АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
м. Київ, вул. Солом'янська , 2-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2017 року суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Кияшко О.А., за участю ОСОБА_2 та його захисника Тимошенка В.В., потерпілого ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката Тимошенка В.В. в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 15.08.2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 15.08.2017 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Згідно з вказаною постановою ОСОБА_2 09 червня 2016 року, приблизно о 20 годині 20 хвилин, керуючи транспортним засобом «Toyota Prado» державний номер НОМЕР_1, рухався по автодорозі «Київ-Харків-Довжинськ» у напрямку від м. Слов'янськ до м. Ізюм 654 км + 200 м, перед початком обгону не переконався, що смуга зустрічного руху вільна від транспортних засобів, а також те, що після обгону зможе без перешкод повернутися на займану смугу, та при зміні напрямку руху під час обгону не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen Touareg» державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. п. 10.1, 13.3, 14.2 «в», 14.2 «г» Правил дорожнього руху України.

Тимошенко В.В. подав в інтересах ОСОБА_2 апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати постанову судді місцевого суду та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги Тимошенко В.В. обґрунтовує тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи. Приймаючи рішення по справі, суд з недостатньою повнотою з'ясував всі обставини справи, надав неправильну оцінку доказам. Зокрема вказує, що у кримінальному провадженні №0001639 від 10.06.2016 року за фактом даного ДТП не було проведено жодної процесуальної дії за його участю, про винесення постанови про закриття провадження його не повідомили, протокол про адміністративне правопорушення складено без його участі, з його змістом не ознайомлено, у судове засідання не викликали, чим порушили його право на захист. Крім того стверджує, що суддя місцевого суду помилково дійшов висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки з матеріалів справи вбачається, що зіткнення сталось з вини водія ОСОБА_4, який виїхав на смугу зустрічного руху, а саме смугу руху, у якій він здійснював рух, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем під його керуванням. Дані обставини також підтверджуються висновком експертного дослідження №114/07-17 від 26.07.17, який долучений до апеляційної скарги.

Заслухавши в судовому засіданні апеляційного суду доводи ОСОБА_2 та його захисника Тимошенка В.В., які підтримали апеляційну скаргу, думку ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5, які заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та наполягали на законності і обґрунтованості постанови судді місцевого суду, вислухавши пояснення ОСОБА_2 і ОСОБА_4 щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та змісту оскаржуваної постанови, висновок судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ґрунтується на даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, схемі ДТП, протоколі огляду місця ДТП, поясненнях водіїв ОСОБА_4, ОСОБА_2, протоколах допиту свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, протоколах допиту потерпілого, постанові про закриття кримінального провадження від 13.02.2017 року.

Пояснення свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, які були очевидцями дорожньо-транспортної пригоди, відповідають змісту пояснень ОСОБА_4 щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди та причин зіткнення.

З письмових пояснень водія ОСОБА_2, які містяться в матеріалах справи вбачається, що він 09 червня 2016 року, приблизно о 20 годині 20 хвилин, керуючи транспортним засобом «Toyota Prado» державний номер НОМЕР_1, рухаючись по автодорозі «Київ-Харків-Довжинськ» розпочав маневр обгону, виїхавши на зустрічну смугу руху. В цей час у смузі зустрічного руху, з-за заокруглення дороги, виїхав автомобіль НОМЕР_3. Автомобіль «Мазда», який ОСОБА_2 намагався обігнати, збільшив швидкість руху, чим завадив йому закінчити маневр обгону, внаслідок чого відбулось зіткнення автомобілів НОМЕР_4 та «VolkswagenTouareg» державний номер НОМЕР_2 у смузі руху автомобіля «Volkswagen Touareg».

Такі пояснення ОСОБА_2 також відповідають поясненням водія ОСОБА_4 та узгоджуються з наведеними вище доказами у справі.

Крім того пояснення ОСОБА_4 щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди та причин зіткнення відповідають висновку експертного дослідження №3315 від 26.01.17 року.

Апеляційний суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_2, наданих у судовому засіданні апеляційного суду, в частині, що зіткнення сталось з вини водія ОСОБА_4, який виїхав на смугу зустрічного руху, а саме смугу руху, у якій здійснював рух водій ОСОБА_2, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем під його керуванням, оскільки такі пояснення спростовуються матеріалами справи.

Апеляційний суд не бере до уваги висновок експертного дослідження №114/07-17 від 26.07.17, оскільки його дані суперечать даним висновку експертного дослідження №3315 від 26.01.17 року та іншим доказам у справі.

Таким чином, суддя місцевого суду на підставі вказаних доказів обґрунтовано дійшов висновку, що дорожньо-транспортна пригода сталась з вини водія ОСОБА_2 за встановлених судом обставин.

Отже доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови, якою кримінальне провадження №0001639 закрито у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, а матеріали досудового розслідування направлені для прийняття рішення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, є безпідставними, оскільки вказана постанова була оскаржена у передбачений КПК України спосіб та ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 27.04.2017 року залишена без змін.

За таких обставин апеляційний суд не вбачає підстав для скасування постанови судді місцевого суду, та вважає, що зазначена постанова є законною і обґрунтованою.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Тимошенка В.В. в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 15.08.2017 року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, без змін.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя