АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/6893/17 Номер провадження 33/786/1078/17Головуючий у 1-й інстанції Куліш Ю. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2017 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_2 на постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 3 листопада 2017 року щодо ОСОБА_3 за ч.1 ст.172-6 КУпАП,-

у с т а н о в и в:

Цією постановою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП та звільнено від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, провадження по справі закрито.

13.11.2017 року прокурор Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, зі змісту якої вбачається , що він просить скасувати постанову судді місцевого суду як незаконну та винести нову постанову, якою ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Перевіривши доводи апеляційної скарги , приходжу до висновку , що вона підлягає поверненню прокурору , з таких підстав:

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом ч.2 статті 294 КУпАП правом на апеляційне оскарження постанови судді у справах про адміністративні правопорушення , наділений вичерпний перелік осіб , до яких зокрема належать особа , яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законний представник , захисник , потерпілий , його представник.

Згідно із змінами внесеними до статті 294 КУпАП Законом України від 16 березня 2017 року № 1952-УІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності військовослужбовців та деяких інших осіб» , прокурор може оскаржити постанову судді лише у випадках , передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП.

При цьому слід звернути увагу , що за змістом ч.1 ст.287 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках , передбачених ч.5 ст.7 цього Кодексу , якою визначено , що прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру , повязаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Таким чином, прокурор може реалізувати своє право на апеляційне оскарження у справі про адміністративні правопорушення у визначених законом випадках виключно на стадії виконання судового рішення.

В інших випадках , виходячи зі змісту ч.2 ст.294 КУпАП , апеляційна скарга підлягає поверненню як така , що подана особою , яка не наділена правом на апеляційне оскарження.

Що стосується посилань прокурора на ст. 250 КУпАП як на правову підставу звернення з апеляційною скаргою, то апеляційний суд вважає необхідним зазначити наступне.

Ухвалою Конституційного Суду України № 49-у/2015 від 8 грудня 2015 року, якою відмовлено у відкритті конституційного провадження у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 250 КУпАП у взаємозв'язку з положеннями ч. 5 ст. 7, ч. 1 ст. 287, ч. 2 ст. 294 КУпАП, встановлено, що питання оскарження прокурором постанов суду у справах про адміністративне правопорушення регулюється різними положеннями Кодексу, які не узгоджуються між собою.

Усунення таких неузгодженостей, може бути вирішене лише у законодавчому порядку.

Таким чином, до вказаного моменту, суди при розгляді справ повинні керуватися практикою Європейського суду з прав людини, якою наголошено на тому, що вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи (Рішення «Щокін проти України»).

З урахуванням викладеного вище, вимога прокурора про розгляд його апеляційної скарги, в якій ставиться питання про погіршення становища особи, не ґрунтується на нормах права.

Посилання прокурора на лист ВССУ № 9-749/0/4-15 від 30.04.2015 року в даному випадку є необгрунтованим , оскільки ВССУ у інформаційному листі «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення , пов»язані з корупцією» розяснив, що інформаційний лист ВССУ № 9-749/0/4-15 від 30.04.2015року щодо застосування норм КУпАП , яке регулюють право прокурора на оскарження постанов , прийнятих у справах про адміністративні правопорушення , слід вважати таким , що не може бути використаний правозастосувачем , оскільки не враховує (виданий до) останніх законодавчих змін від 16 березня 2017 року.

За таких обставин , вважаю , що апеляційну скаргу слід повернути прокурору з усіма доданими до неї матеріалами.

Керуючись ст.ст.7,287,294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_2 на постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 3 листопада 2017 року щодо ОСОБА_3 повернути особі , яка її подала;

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1