А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

23.08.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Животова Є.Г., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та її захисника - адвоката Немеша І.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в м. Ужгороді, справу про адміністративне правопорушення, запроваджену щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, непрацюючого, за апеляційною скаргою захисника Немеша І.В. на винесену щодо ОСОБА_1 постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.04.2017,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою місцевого суду ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (повторне протягом року керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного сп'яніння) з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки; стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 320 грн судового збору.

В оскарженій постанові судді від 28.04.2017 йдеться про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за таких обставин.

07.02.2017, біля 2 год., в м. Ужгороді, по вул. Плеханова, ОСОБА_1, будучи особою, яка протягом року піддана адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП, повторно протягом року, в порушення п. 2.9 «а» ПДР України керував автомобілем «БМВ 5», н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння.

В апеляційній скарзі захисник Немеш І.В. просить зазначену постанову судді від 28.04.2017 скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити (на підставі п.1 ст.247 КУпАП), посилаючись на наступне.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив свою вину з тих підстав, що він не керував транспортним засобом, разом з товаришем були в паб «Дублін», де вживали алкогольні напої.

Його товариш зателефонував своїй доньці, ОСОБА_3, щоб вона приїхала і відвезла їх додому; вона приїхала до пабу «Дублін» за кермом його автомобіля «BMW 5», поїхала до свого будинку по вул. Плеханова, 53, зупинила автомобіль біля воріт будинку і зайшла додому, а він і його товариш залишилися в автомобілі. Він сидів на передньому, а його товариш - на задньому пасажирських сидіннях.

В той час, коли вони сиділи в автомобілі, приїхали працівники патрульної поліції.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 пояснила, що на початку лютого 2017 року їй зателефонував її батько та попросив, щоб вона приїхала та відвезла його та ОСОБА_1 додому.

Тато сказав їй, де взяти ключі від вказаного автомобіля, який був припаркований біля їх будинку і вона на автомобілі «BMW 5» поїхала за батьком і його товаришем ОСОБА_1, забрала їх і привезла їх до себе додому на вул. Плеханова, в м. Ужгороді і зайшла в будинок, оскількитак як їй зателефонувала мати і сказала, що діти прокинулись.

В автомобілі залишились її батько та його товариш ОСОБА_1, які сиділи на задньому пасажирському сидінні. Коли вона виходила із автомобіля, працівників патрульної поліції не бачила.

Судом першої інстанції не було з'ясовано всі обставини справи, розгляд якої проводився у відсутності підзахисного, не переконався про те, чи належним чином його було повідомлено про розгляд справи.

ОСОБА_1, пояснив, що вказаним транспортним засобом не керував, перебував в якості пасажира, перебував у стані сильного алкогольного сп'яніння.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та її захисника на підтримання вказаної апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд визнає, що апеляційна скарга захисника Немеша І.В. на постанову судді від 28.04.2017 підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.7, ч.1 ст.268 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Таке клопотання від ОСОБА_1 не надходило, однакжодних доказів про його належне сповіщення (під розписку) матеріали справи не містять, відсутнє навіть саме сповіщення про час та місце розгляду справи (наявна на а.с.19 «розписка» не датована та містить запис «повістка на ім'я Фріги В.» без зазначення повністю імені та по батькові особи, її місця проживання).

З клопотання захисника Немеша І.В. від 28.04.2017 вбачається, що він просив місцевий суд відкласти розгляд даної справи у зв'язку з його участю у розгляді відповідного кримінального провадження (а.с.20).

Отже, доводи апеляційної скарги в частині порушення судом першої інстанції права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (ОСОБА_1) бути присутнім під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в судовому засіданні, а отже й відповідно користуватися передбаченими ч.1 ст.268 КУпАП правами є обґрунтовані і такими, що заслуговують на увагу.

Згідно ст.ст. 280, 294 ч.7 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги та не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З оскарженої постанови та матеріалів справи вбачається, що ці вимоги закону не в повній мірі додержано. З цих підстав та відповідно до вимог ч.7, п.2 ч.8 ст.294 КУпАП оскаржена захисником ОСОБА_1 постанова судді підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, однак з інших ніж зазначені в апеляційній скарзі підстав.

Як встановлено апеляційним судом, 07.02.2017, біля 2 год., в м. Ужгороді, по вул. Плеханова, ОСОБА_1, в порушення п. 2.9 «а» ПДР України керував автомобілем «БМВ 5», н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння.

Вина ОСОБА_1, який її заперечив, посилаючись на вказані в апеляційній скарзі його захисника обставини, підтверджується: складеним щодо нього протоколом про адміністративне правопорушення від 07.02.2018 серії БР № 246346, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння від 07.02.2017 - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває у такому стані, що стверджено захисником в апеляційній скарзі з посиланням на те, що його підзахисний перебував у день вказаної події (07.02.2017, біля 2 год.) у тяжкому стані сп'яніння.

Факт керування 07.02.2017 в м. Ужгороді, по вул. Плеханова, автомобілем «БМВ 5», н.з. НОМЕР_1, саме ОСОБА_1 стверджується відеозаписом, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення, доводами особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_4, присутніх працівників поліції, фактичними обставинами справи.

Викладені у протоколі про адміністративне правопорушення від 07.02.2017 серії БР № 246346 доводи про те, що ОСОБА_1 вчинив вказане адміністративне правопорушення повторно протягом року після вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті(ч.1 ст.130 КУпАП), не підтверджуютьсяє передчасним, оскільки матеріали справи не містять доказу - копії відповідної постанови судді про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Наявна в матеріалах справи довідка («інспектора відділу АП», без дати (а.с.6) не може бути відповідним доказом повторного протягом року притягнення особи до адміністративної відповідальності, в даному випадку за ч.1 ст.130 КУпАП; у ній відображено, що ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за «ст.130 КУпАП рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 25.03.«201».

Враховуючи наведене, апеляційний суд визнає, що вина ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП доведена повністю та кваліфікує дії останнього, як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння.

Вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, апеляційний суд враховує наступне.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення не є триваючим, оскільки таке виявлено інспектором роти № 1 батальйону УПП в м. Ужгороді та Мукачеві в день складання ним відповідного протоколу - 07.02.2017, з дня вчинення порушення і на момент розгляду справи апеляційним судом закінчився передбачений ч.2 ст.38 КУпАП тримісячний строк, протягом якого на особу може бути накладено адміністративне стягнення, зокрема передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247 п.7, 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Немеша І.В. задовольнити частково.

Скасувати постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.04.2017 провизнання винуватим і накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.2 ст.130 КУпАП, а провадження у справі закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя