Справа №: 671/1297/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2017 року суддя Волочиського районного суду Хмельницької області Ніколова С.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого водієм «Астарта-Київ», за ч. 1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А :

До суду надійшов протокол серії АП1 №405686 від 28.07.2017 року про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 ставиться в вину те, що він 27 липня 2017 року о 23 год. 30 хв. в с. Купіль Волочиського району Хмельницької області керував автомобілем «МАЗ-5432», номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння відмовився на місці за допомогою приладу Драгер, у медичний заклад Волочиської ЦРЛ в присутності двох свідків відмовився, чим порушив пункт 2.5. Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому не визнав, пояснивши, що 27 липня 2017 року в с. Купіль Волочиського району він керував автомобілем «МАЗ-5432», номерний знак НОМЕР_2, а не з номерним знаком ВХ 41-55 ВІ як це зазначено в протоколі. Він вимагав від поліцейських провести його огляд на стан сп'яніння технічними засобами чи в лікарні, однак, поліцейські не погоджувалися на це. Після зупинення поліцейськими автомобіля, вони разом з поїхали в м. Волочиськ, де у відділенні поліції щодо нього було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому не було взято до уваги його пояснення та заперечення. Від підпису протоколу та від надання письмових пояснень він не відмовлявся.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подія адміністративного правопорушення не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, з врахуванням наступного.

Статтею 62 Конституції України визначено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 (п.4.1) встановлено, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, який в даній справі був порушеним.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 245 цього ж Кодексу, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин справи.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Постанова суду згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Розглядаючи дану справу, суд враховує, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, що засвідчує факт неправомірних дій, та одним з основних джерел доказів, тому, в ньому повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, а також дані, необхідні для розгляду справи по суті.

Слід зазначити, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою, має доводитись в суді; суд також немає права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Оскільки діючи таким чином, суд перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Під час розгляду даної справи, зазначені у протоколі свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, судові повістки, надіслані за адресами, зазначеними в протоколі повернулися до суду не врученими.

З доданих до протоколу письмових пояснень цих осіб - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачається, що їх 28.07.2017 року було запрошено у відділення поліції о 01 год. 30 хв. (тобто за спливом 2 годин після зупинення автомобіля під керуванням ОСОБА_1В.), де зі слів працівників поліції їм стало відомо, що ОСОБА_1 керував автомобілем «МАЗ-5432», номерний знак НОМЕР_1. Дані свідки не підтвердили обставин того, що ОСОБА_1 відмовився від підпису протоколу.

Працівниками поліції не надано суду інших доказів, які б достовірно підтверджували зазначені в протоколі обставини, а саме, такими доказами могли би бути і відеозаписи з нагрудних камер спостереження працівників поліції.

Зідно з п. 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853(далі Інструкція), у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу про адміністративне правопорушення в ньому робиться відповідний запис, який засвідчується підписами двох свідків. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

В протоколі, складеному щодо ОСОБА_1, запис про те, що останній відмовився від підпису та дачі пояснення не засвідчений підписами свідків.

Враховуючи викладене, суд не приймає до уваги дані, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 серії АП1 №405686 від 28.07.2017 року, оскільки встановлено, що такий складений з порушенням чинного законодавства, в тому числі і не в повній мірі відповідає вимогам до бланку протоколу, що є додатком №1 до Інструкції.

ОСОБА_1 надав письмові докази на підтвердження того, що він керував автомобілем «МАЗ-5432», номерний знак якого ВХ 41-65 ВІ (довідка ВП АФ Червона зірка ТОВ Волочиськ-агро № 288 від 21.09.2017 року та подорожний лист вантажного автомобіля від 27.07.2017 року). Дані докази спростовують обставини, викладені в протоколі щодо керування ОСОБА_1 автомобілем з номерним знаком ВХ 41-55 ВІ.

Відповідно до п. 1 розділу IX Інструкції, що визначає особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 1 розділу XI цієї ж Інструкції передбачено обов'язок поліцейських тимчасово вилучати посвідчення водія за наявності підстав вважати, що водієм вчинено правопорушення, передбачене КУпАП, за яке може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

Судом встановлено, що стосовно ОСОБА_1 та транспортного засобу, яким він керував, працівниками поліції не було вжито жодного з передбачених ст.ст. 265-1, 265-2, 266 КУпАП, розділами IX, XI Інструкції, заходів припинення адміністративного правопорушення (затримання транспортного засобу, відсторонення від керування цим транспортним засобом, тимчасове вилучення посвідчення водія).

За таких обставни, дослідивши та оцінивши наведені докази в їх сукупності, враховуючи норми викладеного вище чинного законодавства, суд прийшов до висновку про відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки до матеріалів адміністративного правопорушення не додано та в судовому засіданні не здобуто достовірних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 даного правопорушення.

А тому, справа підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст.ст. 19, 62 Конституції України, ст.ст. 7, 9, 130, 247 ч. 1 п. 1 , 251, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Закрити провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана скарга до апеляційного суду Хмельницької області через Волочиський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 294 КУпАП.

Суддя: