Справа № 465/6019/16-п Головуючий у 1 інстанції: Лозинський Б.М.
Провадження № 33/783/232/17 Доповідач в 2-й інстанції: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року апеляційний суд Львівської області в складі:

суддіГалапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою правопорушника ОСОБА_2 на постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 02 грудня 2016 року, -

з участю правопорушника ОСОБА_2,

встановив:

цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн. в дохід держави.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 275 грн. 60 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі правопорушник ОСОБА_2 покликається на те, що про судове засідання призначене на 02 грудня 2016 року не знав і заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав, оскільки бажав бути присутнім, а копію постанови суду отримав 24 січня 2017 року.

Звертає увагу, що в постанові формально зазначено, що його вина, нібито, доведена зібраними по справі матеріалами, і що стягнення слід визначити з врахуванням особи винного, однак при цьому, не наведено жодного доказу, на підставі, якого його притягнуто до адміністративної відповідальності, не враховані докази, що його виправдовують, а також обставини, що характеризують його особу, а саме: те, що він раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується, одружений, має на утриманні малолітнього сина та сина - студента денної форми навчання.

Вважає рішення суду незаконним і необґрунтованим, прийнятим безпідставно всупереч вимогам ст. 7 КУпАП з порушенням встановленого законом порядку, що грубо порушує його право на судовий захист і відкритий судовий розгляд справи, зокрема, право бути присутнім при розгляді справи в суді, мати правовий захист, знати про прийняте рішення і отримати його копію.

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, оскільки в такому не вказано особи-пасажира, якому, начебто, надавались послуги з перевезення на таксі, не зазначено анкетних даних, і чи є така особа свідком, чи потерпілим. Також, не зазначено маршрут перевезення, чи отримував або обговорював він питання оплати, чи може безоплатне перевезення визначатись, як провадження господарської діяльності в контексті ст. 164 КУпАП. Тобто, в протоколі не зазначено істотних фактів, обставин і доказів, які могли б свідчити про наявність, чи відсутність факту правопорушення, винуватість, чи невинуватість особи.

Крім цього, до протоколу не долучено його пояснень, як особи, що притягається до адміністративної відповідальності, а наявні не відображають всіх обставин події та подані без зазначення ряду фактів, що його виправдовують. Також не долучено пояснення понятих, свідків і особи, яку він, начебто, перевозив з порушенням вимог закону і яка могла б ствердити, що він здійснював її оплатне перевезення, як на таксі.

Акцентує, що в оскаржуваній постанові не зазначено про неявку до суду особи, що притягується до адміністративної відповідальності, наявність, чи відсутність відповідних доказів її належного повідомлення про день, час та місце розгляду справи та обґрунтованість можливості розгляду справи у її відсутності з огляду на положення ст. 268 КУпАП.

Звертає увагу на те, що в резолютивній частині постанови суду в цифровому форматі визначено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн., а прописом зазначено суму сімдесят тисяч гривень, що не відповідає санкції ч.1 ст. 164 КУпАП. Судових рішень, щодо виправлення описок в рішенні не приймалось і йому про такі не повідомлялось.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Франківського районного суду м. Львова від 02.12.2016р., скасувати таку та закрити провадження у справі.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, заперечив свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення та зазначив, що їхав сам і нікого не перевозив, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення №465/6019/16-п та доводи апеляційної скарги, суд вважає,що слід поновити строк апеляційного оскарження постанови судді місцевого суду, оскільки такий пропущений з поважних причин, та приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Ст. 7 КУпАП передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення, який відповідно до вимог ст. 251 КУпАП є джерелом доказів у справі.

Згідно ст. 278 КУпАП при підготовці до розгляду справи суддя повинен перевірити правильність складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Ч.1 ст. 164 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема за провадження господарської діяльності без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Ст. 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення. Зокрема, у протоколі зазначаються: дата та місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків та потерпілих, якщо вони є та інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення № 0003106 від 12 жовтня 2016 року зазначено, що ОСОБА_2 порушив вимоги ч.1 ст. 164 КУпАП, однак не зазначено точних обставин вчинення адміністративного правопорушення, яким чином він здійснював господарську діяльність, де, кому та коли надавав послуги з перевезення. Також, відсутні відомості про самостійність, регулярність та тривалість такої діяльності, отримання від неї прибутку, відсутні пояснення понятих та очевидців з приводу здійснення ним господарської діяльності. Отже, із змісту протоколу вбачається, що суть адміністративного правопорушення, вчинення якого ставиться в вину ОСОБА_2, не розкрита відповідно до диспозиції ч.1 ст. 164 КУпАП.

Відтак, невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП залишилась поза увагою суду першої інстанції.

Крім цього, наявна в матеріалах справи фотографія автомобіля марки «DaciaLogan» н.з. НОМЕР_1 із шашечкою, теж жодним чином не доводить, що ОСОБА_2 здійснював господарську діяльність з перевезення пасажирів у режимі таксі.

Апеляційний суд вважає, що приймаючи рішення про визнання винуватості у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення та накладення стягнення на ОСОБА_2, місцевий суд допустив неповноту і однобічність у дослідженні доказів по справі та не розкрив їх суть, не дав їм належної оцінки, а лише формально вказав на них.

Згідно положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що суддя місцевого суду не дотримався зазначених вимог закону та, не усунувши процесуально вищевказані недоліки, не міг встановити фактичні обставини справи та постановити законне та обґрунтоване рішення.

Відповідно до вимог п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

поновити ОСОБА_2 строк апеляційного оскарження постанови судді Франківського районного суду м. Львова від 02 грудня 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити.

Постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 02 грудня 2016 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн., а також постановлено стягнути 275,60 грн. судового збору - скасувати та закрити провадження у справі.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати

у кримінальних справах Галапац І.І.

апеляційного суду

Львівськоїобласті