Справа № 265/4150/17
Провадження № 3/265/1064/17
12 вересня 2017 року місто Маріуполь
Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, за участю секретаря судового засідання Себко Г.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,
16 червня 2017 року до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області, з Управління патрульної поліції у м.Маріуполі надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. З наданих матеріалів вбачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 13.06.2017 року серія БР №116781, ОСОБА_2 13.06.2017 року о 02 год. 50 хв. в м.Маріуполі в Лівобережному районі по вул.Азовстальська, керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Від проходження огляду для визнання стану спяніння за допомогою технічного засобу «Драгер» (Алкотест) на місці зупинки транспортного засобу та від проходження медичного огляду у закладі охорони здоровя в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
В судові засідання, призначені на 27.06.2017 року на 09 год. 00 хв.; 02.08.2017 року на 11 год. 30 хв.; 04.09.2017 року на 13 год. 30 хв., 12.09.2017 року на 13 год. 00 хв. ОСОБА_2 не зявився, хоча про судові засідання призначені на 27.06.2017 року, 04.09.2017 року, 12.09.2017 року був повідомлений належним чином.
Представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3, у вищезазначені судові засідання також не зявився, хоча про їх дату, час та місце був повідомлений належним чином. 23.06.2017 року, 31.07.2017 року, 01.09.2017 року, 12.09.2017 року подавав до суду клопотання про неможливість прийняття ним участі у судових засіданнях через стан здоровя. При цьому, в заяви від 01.09.2017 року зазначив, що запропонував ОСОБА_2 відмовитися від його послуг через перенесення розглядів справи, а вже в заяві від 12.09.2017 року знову просив перенести розгляд справи на іншу дату, вже після 13.09.2017 року, тобто після спливу строків накладання адміністративного стягнення.
В той же час, ОСОБА_2 01 вересня 2017 року подав до суду заяву, в якій зазначив, що він категорично наполягає на прийнятті його захисником ОСОБА_3 участі під час розгляду справи. Також повідомив, що через сімейні обставини, він вимушений був виїхати за межі міста та просив перенести розгляд справи на іншу зручну для суду дату.
Відповідно до ст.1 КУпАП, одними із завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Частина 1 ст.268 КУпАП передбачає, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.
Зі змісту п.25 рішення Європейського суду з справ людини від 11 квітня 2011 року у справі «Жук проти України» вбачається, що суди, розглядаючи справи без участі учасників процесу, повинні пересвідчитися, що їх вчасно повідомлено про дату і час розгляду справи, тобто, що їх право бути присутніми під час судового розгляду не було порушено.
Таким чином, виходячи з того, що керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, тобто передбачені ст.130 КУпАП, становлять велику суспільну небезпеку та стосуються державних і суспільних інтересів, враховуючи, що строк можливого накладання адміністративного стягнення на ОСОБА_2 спливає 13.09.2017 року, а також виходячи з того, що на неодноразові виклики до суду, ані ОСОБА_2, ані його представник адвокат ОСОБА_3 не зявилися та будь-яких документів, які свідчать про поважність причин їх неявки до суду не подали, тобто їх право бути присутніми під час судового розгляду не було порушено, приймаючи до уваги, що ОСОБА_2 відповідно до його заяви не володіє знаннями в юридичних питаннях, а від його представника адвоката ОСОБА_3 до суду надійшли письмові пояснення, в яких викладена його правова позиція щодо дій працівників поліції під час складання протоколу відносно ОСОБА_2, суддя приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_2 та його представника адвоката ОСОБА_3, оскільки в їх діях вбачає зловживання правом з метою уникнення адміністративної відповідальності шляхом закриття провадження по справі за п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.
В поданих судді поясненнях, представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3І, зокрема зазначив, що з протоколу не вбачається, що водій ОСОБА_2 нібито відмовився від проходження огляду на місці його зупинки і в цілому від огляду в спеціальному медичному закладі. Крім того, дії співробітники поліції не відповідали вимогам Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 (надалі Інструкція №1452/735). Також, співробітники поліції не видали ОСОБА_2 направлення для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. Крім того, причина зупинки ОСОБА_2 була безпідставна, так як порушення правил дорожнього руху водій не вчиняв. Також ОСОБА_2 вважав, що його огляд і перевірка на стан алкогольного спяніння будуть здійснені за допомогою так званої трубки «Контроль тверезості», застосування якої було скасовано. Про що йому було достовірно відомо, у зв'язку з чим, він і відмовився від огляду на місці зупинки транспортного засобу, яким він керував. Проте, патрульні поліцейські, не вникнувши в причину його відмови, склали відносно нього протокол та відпустили, не видавши хоча б направлення для огляду в спеціальному медичному закладі та не доставили його туди. Крім того, проводити огляд водія на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу - дозволено лише поліцейським, які мають спеціальні звання, але на даний момент не з'ясовано, чи мали спеціальні звання поліцейські, які зупинили водія ОСОБА_2 Вважав, що при відмови водія від огляду в спеціальному закладі охорони здоров'я, поліцейські, в присутності двох свідків складають протокол про адміністративне правопорушення, в якому відображають ознаки сп'яніння і дії водія, що стосуються його відмови від огляду, вже в спеціальному закладі охорони здоров'я, куди повинні були доставити ОСОБА_2 Отже, відмовляючись від огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу водій ОСОБА_2 не вчиняв адміністративного правопорушення, оскільки поліцейські самоусунулися від доставки ОСОБА_2 в спеціальний медичний заклад і участі в його огляді. Наголошував, що огляд в спеціальному медичному закладі ОСОБА_2 не пройшов виключно з вини поліцейських, які діяли в порушення вимог Інструкції №1452/735 та Кодексу України про адміністративні правопорушення, отже в діях в діях водія ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП. Посилаючись на вищенаведене, просив: 1) відмовити в притягненні до адміністративної відповідальності водія ОСОБА_2 на підставі ч.1 ст.130 КУпАП, згідно складеного протоколу про адміністративне правопорушення серії БР за №116781 від 13.08.2017 року; 2) визнати недійсним протокол про адміністративне правопорушення серії БР за №116781 від 13.08.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а дії співробітників дорожньої служби Управління патрульної служби НП України в м. Маріуполі Донецької області - протиправними і незаконними; 3) провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності на підставі ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - закрити.
Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до п.2.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч.3 ст.266 КУпАП, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.
При цьому, ч.4 цієї статті передбачає, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.
Відповідно до п.6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. №1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.
При цьому, п.8 цієї Постанови передбачає, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення від 13.06.2017 року серія БР №116781 вбачається, що ОСОБА_2 13.06.2017 року о 02 год. 50 хв. в м.Маріуполі в Лівобережному районі по вул.Азовстальська, керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Від проходження огляду для визнання стану спяніння за допомогою технічного засобу «Драгер» (Алкотест) на місці зупинки транспортного засобу та від проходження медичного огляду у закладі охорони здоровя в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.
Відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, складених 13.06.2017 року о 03 год. 20 хв., в їх присутності, водій ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на вимогу працівника поліції відмовився від проходження медичного огляду у встановленого Законом порядку за допомогою прилад «Драгер» та в лікаря нарколога для визначення стану спяніння, про що було поставлено їх підпис у протоколі про адміністративне правопорушення серія БР №116781.
Пункт 1 ч.1 ст.40 Закону України «Про національну поліцію» передбачає, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб.
Інспектор роти №4 батальйону УПП в м.Маріуполі молодший лейтенант поліції ОСОБА_6 в суді пояснив, що 13.06.2017 року на лінію «102» надійшов виклик про те, що особа з ознаками алкогольного спяніння розїжджає по пішохідним зонам в Лівобережному районі м.Маріуполя. Його екіпаж прийняв виклик та згодом на вул.Азовстальській був виявлений автомобіль в якому знаходився ОСОБА_2 з явними ознаками алкогольного спяніння. Проте, через те, що в момент виявлення автомобіль не рухався, вони зробили ОСОБА_2 зауваження та продовжили чергування. Однак, відїжджаючі від автомобіля ОСОБА_2 помітили, що автомобіль ОСОБА_2 почав рух. Вони наздогнали автомобіль та зупинили його, запропонували ОСОБА_2 пройти медичний огляд на стан алкогольного спяніння на місці або в міській наркології. Проте, останній відмовився у присутності двох свідків, про що й було складено протокол.
Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Таким чином, оцінюючі зібрані та досліджені докази, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю, оскільки він на вимогу поліцейського відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.
При цьому, суддя не приймає до уваги посилання представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3, що огляд проводився поліцейським, який не має спеціального звання, оскільки як з протоколу про адміністративне правопорушення серія БР №116781 від 13.06.2017 року так і службового посвідчення вбачається, що інспектор Соловйов В.В., який проводив огляд ОСОБА_2 має спеціальне звання молодший лейтенант поліції.
Також, суддя не приймає до уваги посилання представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3, що поліцейськими під час складання протоколу щодо ОСОБА_2 не було дотримано положення Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, оскільки з матеріалів справи вбачається, що поліцейські діяли відповідно до п.п.6, 7 розділу І та п.п.1 6 розділу ІІ Інструкції №1452/735, а вказані твердження адвоката ОСОБА_3, суддя розцінює як спосіб захисту ОСОБА_2
Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, особи правопорушника, його ставлення до вчиненого та їх наслідків, обставин, що пом'якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддя реалізуючи принцип законності та справедливості, з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 адміністративне стягнення, яке є необхідним й достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових правопорушень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1, 7, 33, 40-1, 130 ч.1, 251, 252, 280, 283, 284, 288, 289, 291, 294 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя
2. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, податковий номер НОМЕР_2, на користь держави судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок.
3. Ця постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
4. Ця постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд м.Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Суддя Щербіна А.В.