Справа № 3/331/424/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Антоненко М.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Запорізького зонального відділу військової служби правопорядку у збройних силах України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, гр-на України, ІНФОРМАЦІЯ_3, командира взводу охорони та патрульно-постової служби роти Військової служби правопорядку Запорізького зонального відділу Військової служби правопорядку Східного територіального управління Військової служби правопорядку, одруженого, мешкає за адресою: Запорізька область, Гуляйпільський район, с. Марфополь,, вул. Челюскіна 48

- за ст. 172-15 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

20.03.2017 року до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла адміністративна справа № 3/331/424/2017 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ст. 172-15 КУпАП.

Згідно матеріалів справи вбачається, що у період з 11.02.2016 року молодший лейтенант ОСОБА_1 проходить військову службу у Запорізькому зональному відділі Військової служби правопорядку на посаді командира взводу охорони та патрульно-постової служби роти Військової служби правопорядку.

Будучи військовослужбовцем Запорізького зонального відділу Військової служби правопорядку, відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 17, 119, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, молодший лейтенант ОСОБА_1 був зобов'язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов'язок, постійно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов'язки, бути готовим до виконання завдань, пов'язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, бути хоробрим і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

В порушення наведених вище статутних обов'язків молодший лейтенант ОСОБА_1, вчинив недбале ставлення військової службової особи до військової служби за викладених нище обставин.

Так, наказом начальника Запорізького зонального відділу Військової служби правопорядку від 17.03.2017 року №91 призначено конвой у складі начальника конвою молодшого лейтенанта ОСОБА_1, а також двох конвойних з визначенням маршруту руху з метою виконання Ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09.12.2016 року по справі № 1-кс/331/413 0/2016 щодо конвоювання військовослужбовця.

Виконуючи обов'язки начальника конвою під час конвоювання, який здійснював охорону затриманого військовослужбовця, молодший лейтенант ОСОБА_1 був військовою посадовою особою та зобов'язаним дотримуватись вимог «Інструкції з організації несення служби черговими змінами охорони і конвоювання підрозділів Військової служби правопорядку у збройних Силах України та конвоювання засуджених, узятих під варту та затриманих військовослужбовців» затвердженої наказом Міністерства оборони України від 07.10.2014 року №712.

Проте, достовірно знаючи про покладені на нього наведені вище посадові обов'язки, у період часу 17 березня 2017 року з 11 години 00 хв., перебуваючи у приміщенні Військової прокуратури Запорізького гарнізону, молодший лейтенант ОСОБА_1, діючи всупереч інтересам служби, недбало ставлячись до військової служби, належну охорону під час конвоювання військовослужбовця, не організував, не забезпечив та не здійснив контроль по охороні визначеного військовослужбовця під час слідування по маршруту, внаслідок чого останній втік з під конвою.

Таким чином за викладених вище обставин, молодший лейтенант ОСОБА_1, будучи начальником конвою, призначений наказом начальника Запорізького зонального відділу Військової служби правопорядку від 17.03.2017 року №91, тобто військовою службовою особою, перебуваючи на території Військової прокуратури Запорізького гарнізону, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Базарна, буд. 2, діючи всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних (посадових) обов'язків, у період часу 17 березня 2017 року вчинив недбале ставлення до військової служби, яке виявилося у не організації належної охорони військовослужбовця під час конвоювання, тобто військове адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у скоєному визнав, щиросердно покаявся, просив суворо не карати. Пообіцяв більше не порушувати закон.

Винність ОСОБА_1 підтверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення 1/ВП від 17.03.2017 року;

-витягом з наказу начальника Запорізького зонального відділу ВСП від 17.03.2017 року № 91;

-копією посвідчення начальника конвою від 17.03.2017 року № 89/526;

-поясненнями молодшого лейтенанта ОСОБА_1 від 17.03.2017 року та

іншими матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-15 КУпАП.

При вивченні судом матеріалів адміністративної справи відносно ОСОБА_1 судом було встановлено, що відповідно до постової відомості конвою Запорізького ЗВ ВСП від 17.03.2017 року командиру взводу охорони та патрульної-постової служби роти Військової служби правопорядку молодшому лейтенанту ОСОБА_1 офіційно не було передано під конвоювання солдата ОСОБА_2

Також судом враховано, що відповідно до довідки № 212 про затримання військовослужбовця, який перебував у розшуку, обліковане в період з 00 год. 00 хв. 17.03.2017 року до 00 год. 00 хв. 18.03.2017 року 17.03.2017 року о 20 год. 45 хв. посадовими особами Запорізького ЗВ ВСП під час розшукових заходів був затриманий військовослужбовець призваний за мобілізацією солдат ОСОБА_2, який 17.03.2017 року о 11 год. 25 хв. втік з під конвою.

Таким чином, суд враховуючи особу правопорушника, який визнав свою провину, щиросердно покаявся у скоєному, також суд враховує обставини при яких було скоєне правопорушення, та той факт, що саме командиром взводу охорони та патрульної-постової служби роти Військової служби правопорядку молодшим лейтенантом ОСОБА_1 був розшуканий та затриманий солдат ОСОБА_2, вважає, що скоєне ОСОБА_1 адміністративне правопорушення є малозначним та його можна звільнити від адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 22 КУпАП України при малозначності скоєного адміністративного правопорушення орган (уповноважена особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

Керуючись ст. ст. 22, 172-15, 283, 284 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 172-15 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності у звязку з малозначністю, обмежившись усним зауваженням.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області на протязі 10 діб з дня її винесення.

Суддя: М.В. Антоненко