Справа № 136/447/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Кривенко Д.Т., розглянувши матеріали, які надійшли від заступника начальника Липовецького відділення поліції Немирівського відділу ГУ Національної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не притягуваного до адміністративної відповідальності,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд суду надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст..130 ч.1 КУпАП.

Із протоколу слідує, що 18.03.2017 року о 11.20 год. в м. Липовець по вул. Березівській, водій ОСОБА_1 керував трактором БЕЛАРУС 1025.2 державний номерний знак 65469, з явними ознаками алкогольного сп'яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Від запропонованого в установленого порядку огляду на визначення стану спяніння відмовився в присутності свідків, чим порушив п.2.5. ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав при вищевказаних обставинах, суду пояснив, що від проходження огляду в медичному закладі він дійсно відмовився, однак пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу йому ніхто не пропонував, а так як він поспішав по роботі, то витрачати час не міг. Пояснення він, а ні у протоколі, а ні на окремому аркуші не писав, лише проставив підписи у графах, на які вказав поліцейський, оскільки останній погрожував, що забере трактор, чого він не міг допустити, оскільки йдуть весняно польові роботи, а керівництво йому цього б не пробачило. При цьому, працівником поліції навіть натяку не було провести тимчасове затримання транспортного засобу для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, не зважаючи на предявлене йому звинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд, вислухавши пояснення порушника, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши усі зібрані у справі докази, яким дав оцінку, дійшов висновку, що провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП слід закрити з наступних підстав.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану алкогольного сп'яніння та оформлення результатів такого огляду визначені в ст..266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції«, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858. Відповідно до Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя).

Згідно пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я уповноважена особа Державтоінспекції в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Частиною 5 статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З метою перевірки пояснень ОСОБА_1, в судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_2, який показав, що 18.03.2017 року працівники поліції запросили його у якості свідка, при цьому ОСОБА_1 пропонували їхати в лікарню для визначення стану його алкогольного спяніння, а продути прилад «Драгер» не давали при ньому, явних ознак спяніння ОСОБА_1 він не помітив.

Згідно відповіді Липовецького ВП Немирівського ВП ГУ НП у Вінницькій області від 03.04.2017 року встановлено, що в період з 16.03.2017 року по 26.03.2017 року спеціальний технічний засіб «Драгер» працівникам поліції Липовецького ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області не видавався.

Наведене свідчить, що поліцейський на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціального технічного засобу не міг проводитись в силу його відсутності станом на 18.03.2017 року.

Таким чином, пояснення ОСОБА_1, а ні матеріалами справи, а ні поясненнями свідка, який був допитаний в судовому засіданні не спростовані.

Разом з цим, суд вважає, що протокол про адміністративні правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не може бути доказом на доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст..130 ч.1 КУпАП, який би підтверджував відмову ОСОБА_1, який керував транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, оскільки суть правопорушення суперечить обставинам, що були встановлені в судовому засіданні.

За таких обставин, суд дійшов до переконання, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмова водія, який керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, так як працівниками поліції було порушено процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану алкогольного сп'яніння та оформлення результатів такого огляду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає до закриття у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У звязку з цим, провадження у даній справі підлягає до закриття на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.130 ч.1, 221, п.1 ч.1 ст.247, 283, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зач.1 ст.130 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Д.Т. Кривенко