А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

31.10.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Стана І.В., за участю секретаря судових засідань Юрочко А.П. та учасників судового розгляду : особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2,

в с т а н о в и в :

постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 липня 2017 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1, гр. України,

визнаний винним у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення й на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути із ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 320,00 гривень у дохід держави.

Згідно постанови, 07 червня 2017 року о 22-й годині 10 хвилин ОСОБА_2 по вул. Годинки в м. Ужгород керував автомобілем марки «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння (порушення мови, зіниці очей не реагували на світло, поведінка не відповідала обстановці), і від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги, передбачені п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - Правил).

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3, вказує на те, що постанова судді є незаконною. Посилається на те, що справа розглянута без участі ОСОБА_2, оскільки про час та дату її розгляду він не був повідомлений, внаслідок чого був позбавлений можливості реалізувати передбачені ст. 268 КУпАП права, зокрема, право на захист та справедливий суд. Крім того, вказує на те, що суд першої інстанції не дослідив викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини, не викликав та не допитав зазначених у протоколі свідків - ОСОБА_4 та ОСОБА_5. При цьому, посилається на те, що відповідно до наданих ОСОБА_2 пояснень, останній у момент зупинки транспортного засобу був тверезий, а пропозицій щодо проходження медичного огляду від працівника патрульної поліції не надходило, що може бути підтверджено показами інших свідків, які були присутні на місці події. Крім того, посилається на те, що строк на апеляційне оскарження постанови пропущено з поважних причин, оскільки про факт розгляду справи ОСОБА_6 дізнався лише 11.08.2017, тобто в момент отримання копії постанови, яка в порушення вимог ч. 1 ст. 285 КУпАП направлена йому 03.08.2017 (на шостий день після її винесення), що підтверджується наявним у матеріалах справи супровідним листом. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 події та складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення. Крім того, адвокат ОСОБА_3 подав клопотання про виклик та допит апеляційним судом свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку про те, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом, а відповідно до ст. 268 цього Кодексу, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце, і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ці вимоги закону суддею не додержано.

Так, з постанови судді вбачається, що ОСОБА_2 не приймав участь у розгляді справи, а в її матеріалах відсутні дані про те, що він належним чином повідомлений про час та місце її розгляду. У матеріалах справи також відсутні дані про те, що копія постанови була вручена або надіслана ОСОБА_2 у передбачений ч. 1 ст. 285 КУпАП триденний строк. З матеріалів справи вбачається, що копія оскаржуваної постанови була направлена ОСОБА_2 03.08.2017 (на шостий день після її винесення), що підтверджується наявним у матеріалах справи супровідним листом(а. с. 17).

Зазначені обставини перешкодили ОСОБА_2 та його захиснику - адвокату Буришину В.В. своєчасно подати апеляційну скаргу на постанову, тому причини пропуску строку на внесення апеляційної скарги визнаються поважними, строк поновлюється, клопотання про поновлення строку визнається обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

При вирішенні питання про продовження розгляду справи за відсутності адвоката Буришина В.В. апеляційний суд врахував думку ОСОБА_2, який просив розгляд справи проводити за відсутності адвоката, заявив що відмова від адвоката є добровільною і не потребує призначення йому захисника з центру надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та перевірених апеляційним судом доказів, яким дана правильна оцінка в постанові.

Так, протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 216269 від 07.06.2017 підтверджено, що 07 червня 2017 року о 22-й годині 10 хвилин, по вул. Годинки в м. Ужгород, ОСОБА_2 керував автомобілем марки «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння (порушення мови, зіниці очей не реагували на світло, поведінка не відповідала обстановці), і від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків - ОСОБА_4 та ОСОБА_5. З указаного протоколу також убачається, що ОСОБА_2 відмовився від підпису протоколу та відповідно отримання його копії, а також від будь-яких пояснень (а. с. 1).

З наявних у матеріалах справи письмових пояснень громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які були залучені інспектором роти № 1 батальйону Управління ПП у м. Ужгород та Мукачеве ОСОБА_7 в якості свідків відмови ОСОБА_2 від огляду на стан наркотичного сп'яніння, убачається, що в їх присутності водій ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду в установленому законом порядку для визначення стану сп'яніння (а. с. 3, 4).

З наявної в матеріалах справи розписки громадянина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, від 07.06.2017, убачається, що останній зобов'язався доставити автомобіль марки «Мерседес Е 200» за місцем проживання його власника - м. Ужгород, вул. Гоголя, 12 (а. с. 5).

Копією постанови про накладення адміністративного стягнення серії АР № 703709 підтверджено, що 07.06.2017 о 22-й годині 10 хвилин, по вул. Годинки, 8 у м. Ужгород, ОСОБА_2 керував транспортним засобом, на якому не працювали задні стоп сигнали, і при цьому, не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, у зв'язку із чим, його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень (а. с. 6).

Допитана під час апеляційного розгляду справи в якості свідка інспектор Бевз Т.Л., яка склала протокол про адміністративне правопорушення, пояснила, що 07 червня 2017 року о 22-й годині 10 хвилин, по вул. Годинки в м. Ужгород, нею разом з інспектором Данило І.І., був зупинений автомобіль марки «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1, на якому не працювали задні стоп сигнали, і яким керував водій ОСОБА_2. У ході розмови з указаним водієм, було виявлено, що в останнього не було при собі посвідчення водія, і в такого наявні ознаками наркотичного сп'яніння (порушення мови, зіниці очей не реагували на світло, поведінка не відповідала обстановці), у зв'язку із чим, йому було запропоновано пройти медичний огляд на стан наркотичного сп'яніння в медичному закладі, на що останній відмовився. Після відмови ОСОБА_2 добровільно пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння нею було запрошено двох свідків для того, щоб зафіксувати факт відмови вищевказаного водія на проходження медичного огляду на стан сп'яніння, у присутності яких даний водій також відмовився від проходження огляду.

Допитаний під час апеляційного розгляду справи свідок ОСОБА_4 підтвердив надані ним інспектору Бевз Т.Л. і вищенаведені письмові пояснення, зазначивши, що у вказаний у його письмових поясненнях час та місці, у його присутності та присутності його дружини, водій ОСОБА_2 дійсно відмовився на пропозицію працівників поліції пройти у медичному закладі медичний огляд на стан наркотичного сп'яніння. При цьому, пояснив, що інший свідок у даній справі є його дружина, яка не має можливості з'явитися в судове засідання, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною, яка потребує її постійного догляду, що також підтверджується її листом та додатками, які містяться в матеріалах справи.

З дослідженого під час апеляційного розгляду справи відеозапису з місця події, який вівся працівниками поліції, вбачається, що на такому чітко зафіксовано факт відмови ОСОБА_2 від проходження на пропозицію працівників поліції медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння у присутності двох свідків.

Під час розгляду справи апеляційним судом ОСОБА_2 пояснив, що вину в скоєнні правопорушень передбачених ч. 1 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП визнав та визнає повністю, із накладеним на нього стягнення також погодився, прийняті щодо нього у цій частині рішення не оскаржував. Крім того, ОСОБА_2 пояснив, що дії працівників поліції в частині складання щодо нього протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП вважав неправомірними й саме в зв'язку із цим не підписав протокол, що дії працівників поліції не оскаржував.

Вищенаведені докази у своїй сукупності повністю спростовують надані під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_2 пояснення, про те, що під час зупинки керованого ним транспортного засобу він не перебував у стані наркотичного сп'яніння, і не відмовлявся від проходження медичного огляду, і що працівники поліції не пропонували йому пройти огляд.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що інспектор роти № 1 батальйону Управління ПП у м. Ужгород та Мукачеве ОСОБА_7 була упереджена при складанні щодо ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що в неї були підстави для обмови ОСОБА_2 та фальсифікації протоколу, і що вона зацікавлена в результатах розгляду справи - у підтвердження таких даних у матеріалах справи відсутні які-небудь докази, таких до апеляційної скарги не додано й на такі ОСОБА_2 не вказував під час розгляду справи апеляційним судом.

Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що інспектор роти № 1 батальйону Управління ПП у м. Ужгород та Мукачеве ОСОБА_7 при виконанні своїх функціональних обов'язків діяла у межах наданих їй повноважень.

Крім того, під час апеляційного розгляду справи апеляційним судом не встановлено й даних про те, що в громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які були залучені інспектором роти № 1 батальйону Управління ПП у м. Ужгород та Мукачеве ОСОБА_7 в якості свідків відмови ОСОБА_2 від огляду на стан наркотичного сп'яніння, були підстави для обмови ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, зокрема, у відмові від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, - на такі як в апеляційній скарзі, так і під час апеляційного розгляду справи, також не вказується.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не дослідив викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини; що ОСОБА_2 у момент зупинки транспортного засобу був тверезий, а пропозицій щодо проходження медичного огляду від працівника патрульної поліції не надходило, що може бути підтверджено показами інших свідків, які були присутні на місці події, апеляційний суд відхиляє як такі, що повністю спростовані наявними в матеріалах справи й наведеними вище доказами (їх змістом), у тому числі й дослідженим відеозаписом з місця події, і вважає їх такими, що спрямовані на ухилення ОСОБА_2 від відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує й те, що ні в апеляційній скарзі, ні під час апеляційного розгляду справи сторона захисту не вказувала на контактні дані інших свідків, які були присутні на місці події, і не заявляла клопотання про виклик таких свідків у судове засіданні та їх допит із приводу обставин справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не викликав та не допитав зазначених у протоколі свідків - ОСОБА_4 та ОСОБА_5, апеляційний суд, враховуючи вищенаведене, відхиляє як такі, що не спростовують факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння та висновок суду про доведеність його вини у порушенні вимог передбачених п. 2. 5 Правил і скоєнні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведені обставини, такими, що не спростовують висновок суду про порушення ОСОБА_2 вимог передбачених п. 2.5 Правил та вчинення ним передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, апеляційний суд визнає й доводи апеляційної скарги про те, що справа була розглянута без участі ОСОБА_2, оскільки про час та дату її розгляду він повідомлений не був, внаслідок чого був позбавлений можливості реалізувати передбачені ст. 268 КУпАП права, зокрема, право на захист та справедливий суд. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині апеляційний суд враховує те, що вказані доводи враховані апеляційним судом при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду як поважність причин пропуску такого строку, і не свідчать про порушення права ОСОБА_2 на захист та справедливий суд. При цьому також враховується й те, що ОСОБА_2 була надана можливість реалізувати передбачені ст. 268 КУпАП права, у тому числі й право на захист та справедливий суд, під час розгляду справи апеляційним судом.

При оцінці пояснень ОСОБА_2 про те, що поліцейськими не складалось направлення для проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння враховуються наведені вище докази, які достовірно підтверджують факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду в медичному закладі, що за таких обставин складання відповідного направлення не вимагається.

Тому, апеляційний суд приходить до висновку про те, що суддею місцевого суду Джалагонія Т.Р. обґрунтовано визнаний винним у порушенні вимог передбачених пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України та скоєнні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення; що адміністративне стягнення на нього накладено в межах санкції вищевказаної статті, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази; те, що учасники процесу не заявляли клопотань про приєднання або витребування доказів по справі; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що стороною захисту жодних належних та допустимих доказів у підтвердження обґрунтованості доводів апеляційної скарги надано не було.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

подане адвокатом Буришиним В.В. клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2, залишити без задоволення.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 липня 2017 року, якою ОСОБА_2 Темура Раміновича притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП й накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, та постановлено стягнути судовий збір в розмірі 320,00 грн., -залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Стан