1Справа № 335/3710/17 3/335/657/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Шалагінової А.В., за участю секретаря судового засідання Войтович Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, який мешкає за адресою: м. Запоріжжя, вулиця Силова, буд. 65, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за наступних обставин.

11.03.2017 о 04:15 год. в м. Запоріжжі по пр. Соборному, 214, ОСОБА_1 керував автомобілем «ЗАЗ 1103», державний номер НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, виражене тремтіння пальців рук). Від огляду на стан спяніння на місці за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків. Від керування водія було відсторонено шляхом постановки транспортного засобу в заїзну кишеню. Зазначеними діями ОСОБА_1, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджені Постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнав, зазначивши, що він не керував транспортним засобом, а сидів у автомобілі ззаду, за кермом знаходився ОСОБА_2. Автомобіль був зупинений працівниками поліції, які почали висувати до нього претензії з приводу нібито його алкогольного спяніння та почали наполягати на проходженні обстеження на стан алкогольного спяніння в медичному закладі. Вказав, що думка про стан алкогольного спяніння сформувалась у працівників поліції упереджено через те, що у нього дійсно було тремтіння рук, оскільки він замерз. Також зазначив, що він не керував транспортним засобом, а тому відмовився проходити медичний огляд на стан алкогольного спяніння. Просив закрити провадження у справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, дослідивши матеріали справи (протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 270891 від 11.03.2017р., направлення ОСОБА_1А до КУ «ОКНД» ЗОР на медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного спяніння від 11.03.2017, акт огляду на стан алкогольного спяніння, з якого вбачається що огляд не проводився, письмові пояснення свідків, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, довідку про те, що повторності у вчиненні правопорушення в діях ОСОБА_1 немає), відеозапис з камери реєстратора патрульної поліції, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Так, частина перша статті 130 КУпАП передбачає відповідальність у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.

При цьому, пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

При цьому, учасником дорожнього руху відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху є особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин.

У даному випадку протокол та інші матеріали справи, які надійшли до суду, містять докази про те, що ОСОБА_1 є таким учасником дорожнього руху як водій.

Так, у судовому засіданні було відтворено CD-диск із відеофіксацією з реєстратора патрульної поліції, на якому зафіксовано, що автомобіль «ЗАЗ 1103», державний номер НОМЕР_1, рухається по проспекту Соборному в м. Запоріжжі із порушенням Правил дорожнього руху, внаслідок чого був зупинений патрульними поліцейськими. Під час зупинки на відеозапису зафіксовано, що водійське сидіння є пустим, а на ньому лежить взуття. Надалі відеозапис містить обставини відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння в присутності свідків.

З цього приводу ОСОБА_1 пояснив суду, що він сидів в автомобілі ззаду водія, і внаслідок різкого гальмування з нього злетіли шльопанці та потрапили під водійське сидіння.

Проте, суд критично оцінює надані ОСОБА_1 пояснення, оскільки вони не узгоджуються із змістом відеозапису, який відображає фактичні події безпосередньо станом на час вчинення правопорушення. Так, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не заперечував факту, що знаходився за кермом автомобіля, а також не зазначив жодних заперечень у протоколі про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці події. Крім того, пояснення ОСОБА_1 про те, що з нього злетіли шльопанці під час гальмування об'єктивно нічим не підтверджені. В цей же час, та обставина, що його шльопанці знаходилися на водійському сидінні, може свідчити про те, що він швидко перемістився з водійського сидіння на заднє пасажирське сидіння, внаслідок чого саме на сидіння залишилося його взуття.

Зазначений висновок суду також підтверджується показаннями допитаного як свідка інспектора роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжя ДПП ОСОБА_3, який складав протокол про адміністративне правопорушення. Так, останній пояснив, що 11.03.2017 він з напарником стояли на зупинці Гагаріна в м. Запоріжжі. Побачивши, що на червоний сигнал світлофору проїхав автомобіль «ЗАЗ 1103», державний номер НОМЕР_1, почали його переслідувати, та наздогнали лише на вулиці 12 квітня. Підійшовши до автомобіля, він побачив, як водій автомобіля перепригнув на заднє пасажирське сидіння, у нього навіть застрягли ноги, внаслідок чого водій вийшов із заднього сидіння босяком. Спочатку ОСОБА_1 заперечував проти того, що він керував автомобілем, а потім зізнався. У нього були наявні ознаки алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідала обстановці, тремтіння рук). Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння відмовився.

Зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення у графі «Свідки» ОСОБА_4 до суду не зявився, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом із повідомленням про вручення, проте, конверт із судовою повісткою повернувся на адресу суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до його письмового пояснення, доданого до протоколу, він був свідком перебування ОСОБА_1 у вказаний день та час з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, тремтіння рук) та відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу «Драгер» та у Запорізькому обласному наркологічному диспансері.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що він 11.03.2017 їхав додому по пр. Соборному в м. Запоріжжя та був зупинений працівниками поліції, які поросили бути свідком факту відмови водія від проходження огляду на стан сп'яніння, на що він погодився. Підтвердив, що ОСОБА_1 явно перебував у стані алкогольного спяніння (нечітко розмовляв), однак не бачив, що він був за кермом автомобіля, оскільки його було залучено вже пізніше під час фіксації факту відмови від проходження огляду.

Крім того, як пояснив у судовому засіданні ОСОБА_2, допитаний як свідок за участю його законного представника матері ОСОБА_6, ОСОБА_1 у той день був у стані легкого сп'яніння. В цей же час, показання цього свідка про те, що за кермом знаходився саме він, а не ОСОБА_1, судом не беруться до уваги та оцінюються критично, оскільки ці обставини іншими доказами, крім слів самого ОСОБА_1, не підтверджені. Крім того, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять даних, що ОСОБА_2 був залучений в якості свідка у справі. Від нього не відбирались письмові пояснення безпосередньо на місці події. До того ж, як встановлено судом, ОСОБА_2 є другом ОСОБА_1 зі шкільних часів. Тому, на переконання суду, пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Також слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення складено саме у звязку із відмовою ОСОБА_1 від проходження огляду на стан спяніння. Оскільки у судовому засіданні з достовірністю встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, та відмовився від проходження огляду на стан спяніння, а належні та допустимі докази протилежного суду не надані, ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 ухилився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд при накладанні стягнення враховує конкретні обставини по справі, ступінь суспільної небезпеки правопорушення.

Відповідно до статті 33 КУпАП при накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, його майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у т.ч. зафіксованому в автоматичному режимі.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 необхідно піддати адміністративному стягненню, яке безальтернативно визначено у санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

На підставі вищевикладеного, ч. 1 ст. 130 КУпАП, керуючись ст.ст. 7, 9, 23, 24, 27, 29, 33, 34, 35, 38, 40-1, 268, 276, 277, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя А.В. Шалагінова