АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/1008/17 Головуючий у І-й інстанції - Маслов Д.В.
Справа № 209/1895/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2017 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Мудрецький Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 серпня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який не працює, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік.

При обставинах, зазначених в оскаржуваній постанові, 12.06.2017 року о 09 год. 30 хв. по пр-ту Аношкіна, 68 м. Кам'янське Дніпропетровської області, ОСОБА_2 керував автомобілем ЗАЗ SENS, д-н АЕ 9080 НІ, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах з алкоголю з порожнини рота), який в присутності двох свідків відмовився від проходження алкотестеру "Драгер" та огляду для встановлення стану сп'яніння в закладі МОЗ, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати, а справу закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова є необєктивною та однобічною. Вказує, що суд не надав його поясненням належної оцінки. Судовий розгляд був зведений до аналізу лише його дій, і поза увагою залишились процесуальні порушення, що були допущені посадовою особою при фіксуванні правопорушення, у звязку з чим процесуальний документ, на підставі якого ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності, складено з порушеннями вимог законодавства. Зазначає, що другий екземпляр протоколу про адміністративне правопорушення йому вручено не було, права та обовязки, передбачені ст. 268 КУпАП, не були розяснені. Посилається на те, що знаходиться на обліку в медичному закладі як хворий на серцево-судинне захворювання та лікарі категорично заборонили вживання алкоголю.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_2 не зявився, був повідомлений належним чином про місце і час розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи від апелянта не надійшло.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 181674 від 12.06.2017 року; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про те, що в їх присутності водій ОСОБА_2 відмовився від продуття алкотестеру «Драгер» та проходження огляду для встановлення стану спяніння в закладі МОЗ.

Посилання ОСОБА_2 на незаконність зупинки його автомобілю працівниками поліції, користуючись формальним приводом, не може бути взято до уваги, оскільки відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Необхідно зазначити, що дії співробітників поліції можуть бути предметом скарги на такі дії, однак оскільки в вину ОСОБА_2 ставиться саме відмова від проходження огляду на стан спяніння, доводи апеляційної скарги не свідчать про невинуватість особи у адміністративному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Оскільки належним чином зафіксована відмова ОСОБА_2 від проходження медичного огляду є підтвердженням обєктивної сторони скоєного ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, обєктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в тому числі, викладених в письмових поясненнях свідків, не вбачається, у звязку з чим доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 в цій частині є необґрунтованими.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є необґрунтованими, у звязку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 серпня 2017 року, якою ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1