Справа № 737/98/17
Провадження № 3/737/52/17
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 березня 2017 року смт. Куликівка

Суддя Куликівського районного суду Чернігівської області Іванець С.В.,

за участі секретаря Чередниченка С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працюючого в ПрАТ «Куликівське молоко», зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Поліцейським Куликівського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР №277701 №8А від 18 січня 2017 року про те, що 18 січня 2017 року о 07-й годині 35 хвилин в смт. Куликівка Чернігівської області по вулиці Горького, ОСОБА_1, керував автомобілем, з явними ознаками алкогольного спяніння(різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода), в лікарню на медичний огляд їхати в присутності двох свідків відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного порушення не визнав, та пояснив, що 18.01.2017 він не керував транспортним засобом, оскільки його автомобіль зламався та простояв ніч на вулиці, а зранку він прийшов до машини та намагався її відремонтувати, коли до нього підїхали працівники поліції, попросили предявити документи та після цього запропонували проїхати до відділку поліції для складання протоколу, оскільки, на їх думку, він був у нетверезому стані. Пройти медичний огляд на місці йому не пропонували, лише коли приїхали до поліції йому пропонували пройти медогляд у лікарні від чого він відмовився.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2, яким було складено протокол про адміністративне правопорушення, показав, що 18.01.2017 він здійснював патрулювання вулиць Куликівки, коли побачив, що зупинився автомобіль, яким керував ОСОБА_1. Коли він підійшов до автомобіля, то виявив у водія наявність ознак спяніння, на запитання про вживання алкоголю, водій відповів, що випивав 150 грам горілки, тому запропонував водію поїхати до поліції для складання протоколу, на що водій погодився. Протокол було складено у відділенні поліції, в присутності свідків, які працюють у Куликівському РС УДМС. Ні на вулиці, ні у відділенні поліції він не пропонував ОСОБА_1 пройти медогляд на стан спяніння за допомогою технічних засобів, так як у них немає таких засобів, тому він пропонував пройти медогляд у лікарні, від чого водій відмовився. Пояснив, що протокол не було складено на вулиці, оскільки була потреба в уточненні даних щодо особи, яка керувала автомобілем, що можливо здійснити лише у відділенні поліції. В протоколі вказано, що водій своїми діями порушив вимоги п.2.9 правил дорожнього руху України, проте, він не памятає суть цього пункту ПДР.

В судове засідання викликались свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення як особи, в присутності яких складено протокол відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст.130 КУпАП, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, про причини неявки не повідомили.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлена відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного спяніння, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №277701 №8А від 18 січня 2017 року вказано про те, що 18 січня 2017 року о 07-й годині 35 хвилин в смт. Куликівка Чернігівської області по вулиці Горького, ОСОБА_1, керував автомобілем, з явними ознаками алкогольного спяніння(різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода), в лікарню на медичний огляд їхати в присутності двох свідків відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Пунктом 2.9 Правил дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Тобто ОСОБА_1 звинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, обєктивна сторона якого виражається у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В порушення вимог ст.251 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено жодного доказу вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених в протоколі, а саме керування ним транспортним засобом у стані алкогольного спяніння. Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом на доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обовязок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Пунктом 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що будь-які докази, які б вказували на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, в матеріалах справи відсутні, посадова особа органів Національної поліції, якою було складено протокол про адміністративне правопорушення, не пропонувала ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці стоянки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а тому його відмова від проходження огляду на стан алкогольного спяніння в закладі охорони здоровя не є відмовою від проходження огляду відповідно до встановленого порядку, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в звязку з чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного і керуючись п.1 ч.1 ст. 247, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по адміністративній справі закрити в звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Копію постанови направити Куликівському ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області до відома .

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області через Куликівський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя С.В.Іванець