Справа № 738/1197/17 Головуючий у 1 інстанції Сова Т. Г.
Провадження № 33/795/405/2017
Категорія - ст. 130 ч.1 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2017 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі:

Головуючого - судді Демченка О.В.,

особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Менського районного суду Чернігівської області від 21 серпня 2017 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючий, проживаючий ІНФОРМАЦІЯ_2 чернігівської області,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 320 грн. 00 коп.

Судом ОСОБА_1 було визнано винним в тому, що він 01 серпня 2017 року близько 18 год. 25 хв. в м. Мена, Чернігівської області, по вулиці 1-го Травня, керував скутером марки «Suzuki», чорного кольору без номерного знаку, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9. а) Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Менського районного суду від 21 серпня 2017 року та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Свої вимоги аргументує тим, що постанова суду є незаконною, оскільки особу, яка притягнута до адміністративної відповідальності належним чином не повідомлено про час та дату розгляду його справи. Крім того, зазначає, що не погоджується з встановленим судом правопорушенням та вважає, що суд допустив однобічність розгляду, не допитавши свідків, понятих і не дослідивши докази по справі, а тому притягнув до адміністративної відповідальності незаконно. Стверджує, що в той день хоча і вживав спиртні напої, проте скутером не керував, що можуть підтвердити особи, які в той час були з ним, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Пояснив суду, що хоча і вживав алкогольні напої в той день, проте скутером не керував, а котив його по узбіччю.

В наступне засідання апеляційну суду особа, що притягнута до адміністративної відповідальності не з'явився, хоча про час та місце розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою.

Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та заслухавши пояснення особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю доказів, перевірених в судовому засіданні.

Так, відповідно до висновку медичного огляду від 01.08.2017 року № 35, ОСОБА_1 при проведенні медичного огляду о 19 год. 00 хв. цього дня перебував у стані алкогольного спяніння (а.с.4), про що працівниками поліції був складений протокол про адміністративне правопорушення (а.с.3). В протоколі ОСОБА_1 зроблені власноручні його пояснення, з яких вбачається, що він пив пиво. Жодних заперечень чи незгоди зі складеним протоколом зазначено не було.

Право доступу до суду апеляційної інстанції для оскарження рішення суду є невідємною частиною права на справедливий судовий розгляд з метою перевірки законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції.

Тому клопотання в апеляційній скарзі про допит свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було задоволено.

Допитані в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтвердили факт вживання алкогольних напоїв разом з ОСОБА_1, проте запевняли суд, що особа, притягнута до відповідальності не керувала мопедом, а лише котила його в руках.

Апеляційний суд критично розцінює дані показання, оскільки свідки при їх допиті вказували на певні розбіжності, що наряду з іншими доказами не узгоджуються між собою. Крім того, вказані свідки є товаришами ОСОБА_1, а тому суд переконаний що їх показання спрямовані на перекручування певних фактів з метою допомогти товаришу уникнути відповідальності.

Допитаний в апеляційному суді інспектор поліції ОСОБА_4 повідомив, що ним був саме зупинений транспортний засіб (мопед) під керуванням ОСОБА_1, який знаходився в стані алкогольного спяніння і керував транспортним засобом, а не вів його в руках, а тому був доставлений на медичний огляд до лікарні.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що в матеріалах справи наявна постанова щодо ОСОБА_1 від 01.08.2017 року про накладення адміністративного стягнення за керування мопедом без посвідчення водія. Час керування мопедом за вказаною постановою відповідає часу керування в стані алкогольного спяніння, згідно протоколу серії БР №277048.

Оцінивши зазначені докази в їх сукупності, місцевий суд правильно прийшов до висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, що забороняє керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або під впливом наркотичних чи токсичних речовин, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП.

Твердження про те, що особа не була належним чином повідомлена про час та дату судового засідання не знайшло свого підтвердження. В матеріалах справи наявні повістки про виклик до суду (а.с.7-9, 13-15) з відміткою про невручення за закінченням терміну зберігання, що свідчить про небажання особи отримувати судову поштову кореспонденцію та ухилення від адміністративної відповідальності. Апеляційний суд вбачає в цьому зловживання особою своїми процесуальними правами і намагання не допустити постановлення судом рішення у справі до сплину строку притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Враховуючи, що дана категорія справ не передбачає обовязкової участі особи та в звязку з здійсненням відповідних заходів щодо повідомлення особи про час розгляду справи, місцевий суд не допустив порушень, на які вказує ОСОБА_1

Враховуючи вказані обставини справи, постанова суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 відповідає вимогам ст.ст. 280, 283 КУпАП, є законною та обґрунтованою.

Таким чином, доводи викладені в апеляційній скарзі спростовуються матеріалами справи та не можуть бути прийняті до уваги.

За таких обставин підстави для зміни чи скасування постанови суду відсутні.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Менського районного суду Чернігівської області від 21 серпня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_5