску по вул.Маяковського м. Торецька. 05.03.2017 року працювала у нічну зміну. В вечорі до неї підійшов ОСОБА_1, якого вона знає як працівника поліції та попросив приглянути за його автомобілем, оскільки він не заводиться. Близько 08-00 години 06.03.2017 року ОСОБА_1 прийшов до автомобіля. Більше нікого поблизу автомобіля вона не бачила. Будь яких ознак алкогольного спяніння у ОСОБА_1 вона не помітила. Після чого вона здала зміну та поїхала до дому.

Свідок ОСОБА_4, суду пояснив, що він працює в службі таксі, в березні 2017 року (точну дату не памятає) приблизно о 09-00 чи о 10-00 годині працював, тому стояв біля зупинки «АТБ», де до нього підійшли співпрацівники патрульно-дорожньої поліції та запропонували підписати протокол та пояснення, які вже було складено, вказавши на автомобіль, який стояв біля кіоску, мотивуючи тим, що водій вказаного автомобіля знаходиться у стані алкогольного спяніння, а підписувати протокол і проходити огляд на стан алкогольного спяніння відмовляється. Особу відносно якої складено протокол він не бачив. В судовому засіданні її не впізнав. Відмовився від своїх письмових пояснень, які знаходяться в матеріалах справи. Пояснив суду, що дійсно не бачив ОСОБА_1 ніколи до цього судового засідання, а в своїх поясненнях які він надав майору поліції ОСОБА_5 він підтверджував лише факт відсутності особи, яку належало освідчити на наявність алкогольного спяніння. Іншого свідка який записаний в протоколі він також не бачив.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що 06.03.2017 року він йшов з нічної зміни до дому, коли стояв на зупинці, до нього підійшов працівник патрульно-дорожньої поліції та запропонував засвідчити той факт, відмови водія від проходження освідчення на стан алкогольного спяніння. Водія він не бачив, довірився працівнику поліції оскільки, вважав, що засвідчує факт відсутності водія, який не бажає проходити освідчення. Від наданих ним показань в матеріалах справи відмовився, пояснив, що в протокол взагалі не підписував, підписував лише пояснення зі слів працівників патрульно-дорожньої поліції. Також пояснив, що ОСОБА_1 бачить вперше. Був дуже втомлений так, як йшов з нічної зміни, тому не дуже уважно слухав інспектора і взагалі не памятав, який саме він підписав документ.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що в вечорі приблизно о 20-00 годині 05.03.2017 року йому зателефонував ОСОБА_1 та пояснив, що його автомобіль заглох. На що, я запропонував йому, зателефонувати мені зранку оскільки я був зайнятий. Зателефонувавши зранку приблизно на пів десятої години ранку, ОСОБА_1 домовився про зустріч зі мною. 06.03.2017 року так як я знаходився неподалік, то через незначний проміжок часу підїхав до кіоску розташованому по вул. Маяковського м.Торецька, поблизу якого, стояв транспортний засіб марки ВАЗ Каліна синього кольору, а також там перебував сам ОСОБА_1 як і домовлялись. Оглянувши автомобіль, я зразу зрозумів, що причиною поломки транспортного засобу є перегорівший запобіжник, конструктивна газова недоробка. Коли я поставив перемичку, автомобіль знову запрацював. Після чого я пішов до магазину, а він поїхав. На запит суду пояснив, що о 8-30 годині автомобіль самостійно рухатись не міг, оскільки не було подачі газу і він не міг завестись. Стан ОСОБА_1 не викликав будь якої підозри стосовно наявності у нього алкогольного спяніння. Працівників патрульно-дорожньої поліції біля автомобіля не бачив, сам ОСОБА_1 будь якої інформації з цього приводу йому не надавав.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, пояснення свідків, дослідивши письмові матеріали справи, враховуючи обставини вчинення адміністративного правопорушення, оцінюючи зібрані у справі докази, в їх сукупності в результаті повного, всестороннього та обєктивного дослідження їх у судовому засіданні, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вважає, що підстави для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відсутні і справа підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За правилами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов'язаний з'ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Суд також повинен з'ясувати чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, тощо.

Відповідно до статті 62 Конституції України ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні будь-якого правопорушення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Так, відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП передбачена лише за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з досліджених матеріалів справи, а також з пояснень особи, відносно якої складено адміністративний протокол працівником Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_8, який склав протокол про адміністративне правопорушення, працівник поліції не відсторонив від керування транспортним засобом ОСОБА_1, транспорний засіб не затримувався, як передбачається приписами ч. 1 ст. 265-2 КУпАП та ч.1 ст.266 КУпАП у разі якщо водієм вчинено керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Стаття 265-1 КУпАП передбачає у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, за яке відповідно до цього Кодексу може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, працівник уповноваженого підрозділу тимчасово вилучає посвідчення водія до набрання законної сили постановою у справі про адміністративне правопорушення, але не

більше ніж на три місяці з моменту такого вилучення, і видає тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами. Про тимчасове вилучення посвідчення водія робиться запис у протоколі про адміністративне правопорушення, що також зроблено не було.

У відповідності до п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року «ОСОБА_7 слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора водія під час навчання учнів водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Із системного аналізу діючого законодавства України про адміністративні правопорушення вбачається, що правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Однак, як встановлено при розгляді даної адміністративної справи, 06 березня 2017 року о 08.30 хвилин ОСОБА_1 не керував транспортним засобом ВАЗ 1119 Каліна, н/з НОМЕР_2, оскільки вказаний автомобіль у звязку з наявністю у нього технічної несправності рухатись не міг. Тобто ОСОБА_1 не виконував функцій водія під час руху транспортного засобу, що підтверджено також показаннями свідків в судовому засіданні.

Суд не бере до уваги показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_6 надані ними інспектору патрульно-дорожньоїх поліції, оскільки їх права їм не розяснювались, про кримінальну відповідальність вони не попереджались, що вони підтверджують в судовому засіданні, а бере до уваги показання надані ними суду, оскільки під час судового розгляду вони були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідома ложних показань і відмову від дачі показань.

Показання свідка ОСОБА_7, який є майстром по ремонту автомобілів свідчать про неможливість транспортного засобу самостійно рухатись у час вказаний в протоколі, а саме о 08-30 годин 06.03.2017 року, оскільки не було подачі газу. Відновлено рух автомобіля який належить ОСОБА_1 після ремонту лише після 10 години, що унеможливлює вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КупАП.

Також при дослідженні протоколу та допиті свідків, судом було встановлено, що в протоколі не вірно вказане прізвище свідка, а саме замість «Огнєв» вказано «Огієв», що не відповідає дійсності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 не вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, а тому у відповідності до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 130, п.1 ч.1 ст. 247, 283, п.3 ст.284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанову може бути оскаржено через Дзержинський міський суду Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

С у д д я: