Апеляційний суд міста Києва
Справа № 33/796/234/2017
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27лютого 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Новов С.О., за участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника - адвоката Овода Р.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 - адвоката Овода Романа Віталійовича на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11 листопада 2016 року,

в с т а н о в и в:

Відповідно до постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11 листопада 2016 року,

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця смт. Народичі Житомирської обл., громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Цією ж постановою суддя стягнув з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 275 (двісті сімдесят п'ять) грн. 60 коп.

Як встановлено постановою судді з посиланням на протокол про адміністративне правопорушення, 10 вересня 2016 року приблизно о 02 год. 30 хв., ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Д.Луценка, 8, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан алкогольного сп'яніння, зі згоди водія, у встановленому порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, захисник ОСОБА_2 - адвокат Овод Р.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11 листопада 2016 року та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_2 у відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування поданої скарги, захисник Овод Р.В. посилається на те, що постанова судді є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Зокрема, як вважає захисник в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому суд не міг обґрунтовувати свою постанову протоколом про адміністративне правопорушення, оскільки цей протокол було складено з порушеннями Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1376 (надалі - Інструкції від 06.11.2015 року № 1376).

Під час розгляду справи, суд хоча і задовольнив клопотання захисника про витребування документів на прилад «Драгер», проте їх не отримав та не дослідив.

Крім цього, як зазначається в апеляційній скарзі, всупереч вимогам ст. 271 КУпАП, суд провів розгляд справи та ухвалив оскаржувану постанову, незважаючи на те, що особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та її захисник просили відкласти розгляд справи на інший час.

Заслухавши пояснення захисника та особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; пояснення допитаного судом апеляційної інстанції свідка ОСОБА_4; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, всупереч доводам апеляційної скарги захисника Овода Р.В., матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку суду щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у керуваннітранспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп'яніння.

Зокрема, незважаючи на те, що ОСОБА_2 не визнав своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з тих підстав, що, як зазначено в оскаржуваній постанові, йому невідомо, що слугувало причиною зупинки його транспортного засобу, а також, що він має сумніви у справності приладу, яким проводився його огляд на стан сп'яніння, вина останнього у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 10 вересня 2016 року (серія АП2 № 048991), який було складені щодо ОСОБА_2, в присутності двох свідків; Актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів; роздруківкою із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (Аlcotest6810 № ARCE-0247), на якій зафіксований показник 0,71 проміле алкоголю в крові; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4, а також рапортом інспектора патрульної поліції.

Більш того, за клопотанням захисника, судом апеляційної інстанції були витребувані, одержані та досліджені документи, які підтверджують правомірність використання технічного засобу, за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_2, в тому числі свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки газоаналізатору Alcotest 6810, зав. № ARCE-0247, виробник Drдger Safety AG Co KGaA, Німеччина, а також заслухані пояснення одного із свідків, а саме свідка ОСОБА_4, в присутності якого проводився огляд ОСОБА_2, який підтвердив той факт, що проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння та оформлення його результатів відбувалось у відповідності до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.

До цього слід також додати і те, що після ознайомлення з результатами свого огляду ОСОБА_2 не тільки з ними погодився, що підтвердив своїм підписом в Акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а й не висловлював жодних заяв з приводу несправності приладу, за допомогою якого проводився його огляд або бажання пройти огляд у відповідному закладі охорони здоров'я.

Наведені обставини дозволяють стверджувати про те, що огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння було проведено без будь-яких порушень вимог ст. 266 КУпАП та інших нормативних актів, а тому всі докази, на яких ґрунтуються висновки судді щодо доведеності вини порушника у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 цього ж Кодексу, слід визнати належними та допустимими.

З огляду на вищенаведене, доводи апеляційної скарги захисника Овода Р.В. про те, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також про те, що суд не міг обґрунтовувати свою постанову протоколом про адміністративне правопорушення, оскільки його було складено з порушеннями Інструкції від 06.11.2015 року № 1376, не можуть бути визнані обґрунтованими, виходячи з наступних підстав.

По-перше, оцінюючи належність та допустимість протоколу про адміністративне правопорушення взагалі та в даній справі зокрема, суд, як першої, так і апеляційної інстанцій, повинен перевірити перш за все те, чи складено його уповноваженою на те особою та чи відповідає він за своїм змістом вимогам ст. 256 КУпАП.

По-друге, при складанні протоколу за будь-якою частиною ст. 130 КУпАП, поліцейський, крім вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, повинен керуватися спеціальною Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, а не загальною Інструкцією від 06.11.2015 року № 1376, на яку помилково посилається захисник.

У зв'язку з цим, а також обставинами, наведеними вище, суд апеляційної інстанції вважає, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, як за своїм змістом, так і формою (в частині його складання на відповідному бланку протоколу) відповідає вимогам закону та відомчих нормативних актів.

Що ж стосується внесення, всупереч вимогам п. 7 Розділу ІІ. Інструкції від 06.11.2015 року № 1376, додаткових записів, в даному випадку номеру відповідної частини (ч. 1) ст. 130 КУпАП, після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено, то, незважаючи на те, що ця обставина дійсно знайшла своє підтвердження під час апеляційного розгляду, вона не може служити безумовною підставою для визнання цього доказу недопустимим або незаконним, оскільки це порушення, в даному конкретному випадку, не є настільки істотним, щоб говорити про незаконність протоколу про адміністративне правопорушення в цілому.

Безпідставними слід визнати і доводи скарги захисника Овода Р.В. про те, що справу було розглянуто, а оскаржувану постанову судді ухвалено з порушенням норм процесуального права, зокрема ст. 271 КУпАП, оскільки навіть якщо припустити, що такі порушення дійсно мали місце, вони не можуть бути визнані обґрунтованими, оскільки не перешкодили і не могли перешкодити судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За таких обставин, апеляційна скарга захисникаОСОБА_2 - адвоката Овода Р.В. не може бути задоволена, оскільки вона не містить в собі достатніх підстав для висновку про те, що постанова судді про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є незаконною або необґрунтованою, у зв'язку з чим оскаржуване судове рішення слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - адвоката Овода Р.В. залишити без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11 листопада 2016 року, відповідно до якої ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Антонова Н.В.