Номер провадження: 33/785/1613/17
Номер справи місцевого суду: 495/2970/17
Головуючий у першій інстанції Гайда-Герасименко О. Д.
Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Прібилов В.М., при секретарі Тьосовій Я.В., та за участю ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2, на постанову судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.07.2017 року,-

встановив

Зазначеною постановою відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

було закрито адміністративне провадження відносно ОСОБА_3 у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до постанови місцевого суду, 14.11.2016 о 17.00 год. ОСОБА_3 на 74 км. Р-70 автошляху «Одеса - Рені» не переводячи тварину за вуздечку або повід, в місці з обмеженою оглядовістю, створивши своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху здійснив виїзд з другорядної дороги на автодорогу Р-70 не впевнився у відсутності транспорту з ліва, продовжував рух в результаті чого сталося зіткнення з автомобілем марки «Мерседес-Вито», д/з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2, внаслідок ДТП ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження.

15.04.2017 року інспектором Білгород-Дністровського ОП ГУНП в Одеській області відносно ОСОБА_3 за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення був складений протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 №999817.

Заперечуючи проти постанови судді, ОСОБА_2 у скарзі зазначив, що з постановою судді він не згодний та вважає її незаконною, винесеною із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Послався на те, що суд першої інстанції не повідомив його належним чином про дату, час та місце розгляду справи та розглянув справу в його відсутність, чим порушив його право на захист та у оскаржуваній постанові не встановив факт винуватості ОСОБА_3 у вчиненому правопорушенні, що позбавляє його можливість отримання відшкодування спричиненої шкоди.

Також вказав, що місцевим судом невірно визначений термін притягнення особи до адміністративної відповідальності, оскільки протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 було складено 15.04.2017 року, то на його думку, строк притягнення до адміністративної відповідальності має рахуватися з моменту оформлення цього документу.

Крім того зазначив, що участі під час розгляду справи не приймав, копію оскаржуваної постанови ним було отримано лише 06.10.2017 року, в зв'язку з чим вважає, що йому має бути поновлений строк на апеляційне оскарження.

Просить поновити йому строк на подачу апеляційної скарги, скасувати постанову суду, та прийняти нову, якою ОСОБА_3 визнати винним за скоєння адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Апеляційний розгляд скарги ОСОБА_2 було призначено на 24.11.2017 року і він прибув у судове засідання, а ОСОБА_3 до суду не з'явився.

В зв'язку з відкладення розгляду скарги ОСОБА_2 був повідомлений про необхідність з'явитись в судове засідання апеляційного суду на 18.12.2017 року на 14 годину, про що свідчить його розписка в матеріалах справи, але він в судове засідання не прибув і про причину неявки суд не повідомив в зв'язку з чим апеляційна скарга була розглянута у його відсутності.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши матеріали справи вважаю, що клопотання про

поновлення строку на подачу апеляційної скарги підлягає задоволенню, а апеляційна скарга по суті задоволенню не підлягає за наступних підстав:

Згідно зі ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, розгляд справи був проведений без участі ОСОБА_2, постанова суду першої інстанції винесена 13.07.2017 року, а з наявних матеріалів справи вбачається, що копія оскаржуваної постанови йому судом не направлялась і копія постанови була отримана в районному суді лише 06.10.2017 року, про що свідчить розписка в матеріалах адміністративної справи / а.с. 39 /.

Апеляційна скарга подана 06.10.2017 року, тобто в передбачений законом строк.

Враховуючи зазначені обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апелянта в частині отримання ним постанови після спливу строку на оскарження постанови районного суду є обґрунтованими, апеляційна скарга подана ним в передбачений законодавством строк, в зв'язку з чим строк на оскарження постанови районного суду повинен бути поновлений.

У відповідності зі ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Дана стаття не передбачає обов'язкової участі потерпілого у розгляді справи, а тому суд мав право розглянути справу у відсутності ОСОБА_2

Згідно ст. 38 КУпАП передбачено строки накладення адміністративного стягнення. Так адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду.

Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при тривалому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені в частині третій цієї статті.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 999817 ВІД 15.04.2017 року, правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, яке інкримінується ОСОБА_3, мало місце 14.11.2016 року, а справа про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності надійшла на розгляд Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 20.04.2017 року.

ОСОБА_3 неодноразово викликався в судове засідання : 20.04.2017 року, 16.05.2017 року, 13.06.2017 року, 13.07.2017 року, однак в судове засідання не прибув та причини неявки суду не повідомив, в зв'язку з чим справа рішення по справі було прийнято у його відсутності.

Районним судом в постанові справедливо зазначено, що справа надійшла в провадження суду після закінчення строку, передбаченого ч. 3 ст. 38 КУпАП.

Посилання ОСОБА_2 на дату складання протоколу про адміністративне правопорушення від 15.04.2017 року не може бути прийнято до уваги апеляційним судом, так як воно протиричіть вимогам ст. 38 КУпАП, яка передбачає відрахування початку строків притягнення особи до адміністративної відповідальності в даному випадку з дня скоєння правопорушення.

Адміністративна справа відносно ОСОБА_3 була розглянута 13.07.2017 року, тобто поза межами строків для притягнення особи до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення і провадження по справі було закрито.

Відповідно до положень п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що районний суд обґрунтовано закрив провадження по справі на підставі ч. 3 ст. 38 КУпАП, з додержанням вимог п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, так як розгляд адміністративної справи по суті в даному випадку є неможливим.

За наведених обставин, прийняття районним судом рішення про визнання особи винуватою не було можливим, оскільки імперативні вимоги зазначеної статті вказують лише на закриття провадження, без встановлення вини такої особи.

Між тим, питання щодо винуватості особи може бути та повинно бути вирішено у разі заявлення цивільного позову та в порядку, передбаченому цивільно-процесуальним законом.

В зв'язку з цим апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, а постанову міськрайонного суду необхідно залишити без змін.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд,-

постановив

Поновити ОСОБА_2 строк на подачу апеляційної скарги на постанову судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.07.2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.07.2017 року, якою було закрито адміністративне провадження відносно ОСОБА_3 у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення- залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області В.М. Прібилов.