Справа №560/389/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2017 року м.Дубровиця

Суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Сидоренко З.С., за участю адвоката ОСОБА_1, розглянувши матеріали справи, які надійшли від Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУ НП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії МЮ №275317 виданий 11 серпня 2011 року Дубровицьким РВ УМВС України в Рівненській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Права та обов'язки, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_2, роз'яснені.

в с т а н о в и в :

14 березня 2017 року о 13 годині 00 хвилин, в м. Дубровиця по вул. Воробинська, ОСОБА_2 керував мотоциклом марки "Viper", з державним номерним знаком ВК 1507 АА, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Alcotest" №6810 та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення в графі "Пояснення особи" ОСОБА_2 зазначив, що він керував мотоциклом, однак відмовляється продувати трубку алкотестера.

На розгляді справи в суді ОСОБА_2 свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав та пояснив, що 14 березня 2017 року він приїхав до АЗС, щоб заправити свій мотоцикл. Заправивши мотоцикл, він відвів його в сторону та почав розмовляти по телефону. В цей час до нього підійшов працівник поліції та запропонував йому пройти до службової машини. Сідати до службового автомобіля він не хотів, однак працівники поліції застосовували до нього силу, щоб посадити в автомобіль. Дійсно, працівники поліції пропонували йому продути трубку алкотестера, на що він відмовився, але сказав працівникам поліції, що згоден пройти такий медичний огляд у медичному закладі. Працівники поліції це проігнорували та сказали йому, що не повезуть його до медичного закладу.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, попереджений про кримінальну відповідальність відповідно до статтей 384, 385 Кримінального кодексу України, суду показав, що 14 березня 2017 року він був свідком тих обставин, які сталися з ОСОБА_2 Підійшовши до ОСОБА_2, працівники поліції запропонували йому пройти до службового автомобіля та при цьому силою намагалися посадити його до автомобіля. Справді, працівники поліції пропонували ОСОБА_2 продути трубку алкотестера, однак останній не хотів продути трубку алкотестера, а наполягав на медичному огляді у медичному закладі.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, попереджений про кримінальну відповідальність відповідно до статтей 384, 385 Кримінального кодексу України, суду показав, що 14 березня 2017 року він був свідком тих обставин, які сталися з ОСОБА_2 Працівники поліції запропонували ОСОБА_2 пройти до службового автомобіля та силою намагалися посадити його до автомобіля. Дійсно, працівники поліції пропонували ОСОБА_2 продути трубку алкотестера, однак останній відмовився, але був згоден проїхати до лікарні, щоб пройти медичний огляд.

Допитаний в якості свідка інспектор з дорожнього нагляду Дубровицького ВП старший сержант поліції ОСОБА_5, попереджений про кримінальну відповідальність відповідно до статтей 384, 385 Кримінального кодексу України, суду показав, що 14 березня 2017 року ОСОБА_2 був зупинений на своєму мотоциклі на АЗС, що поблизу Дубровицької ЦРЛ. Під час розмови з останнім виникли підстави вважати, що ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного сп'яніння, оскільки в нього була затянута мова, тремтіли пальці рук та була порушена координація рухів. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу та проведення такого огляду у медичному закладі ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків. До службового автомобіля ОСОБА_2 взагалі не запрошувався, оскільки сам протокол про адміністративне правопорушення складався на вулиці. На запитання головуючого судді "У чому полягає порушення координації рухів та як її визначити?" інспектор поліції ОСОБА_5 відповів, що порушення координації рухів визначається при тому, як вона рухається та як ці рухи здійснює. В даному випадку, порушення координації рухів громадянина ОСОБА_2, визначалась при його ходьбі, як він рухався та як ці рухи здійснював.

Викликаний для допиту в якості свідка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, попереджений про кримінальну відповідальність відповідно до статтей 384, 385 Кримінального кодексу України, суду показав, що того дня, 14 березня 2017 року, він працював на АЗС. Бачив, що ОСОБА_2 того дня заправлявся. Заправивши мотоцикл, ОСОБА_2 за його кермо не сідав, а лише в руках завів його на узбіччя дороги, після чого до нього підійшли працівники поліції та в їх супроводі вони пішли до службового автомобіля. Підійшовши до службового автомобіля, працівники поліції намагалися заштовхати ОСОБА_2 всередину. Через деякий час працівники поліції залучили його в якості свідка, щоб він ствердив відмову ОСОБА_2 від проходження медичного огляду. Під час цього, ОСОБА_2 сказав, що відмовляється продувати трубку алкотестера, однак згоден пройти медичний огляд у медичному закладі.

На розгляді справи в суді захисник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_1 пояснив наступне, що свідки ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 повністю підтвердили пояснення самого ОСОБА_2 та обставини, які мали місце того дня. Статтею 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. У зв'язку з цим, в діях ОСОБА_2 відсутній факт відмови його від проходження медичного огляду у медичному закладі, оскільки свідки ствердили, що сам ОСОБА_2 наполягав на проведенні такого медичного огляду в медичному закладі, а тому той факт, що в протоколі зазначено, що він відмовився від проходження медичного огляду у медичному закладі не відповідає дійсності. Крім того, просить суд звернути увагу, що свідок ОСОБА_6 ствердив суду той факт, що ОСОБА_2 в той момент, як до нього підійшли працівники поліції, транспортним засобом не керував. У зв'язку з вищевикладеним, просить суд закрити провадження у даній справі за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Для повного, всебічного та об'єктивного розгляду судом було викликано для допиту в якості свідка ОСОБА_7, жителя ІНФОРМАЦІЯ_6, який згідно поштового повідомлення був своєчасно та належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання, яке було призначено на 14 квітня 2017 року, він не з'явився, причини неявки суду не повідомив.

Неявку свідка ОСОБА_7, суд розцінює як небажання давати правдиві пояснення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, його захисника - адвоката ОСОБА_1, допитавши свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 та інспектора з дорожнього нагляду Дубровицького ВП старший сержант поліції ОСОБА_5, повно всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до частини 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на суспільний порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління, за які законом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами. Істотною ознакою презумпції невинуватості, що закріплена статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення є те, що ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні протиправного діяння. З цього випливає, що обов'язок доводити вину особи покладається на обвинувача, тобто на органи та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі.

Судом встановлено, що працівниками поліції було порушено порядок огляду водія ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння, як це передбачено статтею 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення та згідно вимог якої у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Про те, що ОСОБА_2 не відмовлявся від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння в медичному закладі, достовірно відомо з пояснень допитаних свідків.

Крім того, суд не рахує доказами по справі пояснення свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6, які містяться в матеріалах справи, оскільки останні ствердили, що водій ОСОБА_2 відмовився від дачі письмових пояснень та підпису в протоколі. Дані факти протирічять самому протоколу серії БР №097369 від 14 березня 2017 року, оскільки в даному протоколі наявні пояснення ОСОБА_2 та його підпис, що було підтверджено самим ОСОБА_2 в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить висновку, що протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_2 за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, у зв'язку з недоведеністю та недостатністю належних, об'єктивних та обґрунтованих доказів, що підтверджують його вину, а обставини викладені у протоколі працівником поліції, не відповідають фактичним обставинам справи, що й не відповідає вимозі достатності доказів, а тому провадження в даній справі слід закрити за відсутністю в діях ОСОБА_8 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись пунктом 1 статтті 247, статтями 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Закрити провадження в справі щодо ОСОБА_2 за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, її захисником до Апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно

Голова Дубровицького

районного суду ОСОБА_9