Справа № 264/2530/17
ПОСТАНОВА

20.12.2017 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Пустовойт Т. В., при секретарі Родіній Н.В., за участі прокурора Даглі Є.К., захисника ОСОБА_1, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши матеріали, які надійшли з Департаменту внутрішньої безпеки Донецького управління національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого інспектором роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Маріуполі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, який мешкає в м. Маріуполі по вул. Цибулька В.М.АДРЕСА_1 за ч.4 ст.172-6 КпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення рядовий поліції інспектор роти №3 батальйону УПП в м. Маріуполі ДПП НП України ОСОБА_2, 19.03.2017 року о 21 год. 15 хв., перебуваючи в приміщенні Управління патрульної поліції в м. Маріуполі ДПП НПУ, що розташоване по вул. Макара Мазая, 16 в м. Маріуполі, подав до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларацію за 2016 рік, у якій в розділі 3 «Обєкти нерухомості» зазначив недостовірні відомості про відсутність у нього та членів його сім`ї обєктів нерухомості. Зокрема, відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 87638534 від 22.05.2017 року ОСОБА_2 на праві спільної приватної власності належить 1/4 частки трикімнатної квартири загальною площею 107,4 кв.м., розташованої за адресою: м. Маріуполь, вул. Цибулька В.М.АДРЕСА_1, яка згідно звіту про оцінку майна субєкта оціночної діяльності від 22.05.2017 року на кінець звітного періоду (31.12.2016) складала 244500 грн. Тобто, ОСОБА_2 подано до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, недостовірні відомості щодо обєкту нерухомості, що має вартість 177,4 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Таким чином, ОСОБА_2 будучи інспектором роти №3 батальйону УПП в м. Маріуполі ДПП НПУ, порушив вимоги ст.ст.45, 46 ЗУ «Про запобігання корупції», подав завідомо недостовірні відомості у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч.4 ст.172-6 КУпАП.

ОСОБА_2 в судовому засіданні провину не визнав. Вказував, що вперше, 19.03.2017 року при заповненні декларації за 2016 рік, не зазначив у розділі 3 «Обєкти нерухомості» відомості про наявність у нього 1/4 частини обєкта нерухомості, з причин відсутності на той момент при собі правовстановлюючих документів для внесення достовірних відомостей. Отримавши відповідні документи, 26.03.2017 року ОСОБА_2 вніс до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування відомості про наявність у нього 1/4 частини обєкта нерухомості. Додатково зазначив, що умислу на переховування відомостей щодо належного майна в нього не було.

Захисник ОСОБА_2 в судовому засіданні просила закрити провадження по справі про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.172-6 КУпАП, оскільки працівник УВБ ДВБ в Донецькій області не мав права без висновку НАЗК складати протокол та збирати будь-які матеріали щодо порушення антикорупційного законодавства, експерт при проведенні оцінки нерухомого майна також порушила діюче законодавство. Крім того, в діях ОСОБА_2 не було умислу на переховування відомостей щодо належного йому майна.

Провадження по справі підлягає закриттю внаслідок відсутності складу адміністративного правопорушення у діях особи з наступних підстав.

Відповідно до диспозиції ч.4 ст.172-6 КУпАП, відповідальність передбачена саме за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Отже, в даному випадку необхідно довести саме субєктивну сторону складу адміністративного правопорушення, а саме прямий умисел на його вчинення, на відміну від інших складів корупційних правопорушень, які відносяться до формальних складів.

ОСОБА_2 ставиться в провину порушення вимог ст. ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» (далі Закон), якими встановлено обовязок особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством. Статтею 46 Закону передбачено перелік інформації, що зазначається в декларації, зокрема, відомості про обєкти нерухомості, що належать субєкту декларування та членам його сімї на праві приватної власності, включаючи спільну власність, або знаходяться у них в оренді чи на іншому праві користування, незалежно від форми укладення правочину, внаслідок якого набуте таке право. Такі відомості включають: а) дані щодо виду, характеристики майна, місцезнаходження, дату набуття майна у власність, оренду або інше право користування, вартість майна на дату набуття його у власність, володіння або користування; б) у разі якщо нерухоме майно перебуває у спільній власності, про усіх співвласників такого майна вказуються відомості, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, або найменування відповідної юридичної особи із зазначенням коду ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. У разі якщо нерухоме майно перебуває в оренді або на іншому праві користування, про власника такого майна також вказуються відомості, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, або найменування відповідної юридичної особи із зазначенням коду ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Статтею 280 КУпАП передбачено перелік обставин, які орган (посадова особа) зобов'язаний з'ясувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а саме чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, змістом події адміністративного правопорушення є час, місце, спосіб та інші обставини правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об'єктивних і суб'єктивних ознак, за наявності яких те чи те діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він криє в собі: а) об'єкт; б) об'єктивну сторону; в) суб'єкт; г) суб'єктивну сторону.

Суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення охоплює вину, мотив і мету поведінки правопорушника. Адміністративне правопорушення може бути вчинене як умисно, так і з необережності.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст. 10 КУпАП).

Так, суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП характеризується прямим умислом. При цьому особа точно, достовірно, безумовно знає, переконана у тому, що діє всупереч вимогам закону. Тим самим винний усвідомлює протиправний характер своїх дій, передбачає їх небезпечні наслідки, має корисливий мотив чи інші особисті інтереси.

Законодавець, використовуючи філологічні засоби та правила нормотворчої техніки, включив у диспозицію статті термін «завідомо». Поняття «недостовірні відомості» у поєднанні зі вказівкою на "завідомість" їх подання підкреслює цілеспрямований характер злочинних дій особи, його свідоме прагнення та бажання всупереч діючому законодавству подати саме недостовірні відомості, чому має передувати певна мета.

Ознака завідомості, як правило, застосовується при характеристиці інтелектуального моменту умисної форми вини, для інформування про особливе психічне ставлення винного до окремих фактичних ознак складу злочину і допускає достовірну обізнаність, знання особи про визначені законом обставини. Відсутність такого усвідомлення або його невстановлення можуть свідчити про відсутність складу злочину.

Умисність подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування повинна доказуватись достовірними доказами, що в сенсі ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є обовязком органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення.

Вказане порушення було виявлено уповноваженими особами Департаменту внутрішньої безпеки Донецького управління національної поліції України 25.05.2017 року, тобто лише після того, як 26.03.2017 року ОСОБА_2 самостійно подав до НАЗК повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, що свідчить про його бажання надати вказану інформацію та відсутності умислу на її переховування.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод, внаслідок чого вона є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення у діях особи.

Отже враховуючи, що особа притягається до адміністративної відповідальності за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, суд приходить до висновку, що провадження по справі необхідно закрити, в звязку із відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_2

Керуючись ч.4 ст.172-6 КУпАП та на підставі ст. ст. 9, 10, 247 КУпАП, ЄСПЛ «Надточій проти України», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.4 ст.172-6 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення у діях особи.

На постанову протягом 10 днів з моменту її винесення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Іллічівський райсуд м. Маріуполя.

Суддя: Т. В. Пустовойт