ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1736/17

23 листопада 2017 року

Суддя Костопільського районного суду Рівненської області Грипіч Л. А.

розглянувши матеріали, що надійшли від Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя АДРЕСА_1, непрацюючого, посвідчення водія ВКВ046232, видане 03.04.2009 року ВРЕР ДАІ м. Рівне за ч. 1 ст. 130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №051600 від 24.08.2017 року, ОСОБА_1 24.08.2017 року о 15:45 год. у м. Костопіль, по вул. Грушевського, керував автомобілем марки Опель «Аскона», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив пункт 2.9 а Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_2, який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважає притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності неправомірним, суду пояснив, що ОСОБА_1 вину не визнає, оскільки даного адміністративного правопорушення не скоював. Пояснив, що 24.08.2017 року ОСОБА_1 не керував автомобілем, а лише знаходився поруч з ним, в той час, коли працівники поліції під'їхали до нього. Свідків даної події не було, хоча в протоколі про адміністративне правопорушення вони вказані. Крім того, при складанні протоколу поліцейськими було допущено ряд порушень, зокрема порушено порядок проведення огляду особи, та було допущено суттєві порушення інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки працівниками поліції не було оформлено направлення на огляд водія ОСОБА_1 до закладу охорони здоров'я, при складанні протоколу в Костопільській ЦРЛ свідками вказано лікаря та медичну сестру, які проводили освідчення водія і не були безпосередніми свідками події, в протоколі про адміністративне правопорушення поліцейським не вказано ступінь алкогольного сп'яніння в якому перебуває водій, акт огляду на стан сп'яніння на місці події поліцейськими не складався та не був вручений ОСОБА_1 Крім того, просив суд звернути увагу на ту обставину, що згідно з п. 3 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції зазначено «огляд …. проводиться лікарем закладу охорони здоров'я, який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством». Проте, дані Висновку №82 від 24.08.2017 року не містять жодної ідентифікуючої ознаки, що огляд на стан алкогольного сп'яніння проведено саме лікарем, який має відповідну кваліфікацію та має право проводити такі огляди. Просив закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за відсутності події і складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Інспектор з дорожнього нагляду Костопільського ВП Михальчук В. Ю. в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі. Заперечень на адресу суду не надходило.

Допитаті в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, пояснили, що в приймальне відділення Костопільської ЦРЛ 24.08.2017 року працівниками поліції був доставлений водій ОСОБА_1 При проведенні огляду даного громадянина за допомогою аналізатора вмісту парів алкоголю «Алконт» було встановлено, що він перебуває в стані алкогольного сп'яніння, а саме 1,9 % проміле. Свідками того, як був зупинений водій та яким чином працівники поліції встановили, що він перебуває в стані алкогольного сп'яніння вони не були.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що провадження в даній справі слід закрити з таких підстав.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.ч.2, 3, 5, 6 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Аналогічні положення направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Зокрема, пунктами 2 - 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. №1103(з відповідними змінами) (далі Порядку від 17.12.2008р. №1103), визначено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп'яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

-лікарем закладу охорони здоров'я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Матеріалами справи встановлено, що єдиними свідками, які підтвердили факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп'яніння були лікар та медична сестра Костопільської ЦРЛ, однак безпосередніми свідками події вони не були, тому суд не бере до уваги свідчень свідка ОСОБА_4 та ОСОБА_5, оскільки дані свідки не були присутніми на місці події та не можуть підтвердити той факт, що водій ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції в стані алкогольного сп'яніння під час керування транспортним засобом.

Із аналізу наведених вимог законодавчих актів слід зробити висновок, що огляд на визначення перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані алкогольного сп'яніння має бути проведеним поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, виключно у присутності двох свідків, і тільки у разі відмови особи від проходження такого огляду або незгоди із результатами такого огляду, лікарем закладу охорони здоров'я.

Як вбачається зі змісту акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 24.08.2017 року, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» в присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, проте, як встановлено в судовому засіданні дані свідки не були присутні на місці події.

З огляду на викладене, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння на місці події в матеріалах справи належним чином не зафіксований.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушенняє будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.1,2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і обєктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245).

Виходячи з наведених норм законодавства, оцінивши всебічно, повно і об'єктивно в їх сукупності з точки зору їх достатності, належності, керуючись законом та правосвідомістю досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає встановленим, що доказів того, що ОСОБА_1 на час описаних в протоколі подій перебував за кермом в стані сп'яніння або щодо нього проводився огляд, за результатами якого виявлено перебування цієї особи в стані сп'яніння за кермом - в судовому засіданні не встановлено, оскільки відповідних фактичних даних не містить ні протокол, ні додані до нього матеріали, ні пояснення свідків, що в свою чергу вказує на відсутність події та складу адмінправопорушення за ч. 1ст.130 КУпАП у зв'язку з чим ОСОБА_1 в даному випадку не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, наслідком чого є закриття провадження.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення складений працівником поліції з порушенням вимог законодавства, а тому визнається недопустимим доказом в розумінні ст. 251 КУпАП.

Інших доказів, які б підтверджували викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини щодо вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП матеріали справи не містять.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне закрити провадження у вищевказаній справі в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 247, 251, 266, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Справу відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях події і складу зазначеного адмінправопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі скарги через Костопільський районний суд.

СуддяЛ. А. Грипіч