Номер провадження: 33/785/1563/17
Номер справи місцевого суду: 520/9445/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кадегроб А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області - Кадегроб А.І., при секретарі судового засідання Стояновій Л.І., за участю представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвоката ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 11.09.2017 року про притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

встановив:

Постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 11.09.2017 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Вищевказаною постановою ОСОБА_3 визнано винним в тому, що 28.07.2017 року о 23 годині 20 хвилин ОСОБА_3 керував автомобілем марки «Хонда», н/з НОМЕР_1, по вул. Довга в м. Одеса, в стані алкогольного спяніння, згідно акту огляду на стан спяніння, що проводився за допомогою приладу «Драгер» ARCD-0444, результат склав 1.27 проміле алкоголю, чим порушив вимоги п. 2.9 а «Правил дорожнього руху України».

На дану постанову ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог про скасування постанови ОСОБА_3 вказує, що він на момент зупинення його працівниками поліції не перебував у стані алкогольного спяніння, протокол підписав, оскільки поспішав.

Також зазначає, що суд не звернув уваги, що прилад, яким вимірювався вміст у нього алкоголю не був належним чином відкалібрований та останній раз проходив калібрування ще 23.09.2016 року, а повинен проходити калібрування не рідше, ніж один раз на шість місяців, що, в свою чергу, ставить під сумнів достовірність таких результатів та свідчить про те, що складений відносно нього протокол є неналежним та недостовірним доказом його винуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апелянт вважає, що суд допустив порушення вимог ст. 245 КУпАП та неповно, однобічно та необєктивно зясував усі обставини справи.

Заслухавши пояснення представника - адвоката ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги і просив їх задовольнити, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що суд першої інстанції під час розгляду справи не дотримався вищевказаних вимог КУпАП.

З оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення на підставі долучених до матеріалів справи доказів, а саме - протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №005379 від 28.07.2017 року, результату огляду за допомогою приладу "Драгер", акту огляду на стан сп'яніння, письмових пояснень свідків.

Разом з цим, апеляційним судом було встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу поверхнево, не взяв до уваги порушення, допущені працівниками патрульної поліції під час проведення огляду ОСОБА_3 на стан сп'яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Зокрема, поза увагою суду залишились порушення, допущені працівниками патрульної поліції під час оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Зокрема, у відібраних працівниками поліції письмових поясненнях свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не зазначені прізвище, імена та по-батькові посадової особи, яка ці пояснення відібрала, а також не зазначено, на підставі яких документів було встановлено особи свідків, що викликає обґрунтований сумнів у об'єктивності таких пояснень.

Окрім того, відповідно до положень п.1.3, п.3.3. Розділу ІІІ «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них» (далі Інструкція) затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року №100, необхідність відео-фіксації: «використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції». Випадки застосування такого превентивного заходу: «нагрудна відеокамера (відео реєстратор) повинна активуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відео-зйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди; при перевірці документів; при поверхневому; при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї; при наданні допомоги особам; у випадках, коли усвідомлення особою факту відео-фіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації. Відповідно до п. 3.5 Розділу ІІІ Інструкції, «після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно».

В порушення вимог вищевказаної інструкції, працівниками патрульної поліції до матеріалів справи не долучений відеозапис з нагрудних камер, на якому були б зафіксовані обставини, які мають значення для прийняття рішення по справі.

З метою повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи апеляційним судом Одеської області на адресу УПП в м. Одесі був зроблений запит щодо надання копії вищевказаного відеозапису для дослідження в судовому засіданні, однак з УПП в м. Одесі надійшла відповідь про те, що надати цей відеозапис немає можливості, оскільки строк зберігання відеозапису закінчився, у зв'язку з чим він був знищений.

Згідно з технічними характеристиками згідно з п.п. 2 - 4 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляд на стан алкогольного спяніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан спяніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Згідно з інструкцією з експлуатації приладу "Drager Alcotest 6810", прилад підлягає повірці (калібровці) не менше ніж один раз на шість місяців.

З матеріалів справи вбачається, що огляд ОСОБА_3 на стан сп'яніння проводився за допомогою технічного засобу "Drager Alcotest 6810" № ARCD-0444. При цьому з долучених до матеріалів справи чеків приладу вбачається, що останньою датою калібрування приладу зазначено 23.09.2016 року, тобто більше ніж за півроку до проведення огляду ОСОБА_3 на стан алкогольного сп'яніння (28.07.2017 року).

Крім того, з наданої захисником відповіді на адвокатський запит, яка надійшла з УПП в м. Одесі, вбачається, що останню повірку прилад "Drager Alcotest 6810" № ARCD-0444 проходив 12.09.2017 року, тобто вже після огляду ОСОБА_3 на стан алкогольного сп'яніння.

Таким чином, у зв'язку з непроведенням технічного обслуговування приладу "Drager Alcotest 6810" № ARCE-0444, зокрема його повірки (калібрування), у передбачений інструкцією з експлуатації приладу період часу, результати огляду ОСОБА_3 на стан алкогольного сп'яніння, проведеного за допомогою даного приладу, не можна вважати об'єктивними та достовірними.

В судовому засіданні апеляційного суду був допитаний працівник патрульної поліції - інспектор 1 роти 1 батальйону УПП в м. Одесі ОСОБА_6, який розповів про обставини зупинки та огляду ОСОБА_3 на стан алкогольного сп'яніння, однак не зміг заперечити факту огляду останнього за допомогою приладу "Драгер", технічне обслуговування якого не було проведено у передбачений інструкцією з експлуатації строк.

Вищевикладені обставини залишились поза увагою суду першої інстанції під час розгляду справи, що свідчить про суттєву неповноту та однобічність судового розгляду справи та є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Разом з цим апеляційним судом не встановлені докази наявності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржувана постанова суду скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв'язку з недоведеністю наявності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 33, 38, 289, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 11.09.2017 року про притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - скасувати.

Провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_7