ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2017 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Гулак Н.А., за участю секретаря судового засідання Дзюбенко С.О., прокурора Пянківського М.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки в Житомирській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Росія, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого директором Державного архіву Житомирської області,раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

07.09.2017 року старшим оперуповноваженим УЗЕ в Житомирській області ДЗЕ Національної поліції України капітаном поліції ОСОБА_2 складено протокол № 161, 162 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП стосовно ОСОБА_1

Згідно протоколу № 161, 162 про адміністративне правопорушення, відповідно до підпункту «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб'єктами відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, є державні службовці. У відповідності до пункту 1 типового положення про державний архів області, міста Києва і Севастополя, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 989 від 22 серпня 1996 року «Про затвердження Типового положення про державний архів області, міста Києва і Севастополя» державний архів області, міста Києва і Севастополя є структурним підрозділом обласної, Київської та Севастопольської міської державної адміністрації, що утворюється головою обласної, Київської та Севастопольської міської державної адміністрації, підзвітний та підконтрольний голові відповідної обласної (міської) державної адміністрації та Держкомархіву. Відповідно до пункту 2 державний архів керується Конституцією України, законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, наказами Держкомархіву, рішеннями голови обласної, Київської та Севастопольської міської державної адміністрації, актами відповідного органу місцевого самоврядування.

Розпорядженням голови Житомирської обласної державної адміністрації № 53-К від 10.03.2016 року ОСОБА_1 призначено на посаду директора Державного архіву Житомирської області.

Таким чином, ОСОБА_1, будучи державним службовцем, згідно підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» належить до суб'єктів відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією.

14.10.2014 року Верховною Радою України був прийнятий Закон України «Про запобігання корупції» №1700-VII, який введений в дію з 26.04.2015 року.

Частиною 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» встановлені вимоги до осіб, передбачених пунктами 1, 2 частини 1 статті 3 цього Закону щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, що передбачають нормативний обов'язок вживати заходи щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів, вживати заходи щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів, повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство з питань запобігання корупції чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень, у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.

Згідно частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Цією ж статтею передбачено, що приватним інтересом є будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв'язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Відповідно до п. 1.5 Положення про преміювання та надання матеріальної допомоги працівникам Державного архіву Житомирської області, затвердженого наказом Державного архіву Житомирської області № 48 від 10.10.2016 року, преміювання директора архіву проводиться за погодженням з Житомирською обласною державною адміністрацією.

Згідно листа Житомирської обласної державної адміністрації від 07.08.2017 року №30/282-к та листа Департаменту фінансів Житомирської ОДА від 10.04.2017 року №33-24/738 повідомлення посадових осіб Державного архіву Житомирської області до безпосереднього керівника - Житомирської обласної державної адміністрації щодо виникнення реального конфлікту інтересів відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» за період з 01.10.2016 року по дату надання інформації не надходили. Крім того, будь-яких листів - погоджень від Державного архіву Житомирської області щодо преміювання директора Державного архіву Житомирської обтяті на адресу Житомирської ОДА протягом жовтня грудня не надходили.

Встановлено, що директор Державного архіву Житомирської області ОСОБА_1, знаходячись в адміністративному приміщенні Державного архіву Житомирської області за адресою: м. Житомир, вул. Охрімова Гора, 2/20, у жовтні - грудні 2016 року, усупереч вимог ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не вжив передбачених законом заходів для запобігання та врегулювання конфлікту інтересів та не повідомив безпосереднього керівника - Житомирську обласну державну адміністрацію про реальний конфлікт інтересів, що виник під час вирішення питання про преміювання себе, як директора Державного архіву Житомирської області.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, за що повинен нести адміністративну відповідальність.

Крім того, директор Державного архіву Житомирської області ОСОБА_1, знаходячись в адміністративному приміщенні Державного архіву Житомирської області за адресою: м. Житомир, вул. Охрімова Гора, 2/20, діючи умисно та з корисливих мотивів у жовтні - грудні 2016 року прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів шляхом підготовки, підписання наказів щодо преміювання себе, як директора Державного архіву Житомирської області, що підтверджується наказом Державного архіву Житомирської області № 49-К від 31.10.2016 року «Про встановлення премій держслужбовцям та працівникам Держархіву Житомирської області», наказом Державного архіву Житомирської області № 56-К від 25.11.2016 року «Про встановлення премій держслужбовцям та працівникам Держархіву Житомирської області» та наказом Державного архіву Житомирської області № 64-К від 23.12.2016 року «Про встановлення премій держслужбовцям та працівникам Держархіву Житомирської області», на підставі яких останньому виплачувалися премії в межах кошторисних призначень на оплату праці.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, за що повинен нести адміністративну відповідальність.

Крім того, вимоги Закону України «Про запобігання корупції» були доведені директору Державного архіву Житомирської області ОСОБА_1, за ознайомлення з якими він особисто ставив свій підпис.

Факт порушення вимог ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» підтверджується висновком проведеним відділом внутрішнього аудиту Житомирської ОДА за результатами проведеного фінансового аудиту та аудиту відповідності діяльності Державного архіву Житомирської області за період з 01.01.2014 по 3 1.03.2017 року.

Вчинення ОСОБА_1 правопорушень, пов'язаних з корупцією, відповідальність за які передбачено ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, підтверджується зібраними у ході перевірки матеріалами.

У судовому засіданні прокурор просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні правопорушення не визнав. Пояснив, що видаючи накази № 49-К від 31.10.2016 року, № 56-К від 25.11.2016 року, № 64-К від 23.12.2016 року «Про встановлення премій держслужбовцям та працівникам Держархіву Житомирської області» він керувався Законом України «Про державну службу» від 2016 року, постановою КМУ від 09.03.2006 року № 268 «Про впорядкування умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів прокуратури, судів та інших органів» та Положенням про преміювання та надання матеріальної допомоги працівникам Держархіву Житомирської області № 48 від 10.10.2016 року. Відповідно до зазначених нормативних правових актів на підставі наказів Держархіву Житомирської області № 49-К від 31.10.2016 року, № 56-К від 25.11.2016 року, № 64-К від 23.12.2016 року працівникам та йому особисто як директору архіву було виплачено премію: у жовтні 2016 року у розмірі 50 % від посадового окладу за фактично відпрацьований час, у листопаді 2016 року у розмірі 80 % від посадового окладу за фактично відпрацьований час, у грудні 2016 року у розмірі 115 % від посадового окладу за фактично відпрацьований час. Зазначив, що листи-погодження щодо преміювання себе як директора Держархіву Житомирської області офіційно не направляв на адресу Житомирської обласної державної адміністрації, оскільки керувався ст. 52 Закону України «Про державну службу» від 2016 року.

Заслухавши думку прокурора, пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення.

Частинами 1 та 2 ст. 172-7 КУпАП передбачено відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а також, вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до чинного законодавства корупційні діяння вважаються закінченими з моменту незаконного або протиправного одержання особою матеріальних благ, порушення спеціальних обмежень з моменту вчинення зазначених у диспозиції статті дій або бездіяльності і відповідальність за них настає незалежно від одержання особою матеріальних та нематеріальних благ, послуг, пільг або інших переваг.

Відповідальність у відповідності до вимог статті 172-7 КУпАП настає у випадку коли субєктом правопорушення безпосередньо не було повідомлено керівника про наявність конфлікту інтересів.

Під конфліктом інтересів відповідно до статті 1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» та статті 172-7 КУпАП розуміється суперечність між особистими майновими, немайновими інтересами особи чи близьких їй осіб та її службовими повноваженнями, наявність якої може вплинути на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень.

За змістом зазначеної статті субєктивна сторона корупційного діяння характеризується тим, що воно вчинюється лише з корисливих мотивів. Особа, яка вчинила таке корупційне діяння, усвідомлює, що вона незаконно використовує свої службові повноваження та незаконно одержує у звязку з цим певні матеріальні блага.

Таким чином, навіть при наявності суперечності між особистими інтересами та службовими чи представницькими повноваженнями обов'язковим є встановлення можливості впливу такої суперечності на об'єктивність та неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих службових чи представницьких повноважень.

При цьому конфлікт інтересів має бути реальним (очевидним) і передбачуваним. Так, конфлікт інтересів має місце тоді, коли вказана суперечність фактично вплинула або могла вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових чи представницьких повноважень.

Реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень(ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції»).

Положеннями статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно статті 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до статті 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Згідно матеріалів справи та протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1, останній, будучи директором Державного архіву Житомирської області, у період жовтень грудень 2016 року прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів шляхом підготовки, підписання наказів щодо преміювання себе, як директора Державного архіву Житомирської області, № 49-К від 31.10.2016 року, № 56-К від 25.11.2016 року, № 64-К від 23.12.2016 року, на підставі яких останньому виплачувалися премії в межах кошторисних призначень на оплату праці, та зобовязаний був не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли він дізнався чи повинний був дізнатися про наявність у нього реального чи потенційного конфлікту інтересів, повідомити безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство з питань запобігання корупції чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень, у якому виник конфлікт інтересів, відповідно. Проте, не повідомляв.

Суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній реальний конфлікт інтересів, немає суперечності між приватним інтересом особи та його службовими чи представницькими повноваженнями.

Так, з матеріалів справи вбачається, що наказами: № 49-К від 31.10.2016 року, № 56-К від 25.11.2016 року, № 64-К від 23.12.2016 року ОСОБА_1 як директору Держархіву Житомирської області встановлено премію: у жовтні 2016 року у розмірі 50 % від посадового окладу за фактично відпрацьований час, у листопаді 2016 року у розмірі 80 % від посадового окладу за фактично відпрацьований час, у грудні 2016 року у розмірі 115 % від посадового окладу за фактично відпрацьований час (а.с. 20-25).

Згідно листа Міністерства соціальної політики України від 13.06.2017 року №1658/0/101-17, який розглянув лист Житомирської обласної державної адміністрації про порядок преміювання керівників структурних підрозділів місцевих державних адміністрацій, посади яких належать до категорії «Б», чинним законодавством не передбачено, що преміювання державних службовців (керівників структурних підрозділів місцевих державних адміністрацій), які займають посади державної служби категорії «Б», потребує погодження з органом вищого рівня.

Таким чином, ОСОБА_1 встановлюючи собі як директору Держархіву Житомирської області премії: у жовтні 2016 року в розмірі 50 % від посадового окладу за фактично відпрацьований час, у листопаді 2016 року у розмірі 80 % від посадового окладу за фактично відпрацьований час, у грудні 2016 року у розмірі 115 % від посадового окладу за фактично відпрацьований час, керувався Законом України «Про державну службу» від 2016 року, постановою КМУ від 09.03.2006 року № 268 «Про впорядкування умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів прокуратури, судів та інших органів» та Положенням про преміювання та надання матеріальної допомоги працівникам Держархіву Житомирської області № 48 від 10.10.2016 року.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою та другою статті 172-7 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 172-7 ч. 1, 2, 247 ч. 1 п. 1, 283, 284 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 діб з моменту її винесення.

Суддя Н.А. Гулак

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.