П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.03.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Феєра І.С., при секретарі Юрочко А.П., за участю правопорушника ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Семенова Ю.О., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Семенова Ю.О. на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.12.2016.

Цією постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1, непрацюючого, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 275,60 грн. судового збору.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №260158 від 13.10.2016 та постанови судді від 08.12.2016 вбачається, що 13.10.2016, о 11 год. 30 хв., ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ-2121», д.н.з. «НОМЕР_1» в с. Сторожниця Ужгородського району, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: почервоніння обличчя та очей, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Семенов Ю.О. просить скасувати постанову судді від 08.12.2016 щодо ОСОБА_1, закрити провадження в справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що оскаржувана постанова ухвалена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, без врахування всіх фактичних обставин справи, а зібрані та досліджені в ході судового розгляду докази є недостатніми для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Вирішуючи справу суд першої інстанції не прийняв до уваги те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, а інкриміноване йому діяння за ч.1 ст. 130 КУпАП

-2-

не відповідає фактичним обставинам справи. Зазначає, що ОСОБА_1 зауважив поліцейському, що не керував автомобілем і не міг порушити жодних Правил дорожнього руху. Крім того, матеріали справи не містять доказів керуванням ОСОБА_1 транспортним засобом 13.10.2016, що свідчить про неповне з'ясування судом першої інстанції обставин справи. Працівники поліції не проводили огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки, натомість, наполягали на проходженні такого огляду в закладі охорони здоров'я. Протокол про адміністративне правопорушення не може слугувати доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки такий не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП у зв'язку з тим, що в ньому належним чином не зазначено місце вчинення правопорушення, факту керування підзахисним автомобілем, а також відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, який мав бути проведений поліцейським із використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки. Стверджує, що відсутній факт відмови ОСОБА_1 від проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейським із використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, як це передбачено ч.2 ст. 266 КУпАП, і такий огляд підзахисному не пропонувався. Рапорти майора поліції ОСОБА_8. ним не підписані в зв'язку із чим не можуть слугувати доказами в даній справі. У зв'язку з указаними порушеннями адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 під час дослідження судом першої інстанції підлягали поверненню до Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області для належного оформлення. З листа (відповіді на адвокатський запит Семенова Ю.О.) Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області від 24.01.2017 року вбачається, що в майора поліції ОСОБА_8. під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 був відсутній спеціальний технічний прилад для проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння в зв'язку із чим водієві в присутності двох понятих було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння в медичному закладі, однак ОСОБА_1 відмовився від такого огляду так як визнав факт вживання ним спиртних напоїв. При накладенні стягнення судом першої інстанції не повно з'ясовано дані про особу ОСОБА_1, як правопорушника, його майновий та сімейний стан, форму вини, характеризуючи дані та інші обставини, що впливають на вид та розмір адміністративного стягнення. Крім того, у апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді від 08.12.2016, яке мотивовано тим, що суд першої інстанції позбавив ОСОБА_1 можливості реалізувати передбачене законом право на захист під час розгляду справи, розглянувши таку за його відсутності. Останній не був повідомлений про останнє судове засідання, під час якого ухвалено оскаржувану постанову. Крім того, копія постанови не була надіслана ОСОБА_1 протягом трьох днів, як це передбачено ч. 1 ст. 285 КУпАП. Копію оскаржуваної постанови адвокатом Семеновим Ю.О. отримано 18.01.2017, про що свідчить відповідний запис у матеріалах справи.

Заслухавши пояснення правопорушника та його захисника - адвоката Семенова Ю.О. на підтримання апеляційної скарги, допитавши свідків ОСОБА_4, ОСОБА_8., ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови від 08.12.2016 підлягає до задоволення, а апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

-3-

Згідно вимог ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом, а відповідно до ст. 268 цього закону, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце, і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ці вимоги закону суддею не додержано.

Так, з постанови судді вбачається, що ОСОБА_1не приймав участь у розгляді справи, а в матеріалах такої відсутні дані про те, що він був належним чином повідомлений про час та місце її розгляду.

У матеріалах справи також відсутні дані про те, що відповідно до вимог КУпАП ОСОБА_1 вручена копія постанови судді, або така протягом трьох днів йому надіслана. З наявного в матеріалах справи супровідного листа (а.с. 15) убачається, що копія постанови була направлена ОСОБА_1 - 12.01.2017, тобто з порушенням строку, передбаченого ст. 285 КУпАП.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції визнає поважними причини пропуску строку для оскарження постанови суду першої інстанції від 08.12.2016, а доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 - адвоката Семенова Ю.О.в частині поновлення строку для оскарження постанови суду такими, що знайшли своє підтвердження й такий строк поновлюється.

Доводи апеляційної скарги про те, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення , апеляційний суд відхиляє з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

З матеріалів справи вбачається, що суд повно та всебічно дослідив обставини вчинення правопорушення, наявні в справі докази, а тому висновок, викладений у постанові суду, про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові обставин є правильним.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває

-4-

в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затверджена спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п.7 розділу І вказаної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (далі - заклад охорони здоров'я).

З листа (відповіді на адвокатський запит Семенова Ю.О.) Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області від 24.01.2017, убачається, що в майора поліції ОСОБА_8. під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 був відсутній спеціальний технічний прилад для проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння в зв'язку із чим водієві в присутності двох понятих було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння в медичному закладі, однак ОСОБА_1 відмовився від такого огляду, оскільки визнав факт вживання ним алкогольних напоїів (а.с.45).

Допитані під час апеляційного розгляду справи в якості свідків старший інспектор Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області - ОСОБА_8. та начальник сектору в складі відділу Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області - ОСОБА_5 пояснили, що 13.10. 2016, у с. Сторожниця Ужгородського району зупинили автомобіль марки «ВАЗ-2121», д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_1 у зв'язку з очевидної технічною несправністю транспортного засобу. Під час розмови з ОСОБА_1, було встановлено відсутність у нього свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та полісу обов'язкового страхування цивільної відповідальності, за що останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності, та згідно постанови накладено штраф. Під час з'ясування обставин, ними було виявлено, що ОСОБА_1, перебуває в стані алкогольного сп'яніння, оскільки було чути різкий запах алкоголю з порожнини рота, та було виявлено почервоніння обличчя та очей. У зв'язку із чим, та відсутністю технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння в медичному закладі, однак останній відмовився від такого огляду, так як визнав факт вживання ним алкогольних напоїв.

Після чого, вони запросили двох свідків, у присутності яких ОСОБА_1 теж відмовився від медичного освідчення на стан сп'яніння, у присутності свідків підтвердив вживання алкогольних напоїв.

-5-

Отже, у даному випадку відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в медичному закладі слід уважати первинною, оскільки огляд на місці зупинки було неможливо провести через об'єктиві причини, а саме - відсутність у майора поліції ОСОБА_8. спеціального технічного засобу, дозволеного до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

З установлених у судовому засіданні обставин убачається, що 13.10.2016, о 11 год. 30 хв., ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ-2121», д.н.з. НОМЕР_1» в с. Сторожниця Ужгородського району, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медогляду на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП апеляційний суд відхиляє виходячи з наступного.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст. 256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Так, протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №260158 від 13.10.2016, складений щодо ОСОБА_1, указаним вимогам законодавства відповідає, оскільки містить усі необхідні дані, які передбачені ч.1 ст. 256 КУпАП і є належним та допустимим доказом підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що в протоколі належним чином не зазначено місце вчинення правопорушення відхиляються, оскільки із протоколу вбачається, що правопорушення сталося в с. Сторожниця, Ужгородського району, а відсутність інформації про те, до якої області належить даний населений пункт суттєвого значення не має, оскільки не спростовує правильності протоколу, а також висновків суду першої інстанції щодо ОСОБА_1.

-6-

Так, суд першої інстанції при розгляді справи вірно прийшов до висновку про наявність у діяннях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №260158 від 13.10.2016, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП, доданими поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_4, які засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння. Також, свідки зазначили про те, що ОСОБА_1 підтвердив вживання ним алкогольних напоїв.

Свідок ОСОБА_4 під час апеляційного розгляду справи підтвердив надані ним 13.10.2016 інспектору Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8. пояснення.

Таким чином, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 - адвоката Семенова Ю.О.про відсутність у діянні ОСОБА_1складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки інспектор поліції ОСОБА_8. діяв відповідно до вимог Інструкції, ОСОБА_1в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, а тому порушень, які б свідчили про фальсифікацію складених процесуальних документів не встановлено.

Докази здобуті відповідно до вимог КУпАП та інших нормативних актів України, і підстави визнання їх недопустимими відсутні.

Під час розгляду справи апеляційним судом не здобуто будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що старший інспектор Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8. був упереджений при складанні протоколу, що в нього були підстави фальсифікувати такий, - на ці дані в апеляційній скарзі й не вказується. У зв'язку із зазначеним, апеляційний суд приходить до висновку про те, що старший інспектор поліції ОСОБА_8. при виконанні своїх функціональних обов'язків діяв у межах наданих йому повноважень, протокол ним складено згідно вимог «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 та ст. 256 КУпАП.

Не встановлено під час розгляду справи апеляційним судом і яких-небудь даних про те, що у свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_4, які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, були підстави для його обмови, - на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі не заслуговують на увагу та відхиляються, оскільки нічим не підтверджені, спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а також не спростовують правильності протоколу про адміністративне правопорушення та висновків суду першої інстанції щодо ОСОБА_1.

Разом із тим, доводи апелянта щодо неналежності доказів, а саме рапортів майора поліції ОСОБА_8. (а.с.2, 6) є слушними і підлягають виключенню з мотивувальної частини постанови суду від 08.12.2016, як докази його винуватості, однак на думку апеляційного суду дана обставина не спростовує висновків суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

-7-

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1, суддя дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст.33 КУпАП, врахував характер та обставини вчиненого правопорушення, особу правопорушника та обставини, на які посилається захисник ОСОБА_1 - адвокат Семенов Ю.О. в апеляційній скарзі.

З урахуванням наведеного вище, апеляційний суд приходить до висновку, що суддею місцевого суду ОСОБА_1 обґрунтовано визнано винним у порушенні вимог, які передбачені пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України та вчиненні, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення, а призначене йому адміністративне стягнення таким, яке відповідає санкції вищевказаної статті - як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, і є справедливим.

При прийнятті рішення враховуються положення нормативно-правових актів про те, що сторони провадження у справах про адміністративні правопорушення є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що стороною захисту жодних доказів у підтвердження обґрунтованості доводів апеляційної скарги надано не було.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

клопотання про поновлення строку - задовольнити.

Поновити представнику ОСОБА_1 - адвокату Семенову Ю.О. строк на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.12.2016.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Семенова Ю.О. - залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.12.2016 щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя :