Справа № 428/807/17
Провадження №3/428/394/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2017 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Макаренко І.Г.,

при секретарі Циганок А.В.,

за участю прокурора Каліберди К.С.,

особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1,

розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Сєвєродонецьк, Луганської області, українки, громадянки України, одруженої, маючу середню освіту, працюючої фізичною особою - підприємцем, яка мешкає за адресою АДРЕСА_1, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Сиротинської селищної ради шостого скликання першої чергової сесії від 17 листопада 2010 року «Про підсумки виборів селищного голови та депутатів селищної ради, які відбулися 31 жовтня 2010 року та визнання повноважень депутатів», ОСОБА_1 обрано депутатом Сиротинської селищної ради шостого скликання та визнано її повноваження, як депутата.

03 липня 2015 року в приміщенні Сиротинської селищної ради, розташованої у м.Сєвєродонецьк, смт. Сиротине, вул. Шкільна, 34, відбулася шістдесят перша чергова сесія Сиротинської селищної ради шостого скликання, на яку з 22 обраних депутатів прибули 15 членів ради: 14 депутатів, з яких депутат Сиротинської селищної ради ОСОБА_1, а також голова відповідної ради. В ході сесії розглядалося питання № 9 «Про продовження терміну дії дозволу на складання проекту землеустрою на земельну ділянку ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2», тобто питання виділення земельної ділянки депутату Сиротинської селищної ради шостого скликання ОСОБА_1.

У ході відкритого голосування шляхом підняття руки всі присутні 15 членів ради, включаючи ОСОБА_1, проголосували «ЗА» одноголосно, проти - 0, утримався - 0, щодо вищезазначеного питання, після чого було прийнято рішення № 9 від 03.07.2015 року Сиротинської селищної ради шостого скликання «Про продовження терміну дії дозволу на складання проекту землеустрою на земельну ділянку ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2».

Отже, ОСОБА_1, яка є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення відповідно до п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Законом України «Про запобігання корупції», не повідомила Сиротинську селищну раду про наявність в неї реального конфлікту інтересів при голосуванні, не вжила заходів щодо його усунення, а також прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів в порушення вимог п. 1, 2, 3 ,4 ч. 1 ст. 28, 35 Закону України «Про запобігання корупції».

У судовому засіданні ОСОБА_1, як особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення визнала повністю, у вчиненому покаялась та пояснила, що дійсно, будучи депутатом Сиротинської селищної ради шостого скликання, голосувала за проект рішення «Про продовження терміну дії дозволу на складання проекту землеустрою на земельну ділянку ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2». Про те, що вона повинна була вжити заходи передбачені Законом України «Про запобігання корупції» не знала, про дані зобов'язання їй не повідомляли, оскільки обиралась на посаду депутата Сиротинської селищної ради за часи коли даний закон не було прийнято, а саме у 2010 році. Крім того, незважаючи на голосування до теперішнього часу не отримала земельну ділянку, а отже її дії не завдали шкоди. Просить не обирати суворе стягнення оскільки є матір'ю двох неповнолітніх дітей на утримання яких в неї не вистачає коштів.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та прокурора, який просив визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративних правопорушень та призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини 1 статті 3 цього Закону, зобов'язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Згідно з п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» депутати місцевих рад є суб'єктами відповідальності за корупційні правопорушення.

Статтею 35 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено особливості врегулювання конфлікту інтересів, що виник у діяльності окремих категорій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Так, у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом. Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу.

Особи, зазначені у пункті 1, підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, під час виконання своїх службових повноважень зобов'язані неухильно додержуватися вимог закону та загальновизнаних етичних норм поведінки.

Крім того, на виконання вимог Закону України «Про запобігання корупції» до Закону України «Про місцеве самоврядування» внесено зміни, а саме доповнено статтею 59-1 такого змісту, що сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про наявність конфлікту інтересів під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

Отже, у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту депутат місцевої ради повинен здійснити публічну заяву, або не приймати участь у голосуванні. Поняття публічної заяви Закону України «Про запобігання корупції» не містить, а тому слід виходити з загальних положень цього терміну, тобто особисте доведення відомостей до певного кола осіб, яким у даному випадку є учасники 61 сесії Сиротинської селищної ради 6 скликання та суспільство. Як видно з наданих суду матеріалів, ОСОБА_1 вимог ст. ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування» та п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», надалі Закон, не дотрималась, оскільки прийняла участь у проведенні голосуванні за проект рішення «Про продовження терміну дії дозволу на складання проекту землеустрою на земельну ділянку ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2».

Наведені обставини повністю підтверджуються матеріалами справи, зокрема протоколами № 23, 24 від 20 січня 2017 року, поясненнями ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, запитом відділу УЗЕБ від 23.12.2016, відповідями на запит Сиротинської селищної ради від 27.12.2016 та 11.01.2017, копією протоколу п'ятдесят восьмої сесії Сиротинської селищної ради шостого скликання від 05.06.2015, копією рішення Сиротинської селищної ради № 1 від 17.11.2010, копіями протоколів шістдесят першої сесії Сиротинської селищної ради шостого скликання від 03.07.2015, копією рішення Сиротинської селищної ради № 9 від 03.07.2015.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 скоїла адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, а саме неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а також прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до вимог ст.ст. 33-35 КУпАП, суд вважає, що обставинами, які пом'якшують відповідальність правопорушника ОСОБА_1 є визнання вини, щире каяття та перебування на утриманні неповнолітніх дітей. Обставин, як обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та розмір адміністративного стягнення, яке підлягає застосуванню до ОСОБА_1, як до особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, суд враховує, що органом, яким було виявлено 27 грудня 2016 року факт вчинення адміністративних правопорушень депутатом Сиротинської селищної ради ОСОБА_1, та зібрано матеріали у справі, суду не надано матеріалів щодо ознайомлення ОСОБА_1, як депутата, з вимогами Закону України «Про запобігання корупції», положенням щодо порядку повідомлення про наявність конфлікту інтересів та заходів щодо їх усунення у Сиротинській селищній раді, що свідчить про відсутність умисних дій ОСОБА_1 При цьому, з моменту вчинення правопорушення, допущеного ОСОБА_1 у 2015 році, будь-які суспільно-небезпечні наслідки не настали.

Крім того, ОСОБА_1 хоча фактично і прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів, тобто порушила антикорупційне законодавство України в частині запобігання та врегулювання конфліктів інтересів, однак в матеріалах справи відсутні докази реального отримання ОСОБА_1 внаслідок голосування вигоди у вигляді земельної ділянки, що свідчить про відсутність заподіяння будь-якій особі шкоди. Суд зауважує, що він не є органом до повноважень якого відноситься збір цих доказів, а особи, які були присутніми під час судового розгляду, не наполягали на їх витребуванні та дослідженні, а тому у суду відсутні підстави ставити під сумнів пояснення ОСОБА_1, надані нею у судовому засіданні.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 формально порушила вимоги антикорупційного законодавства України в частині запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, наслідком чого стало прийняття рішення сесії, яким шкоди кому-небудь не спричинено і не порушені законні права та інтереси інших осіб, приймаючи до уваги дані про особу правопорушника, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, займається суспільно-корисною працею, і у теперішній час не є депутатом Сиротинської селищної ради, суд вважає за можливе визнати зазначені дії ОСОБА_1 малозначними і на підставі ст. 22 КУпАП звільнити її від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 1, 7, 9, 23, 26, 33-36, 172-7, 268, 278, 280-287 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, однак від адміністративної відповідальності звільнити обмежившись усним зауваженням.

Постанову може бути оскаржено в апеляційний суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги до Сєвєродонецького міського суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя І. Г. Макаренко