Справа №591/1462/17 Головуючий у суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 33/788/259/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2017 року суддя Апеляційного суду Сумської області Матус В. В. ,за участю захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 19 червня 2017 року, якою

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 320,00 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 19 червня 2017 року на ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 130 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за те, що він 19 березня 2017 року о 04 год. 15 хв. по вул. Д.Коротченка (ОСОБА_5) в м. Суми керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння та відмовився від проходження медичного огляду в установленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_4 вказує, що він не вживав алкогольні напої та наполягав на відібранні біологічного середовища для проведення лабораторних досліджень, а сам огляд проводився без присутності свідків з порушенням вимог методичних рекомендацій затверджених розпорядженням МВС України від 01.07.2000 року № 500. Зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення свідки не були присутні при складенні висновку про його відмову від проходження медичного огляду на стан спяніння, у постанові судді не конкретизовано, який саме висновок СОНД встановлює його відмову від проходження медичного огляду та зазначено час 04:15 год, хоча протокол про адміністративне правопорушення був складений о 05:10 год.. Протокол про адміністративне правопорушення не був складений на місці зупинки транспортного засобу, а зупинений він був безпідставно. Також вказує, що його не було ознайомлено з відеозаписом, доданим до матеріалів провадження та без нього була допитана свідок ОСОБА_6, яка не могла його запамятати. Крім того вказує, що не мав наміру затягувати розгляд справи і суд безпідставно розглянув справу без його участі. Тому просить скасувати постанову судді та прийняти нову постанову про закриття кримінального провадження у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Про день та час розгляду справи у порядку апеляційної процедури учасників цього провадження було поінформовано, при цьому вони не повідомили про своє бажання взяти участь у апеляційному розгляді. Крім того, відповідно до вимог КУпАП участь особи, яка притягнута до відповідальності не є обовязковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, його захисника під час розгляду провадження судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вислухавши захисника ОСОБА_3 на підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Факт керування ОСОБА_4 19 березня 2017 року о 04 год. 15 хв. по вул. Д.Коротченка (ОСОБА_5) в м. Суми автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, млява мова) та відмови від проходження медичного огляду для визначення стану спяніння в установленому законом порядку підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №144846 від 19 березня 2017 року (а.с. 1) в якому ОСОБА_4 власноручно зазначив про те, що пояснення надасть в суді та поставив свій підпис; висновком Сумського обласного наркологічного диспансеру щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.03.2017 року № 1410 (а.с. 2), згідно якого ОСОБА_4 від медичного огляду на стан алкогольного спяніння категорично відмовився; поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 19 березня 2017 року (а.с. 3-4) про те, що вони були запрошені для складення протоколу про адміністративне правопорушення і в їх присутності ОСОБА_4 ще раз відмовився від проходження медичного огляду для визначення стану спяніння; відеозаписом (а.с. 11) з якого вбачається, що ОСОБА_4 19 березня 2016 року керував автомобілем в кузові ВАЗ 2115, був зупинений працівниками поліції та відмовився від проходження медичного огляду для виявлення стану спяніння на місці і висловив бажання проходження такого огляду в лікарні.

Крім того, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6, яка є лікарем-наркологом підтвердила факт відмови ОСОБА_4 від проходження медичного огляду в СОНД. При цьому пояснила, що ОСОБА_4 було запропоновано пройти медичний огляд в повному обсязі, в тому числі із здаванням аналізів біологічного середовища.

При складенні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_4 власноручно в ньому зазначив, що надасть пояснення в суді та не зазначив, що він бажає здати біологічне середовище чи будь-яким іншим способом бажає пройти медичний огляд з метою виявлення стану спяніння. Будь-яких доказів на підтвердження такої позиції в медичному закладі ОСОБА_4В, не надав, а тому відсутні підстави не довіряти показанням свідка ОСОБА_6.

Не можна прийняти до уваги доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 про складення медичного висновку з порушенням вимог методичних рекомендацій, затверджених розпорядженням МВС України від 01.07.2000 року № 500, оскільки вказане розпорядження не було зареєстроване відповідно до Указу Президента України від 03 жовтня 1992 року № 493 «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади» та не було опубліковане в офіційних виданнях, натомість порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначається відповідним порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 та інструкцією, затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України від 09 листопада 2015 року № 1452/735. Вказані нормативно-правові акти не регламентують дії лікаря щодо методики виявлення стану алкогольного спяніння.

Протокол про адміністративне правопорушення був складений після відмови ОСОБА_4 від проходження медичного огляду, а КУпАП не містить вимог щодо часу і місця його складення, а тому нескладення протоколу про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу не є процесуальним порушенням. Більш того, на місці зупинки транспортного засобі ОСОБА_4 не відмовлявся від проходження медичного огляду, а зробив це вже перебуваючи в медичному закладі.

Крім того, з пояснень працівників поліції на доданому до матеріалів провадження відеозапису вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_4 був зупинений, оскільки не ввімкнув правий показник повороту і не складення протоколу про адміністративне правопорушення з цього приводу жодним чином не свідчить про безпідставність його зупинки, а також не спростовує факт відмови ОСОБА_4 від проходження медичного огляду з метою виявлення стану спяніння.

Також не можна погодитися з доводами апеляційної скарги про те, що зазначені в протоколі свідки не були свідками відмови ОСОБА_4 від медичного огляду в СОНД та складання протоколу, оскільки присутність свідків під час медичного огляду водія в медичному закладі не є обовязковою, а наявність підпису свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_7 в протоколі про адміністративне правопорушення свідчить про їх присутність під час складання вказаного протоколу.

В оскаржуваній постанові зазначено про складення медичного висновку від 19 березня 2017 року з посиланням на аркуш справи на якому знаходиться вказаний висновок, а тому безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що в постанові судді не конкретизовано, який саме висновок СОНД підтверджує факт відмови від медичного огляду.

У постанові судді вірно зазначено час керування ОСОБА_4 транспортним засобом з ознаками алкогольного спяніння, а саме 19 березня 2017 року приблизно о 04 год. 15 хв., про що вказано і в протоколі про адміністративне правопорушення, а про час складення протоколу про адміністративне правопорушення в ній взагалі не зазначено. Тому твердження апеляційної скарги про неправильне зазначення в постанові судді часу складення протоколу про адміністративне правопорушення є помилковим.

Також не можна погодитися з доводами апеляційної скарги про те, що ОСОБА_4 не було ознайомлено з матеріалами відеозапису, оскільки в матеріалах провадження відсутні дані про таке його клопотання, а отже він не був позбавлений такої можливості і його право на захист не було порушене.

Що стосується розгляду справи без участі ОСОБА_4, то суд дійшов обґрунтованого висновку про його спроби затягнути розгляд адміністративного матеріалу понад строк накладення адміністративного стягнення, встановлений ст. 38 КУпАП.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_4 заявив клопотання про відкладення судового засідання 06 квітня 2017 року, а потім 11 травня 2017 року, 25 травня 2017 року та 14 червня 2017 року та 19 червня 2017 року взагалі не зявлявся в судові засідання. При цьому в день судового засідання 11 травня 2017 року, ОСОБА_4 звернувся до лікарні з хронічним захворюванням та проходив амбулаторне лікування до 26 травня 2017 року, не зявившись в судове засідання і 25 травня 2017 року.

Крім того, ОСОБА_4 неодноразово подавав клопотання про відкладення розгляду справи не надаючи підтвердження поважності причин неявки. Зокрема, подаючи заяву про відкладення судового засідання 19 червня 2017 року, в останній день накладення адміністративного стягнення, він зазначив про перебування його захисника у відпустці, не надавши підтверджуючих документів не вживши заходів до пошуку захисника, який зможе виконувати свої обовязки. Особисто в судове засідання в цей день він також не прибув.

Тобто для розгляду даного адміністративного провадження було призначено 5 судових засідань, на 4 з ОСОБА_4 не зявився, а тому вважаю, що таку поведінку правопорушника слід розцінювати як спосіб уникнення накладення адміністративного стягнення.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа ОСОБА_10 проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Таким чином суддя дійшов обґрунтованого висновку, що розгляд адміністративного провадження без участі ОСОБА_4 не є порушенням його права на захист, оскільки така його поведінка є способом ухилення від накладення адміністративного стягнення.

Отже, вважаю, що, вина ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена і він обґрунтовано притягнутий до адміністративної відповідальності, а стягнення на нього накладене відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка не передбачає альтернативних видів стягнень.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 19 червня 2017 року щодо ОСОБА_4 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Дана постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_2.