АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М.КИЄВА
Справа №33/796/980/2017 Постанова суду першої інстанції винесена суддею: Коренюк А.М.
Категорія: ч 1 ст. 130 КУпАП Суддя в суді апеля. інст..: Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва КепкалЛ.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3. в інтересах ОСОБА_4 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 02.03.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 02.03.2017 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 н.м.д.г., що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно постанови суду, 16.12.2016 року о 02 год. 05 хв. ОСОБА_4, керував автомобілем «Мерседес-Бенс», державний знак НОМЕР_1, на проспекті М. Бажана, 1»М» в м. Києві, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів (нестійка хода, порушення мови). Від огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі, захисник просить скасувати постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 02.03.2017 року, а провадження у справі закрити, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення.

В доводах апеляційної скарги захисник вказує на порушення судом першої інстанції під час розгляду даної справи цілого ряду прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме: не було проведено всебічного, повного й об'єктивного з'ясування обставин події у відповідності із законом, було порушено і право на захист, оскільки розгляд справи та рішення по суті було винесено суддею передчасно, без проведення судового засідання, що позбавило сторону захисту надавати пояснення, заявляти клопотання.

Звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 відсутній підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; відсутня інформація щодо відмови від підписання протоколу цією особою; відсутня інформація щодо роз'ясненя прав і обов'язків передбачених ст.. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП; відсутня в матеріалах справи і інформація про причину зупинки транспортного засобу, як цього вимагає ст.. 35 ЗУ «Про національну поліцію».

Таким чином захисник вважає, що оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено із порушення норм матеріального та процесуального права, то це свідчить про помилковість висновку суду про наявність вини ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_3. які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення інспектора патрульної поліції ОСОБА_6, перевіривши матеріали справи в повному обсязі та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Пунктом 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Як убачається з матеріалів провадження та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об'єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_4 дотримано не було.

Винуватість ОСОБА_4 у порушенні п. 2.5 ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів його апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- в протоколі про адміністративне правопорушення серія АП2 №049189 від 16 травня 2016 року, складеному уповноваженою на те особою з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, в якому вказано, що ОСОБА_4 16.12.2016 року о 02 год. 05 хв., керував автомобілем «Мерседес-Бенс», державний знак НОМЕР_1, на проспекті М. Бажана, 1»М» в м. Києві, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів (нестійка хода, порушення мови). Від огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності свідків.

- в письмових поясненнях свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які підтвердили фактичні обставини події, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме відмову водія ОСОБА_4 від проходження огляду на стан (а.с. 3,4);

Показання свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 узгоджуються з письмовими доказами у справі, отже підстави не брати їх до уваги у суду відсутні. Крім того, наведені показання свідків спростовують твердження апеляційної скарги ОСОБА_4 щодо недотримання поліцейськими процедури фіксування його відмови від проходження медичного огляду на стан сп'яніння і складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Допитана в судовому засіданні апеляційної інстанції інспектор патрульної поліції ОСОБА_6 пояснила, що 16 лютого 2017 року під час патрулювання інспекторами патрульної поліції було помічено автомобіль «Мерседес-Бенс», державний знак НОМЕР_1, який рухався в темну пору доби з ввімкненим лише габаритним світлом. Після зупинки вказаного автомобіля під керуванням ОСОБА_4, останньому було зазначено причину зупинки. Під час спілкування з водієм, у нього було виявлено ознаки алкогольного сп'яніння, наявність яких не заперечував і сам ОСОБА_4, після чого останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», від чого водій відмовився в присутності двох свідків.

Крім цього інспектор патрульної поліції ОСОБА_6 пояснила, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, працівниками поліції були роз'ясненні права ОСОБА_4, після складання протоколу було запропоновано отримати його копію, проте, ОСОБА_4відмовився від отримання його копії.

Також інспектор патрульної поліції зазначила, що відповідно до вимог ст. 266 КУпАП водія було відсторонено від керування транспортним засобом.

Вказані показання ОСОБА_6 підтверджуються витребуваним та дослідженим під час апеляційного розгляду відеозаписом із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП 16 лютого 2017 року щодо ОСОБА_4 та спростовують доводи апелянта щодо недотримання поліцейськими роз'яснення процедури проведення відповідного огляду на стан сп'яніння, а також доводи про недотримання «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 року та вимог закону під час складення протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього, зокрема і щодо не роз'яснення ОСОБА_4 його процесуальних прав та обов'язків, передбачених ст. 268 КУпАП.

Таким чином, суддя місцевого суду правильно встановив фактичні обставини правопорушення та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що судом першої інстанції порушено його право та право ОСОБА_4, передбачене ст. 268 КУпАП знайшли своє місце, оскільки з матеріалів справи вбачається, 12.02.2017 року від адвоката ОСОБА_3. в інтересах ОСОБА_4 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, проте адміністративна справа була розглянута судом першої інстанції за відсутністю ОСОБА_4 та його захисника.

Разом з тим, недотримання судом вимог ст. 268 КУпАП не є безумовною підставою для скасування постанови суду, оскільки в повному обсязі права, передбачені, ст. 268 КУпАП ОСОБА_4 та його захисника були реалізовані в суді апеляційної інстанції, в тому числі шляхом надання пояснень, заявлення клопотань та ін.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що судом першої інстанції було в повному обсязі досліджено надані матеріали та прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Обране суддею адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП, крім того санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення, а тому і в цій частині апеляційна скарга є необґрунтованою та безпідставною.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 02.03.2017 року, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 н.м.д.г., що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3. в інтересах ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанова Апеляційного суду м. Києва набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва Л.І. Кепкал