Справа № 144/126/17
Провадження № 3/144/104/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2017 Суддя Теплицького районного суду Вінницької області Задорожна Лариса Іванівна,

розглянувши за участю:

секретарів судового засідання Грушовенко О.В. та Кошмелюк А.С.,

прокурора Тарасюк Ю.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

протокол про адміністративне правопорушення, який надійшов від Департаменту захисту економіки ГУ НП у Вінницькій області, складений відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого головою Теплицької районної ради, за ч.1 ст.172-4 КУпАП,

установила:

ОСОБА_1, будучи головою Теплицької районної ради порушив обмеження щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, передбаченого п.1 ч.1 ст.25 Закону України «Про запобігання корупції», а саме в період часу з 24 листопада 2015 року по 29 грудня 2015 року виконував повноваження одночасно голови Теплицької районної ради та голови Теплицької районної державної адміністрації, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-4 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив свою винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-4 КУпАП. Пояснив, що того ж дня, коли його було обрано головою районної ради він написав на імя Президента України заяву про звільнення з посади голови Теплицької райдержадміністрації, однак процедура звільнення є досить тривалою, і розпорядження про його звільнення було видано тільки 29 грудня 2015 року. З того часу обовязки голови райдержадміністрації він поклав на заступника голови ОСОБА_2, але рахувався на посаді голови. За цей час йому нараховувалась заробітна плата і перераховувалась на картку. Як голова Теплицької районної ради він виконував повноваження, однак, заробітна плата йому не нараховувалась. З обмеженнями щодо сумісництва та суміщення він знайомий. Вказує, що складений протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції, в ньому не зазначено місця вчинення та суті правопорушення, тому вважає, що провадження у справі необхідно закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Вважає, що протокол був складений на замовлення якоїсь особи, є політичним переслідуванням та цькуванням.

Свідок ОСОБА_3 в суді пояснив, що 25 січня 2017 року ним було виявлено правопорушення та складено протокол відносно ОСОБА_1 на підставі відповіді, отриманої на запит до органів державної влади. Такі запити були направлені по всій Вінницькій області щодо голів, депутатів, і не стосувались конкретно ОСОБА_1. Протокол він складав в кабінеті ОСОБА_1 відносно нього як голови районної ради після того як йому на запит видали на руки необхідні документи. Вважає, що протокол відповідає вимогам КУпАП та інструкції, оскільки в ньому зазначені усі необхідні відомості. Щодо рапорту, який долучений до протоколу, то не може пояснити коли і у звязку з чим він був складений, чому в ньому не зазначено дати складання та відсутня резолюція начальника.

Свідок ОСОБА_2 в суді пояснила, що за період з 24 листопада по 29 грудня 2015 року ОСОБА_1 як голові Теплицької райдержадміністрації по табелях обліку робочого часу нараховувалась заробітна плата. Табелі підписувала вона як керівник апарату РДА. Після обрання ОСОБА_1 головою районної ради ним було прийнято розпорядження про надання права першого підпису на розрахункових, фінансових та платіжних документах їй як заступнику голови райдержадміністрації. ОСОБА_1 одночасно працював і головою райдержадміністрації і головою районної ради, до 21 січня 2016 року займав кабінет голови РДА. Заяви про те, щоб йому не нараховувалась заробітна плата, він до райдержадміністрації не подавав. На запит, який надійшов від управління захисту економіки у Вінницькій області, були надані документи не тільки ОСОБА_1, а й особисто щодо неї та заступника голови Дзюбенка.

Свідок ОСОБА_4 пояснила в суді, що працює головним бухгалтером в Теплицькій райдержадміністрації. Від поліції надійшов офіційний запит з переліком певних документів, який стосувався працівників Теплицької РДА, на який було надано відповідь, яка стосувалась не тільки ОСОБА_1. За період часу з 24 листопада по 29 грудня 2015 року від ОСОБА_1 не надходили заяви, які б свідчили про його небажання отримувати заробітну плату в райдержадміністрації. ОСОБА_1 залишався головним розпорядником коштів до моменту припинення його повноважень як голови РДА.

Частиною першою статті 172-4 КУпАП встановлено відповідальність за порушення особою встановлених законом обмежень щодо зайняття іншою оплачуваною діяльністю (крім викладацької, наукової та творчої діяльності, медичної та суддівської практики, інструкторської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а

- 2 -

також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 25 травня 1998 року «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, повязані з корупцією» розяснено, що у справах даної категорії суди повинні забезпечувати своєчасне, всебічне та повне та обєктивне дослідження всіх обставин, передбачених ст. ст. 247, 280 КУпАП. При цьому необхідно особливу увагу звертати на те чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності, чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною в його вчиненні, чи належить вона до субєктів вказаного правопорушення.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Під час розгляду справи встановлено, що відповідно до розпорядження №5-к від 26 січня 2015 року ОСОБА_1 приступив до виконання повноважень голови Теплицької районної державної адміністрації на підставі Розпорядження Президента України від 24 січня 2015 року №62/2015-рп «Про призначення ОСОБА_1 головою Теплицької районної державної адміністрації Вінницької області»(а.с.4).

24 листопада 2015 року відповідно рішення №1 1 сесії 7 скликання Теплицької районної ради Вінницької області ОСОБА_1 було обрано головою Теплицької районної ради 7 скликання(а.с.8).

Цього ж дня, 24 листопада 2015 року, ОСОБА_1 подав на імя Президента України заяву, в якій просив звільнити його з посади голови Теплицької районної державної адміністрації у звязку з обранням його головою Теплицької районної ради на підставі п.5 ст.36 КЗпП України(а.с.28). За п.5 ч.1 ст.36 КЗпП України трудовий договір припиняється у випадку переходу працівника на виборну посаду.

Розпорядженням Президента України №823/2015-рп від 29 грудня 2015 року ОСОБА_1 було звільнено з посади голови Теплицької районної державної адміністрації Вінницької області без зазначення підстави звільнення(а.с.5).

В ч.1 ст.2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» визначено, що посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Отже, ОСОБА_1 після обрання його 24 листопада 2015 року головою Теплицької районної ради як посадова особа місцевого самоврядування відповідно до п.п.в п.1 ч.1 ст.3 є субєктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

При цьому необхідно зауважити, що ОСОБА_1, перебуваючи на посаді голови Теплицької районної державної адміністрації, також був субєктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» відповідно до п.п.в п.1 ч.1 ст.3 Закону.

За змістом ч.1 ст.25 Закону України «Про запобігання корупції» особам, зазначеним у пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, забороняється займатися іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю, якщо інше не передбачено Конституцією або законами України.

Також, в ч.3 ст.55 Закону України «Про місцеве самоврядування» вказано, що голова ради працює у раді на постійній основі, не може мати інший представницький мандат, суміщати свою службову діяльність з іншою роботою, у тому числі на громадських засадах, займатися іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю, входити до складу правління, інших виконавчих чи контрольних органів, чи наглядової ради підприємства або організації, що має на меті одержання прибутку (крім випадків, коли особи здійснюють функції з управління акціями (частками, паями), що належать державі чи територіальній громаді, та представляють інтереси держави чи територіальної громади в раді (спостережній раді), ревізійній комісії господарської організації).

Те, що ОСОБА_1, починаючи з 24 листопада 2015 року, здійснював повноваження голови Теплицької районної ради підтверджується як його поясненнями в суді, так і наданими ним копіями судових рішень у адміністративній справі, за змістом яких ОСОБА_1 приймав участь в адміністративній справі за позовом ОСОБА_5 від 24 грудня 2015 року як голова ради та представник Теплицької районної ради(а.с.33-46), розпорядженням №25-к(а.с.55), записами в трудовій книжці(а.с.62). 24 листопада 2015 року ОСОБА_1 прийняв присягу посадової особи місцевого самоврядування, що підтверджується записом в трудовій книжці БТ-І №3722901(а.с.62).

Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1, подавши заяву про звільнення з посади голови Теплицької районної державної адміністрації, не припинив виконувати повноважень голови Теплицької РДА, виходив на роботу, що підтверджується табелями обліку робочого часу за листопад-грудень 2015 року по Теплицькій РДА(а.с.16-19), приймав розпорядження (а.с.84-96,119-121), за виконувану ним роботу нараховувалась заробітна плата, виплачувалась премія та матеріальна допомога, які зараховувались на його картрахунок(а.с.114-118, 121-135). Вказані

- 3 -

обставини підтверджуються також поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в суді.

Посилання ОСОБА_1 на те, що 24 листопада 2015 року ним, як головою Теплицької районної ради, було прийняте розпорядження №25-к, відповідно якого він визначив особливості виконання повноважень голови ради, а саме, що до звільнення з посади голови Теплицької райдержадміністрації повноваження голови Теплицької районної ради здійснюватиме безоплатно, а до виконання повноважень голови ради на платній основі він приступив тільки з 05 січня 2016 року, то вказані обставини для розгляду цієї справи не мають значення, оскільки встановлено, що ОСОБА_1, працюючи головою Теплицької районної ради(за плату чи безоплатно), порушив встановлені законом обмеження щодо зайняття іншою оплачуваною діяльністю, а саме здійснював повноваження голови Теплицької районної державної адміністрації, яка є оплачуваною діяльністю.

Аналізуючи обставини справи, приходжу до висновку, що такі дії ОСОБА_1 були вчинені умисно. Відповідно до ст.10 КУпАП це означає, що особа, яка їх вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки й бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Проте, для визнання зазначеного правопорушення закінченим не потрібне настання наслідків, вони вважаються умисними за умови усвідомлення особою протиправного характеру своєї дії чи бездіяльності. Таке усвідомлення презюмується (припускається), адже особа, зазначена в п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», була допущена у встановленому законом порядку до виконання функцій місцевого самоврядування, тобто пройшла визначені законодавством процедури, спеціальну перевірку, подала відповідну декларацію, була ознайомлена з вимогами законодавства щодо заборони сумісництва, тощо. Крім того, корупційні діяння вважаються закінченими з моменту порушення спеціальних обмежень, тобто з моменту вчинення зазначених у диспозиції статті дій або бездіяльності і відповідальність за них настає незалежно від одержання особою матеріальних та нематеріальних благ, послуг, пільг або інших переваг.

При цьому, приймаючи розпорядження №25-к про безоплатність виконуваної ним роботи на посаді голови районної ради, ОСОБА_1 намагався уникнути ризику бути звинуваченим в порушенні обмежень щодо зайняття іншою оплачуваною діяльністю, однак, вважаю, що такі його дії не були достатніми.

Щоб уникнути порушення обмеження щодо сумісництва та суміщення, яке встановлено як для державного службовця так і для посадової особи місцевого самоврядування, думається, необхідно було після обрання на посаду голови Теплицької районної ради подати заяву про звільнення з посади голови Теплицької районної державної адміністрації, визначаючи дату звільнення саме з 24 листопада 2015 року на підставі ст.38 КЗпП України, відповідно до якої власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник, у випадку коли звільнення зумовлене неможливістю продовжувати роботу з поважних причин. У такому випадку в Розпорядженні Президента України мало би бути зазначено про звільнення ОСОБА_1 з посади голови Теплицької РДА з 24 листопада 2015 року, оскільки КЗпП України визначає це обовязком роботодавця.

Підсумовуючи викладене, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 було вчинено правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-4 КУпАП, тобто в його діях встановлено діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені Законом України «Про запобігання корупції» обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено адміністративну відповідальність, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ВІ №034061, поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4, матеріалами, які були проаналізовані вище, а також поясненнями ОСОБА_1 в суді..

Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення. У разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

26 грудня 2016 року постановою заступника начальника СВ Теплицького ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 було закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000092 від 15 березня 2016 року, у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України. За змістом цієї постанови копії матеріалів кримінального провадження постановлено направити начальнику УЗЕ у Вінницькій області ДЗЕ НП України для вирішення питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.172-4 КУпАП з тим мотивуванням, що під час досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_1 у період з 24 листопада 2015 року по 29 грудня 2015 року виконувались одночасно повноваження голови Теплицької РДА та голови Теплицької районної ради, при цьому порушення обмежень щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності не є кримінально караним діянням та вирішується в порядку статті 172-4 КУпАП.

Отже, копію постанови про закриття кримінального провадження з копіями матеріалів цього провадження 27 грудня 2016 року було спрямовано до органу(Управління захисту економіки у Вінницькій області департаменту захисту економіки НП України), старшим уповноваженим якого 25 січня 2017 року було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.172-4 КУпАП щодо ОСОБА_1. Однак, складаючи протокол про адміністративне правопорушення, уповноважена особа ОСОБА_3 не додала до протоколу постанову про закриття кримінального провадження, а у рапорті(а.с.2), який не містить дати його складання, дати реєстрації та

- 4 -

резолюції особи, якій він був адресований, зазначила, що до УЗЕ у Вінницькій області надійшли матеріали щодо можливого порушення антикорупційного законодавства голови Теплицької районної ради ОСОБА_1.

Оскільки, у цьому рапорті не зазначено які саме матеріали про порушення антикорупційного законодавства ОСОБА_1 і коли вони надійшли до УЗЕ у Вінницькій області, під час допиту в суді свідок ОСОБА_3 не зміг пояснити змісту свого рапорту, вказав, що йому нічого не відомо про закрите кримінальне провадження, а в судове засідання жодного разу не зявився начальник Управління захисту економіки у Вінницькій області ОСОБА_7, який неодноразово викликався до суду як свідок, не повідомив про причини свого неприбуття, тому під час розгляду справи не було можливості зясувати чи отримало управління копію постанови про закриття кримінального провадження від 27 грудня 2016 року з копіями матеріалів провадження, які були надіслані заступником начальника СВ Теплицького відділення поліції ОСОБА_6, які дії здійснили уповноважені особи управління після надходження цих матеріалів, саме у цій постанові слідчим, який є представником спеціально уповноваженого органу у сфері протидії корупції, було встановлено, що в період з 24 листопада по 29 грудня 2015 року ОСОБА_1 виконував одночасно повноваження голови Теплицької РДА та голови Теплицької районної ради, тому вважаю, що в даному конкретному випадку за наявності постанови про закриття кримінального провадження підлягає застосуванню ч.4 ст.38 КУпАП, а саме, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження, і сумнів щодо часу виявлення правопорушення, повязаного з корупцією, в даному конкретному випадку суддя тлумачить на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. З огляду на викладене, вважаю непереконливими доводи прокурора про те, що моментом виявлення адміністративного правопорушення є день складання протоколу про адміністративне правопорушення 25 січня 2017 року.

Щодо посилань особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ №1376 від 06 листопада 2015 року, а саме: невідповідність його Технічному опису бланку протоколу(додаток 1); не зазначення повністю без скорочень найменування органу поліції, власного імені та по батькові; посилання на норму Закону України «Про запобігання корупції», якої не існує в тексті цього закону; вказівка на те, що ОСОБА_1 порушено обмеження сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, в той час ч.1 ст.172-4 КУпАП передбачає відповідальність за порушення встановлених законом обмежень щодо зайняття іншою оплачуваною діяльністю; не визначення що мало місце в даному випадку суміщення чи сумісництво, то, на думку судді, порушень при складанні протоколу, що стали б підставою для закриття провадження у справі, не вбачається. При цьому, необхідно зауважити, що в тексті протоколу вказано п.1 ч.1 ст.25 Закону України «Про запобігання корупції», а не частини третьої, як зазначає ОСОБА_1.

Оскільки, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було складено 25 січня 2017 року, на розгляд суду він надійшов 31 січня 2017 року за вх. №560(а.с.21), як на момент розгляду справи, так і на момент надходження протоколу до суду, сплив один місяць, протягом якого можливе накладення адміністративного стягнення, що передбачено ч.4 ст.38 КУпАП, оскільки постанову про закриття кримінального провадження було прийнято 26 грудня 2016 року, тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, за змістом якої провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Керуючись ч.4 ст.38, п.7 ч.1 ст.247, ст.284, ст.294 КУпАП, -

постановила:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-4 КУпАП.

Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-4 КУпАП за закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ