АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Мельник В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13 березня 2017 року відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за ст.ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13 березня 2017 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та неї накладено адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у виді 340 грн. 00 коп., та за ч. 1 ст. 130 КУпАП - у виді штрафу у розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

На підставі ст. 36 КУпАП, на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 05 лютого 2017 року о 20 год. 45 хв., ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Шевролет», державний номер НОМЕР_1, за адресою: м. Київ вул. Васильківська 88, не дотрималась безпечного інтервалу і здійснила зіткнення з автомобілем «Хюндай», державний номер НОМЕР_2, у результаті чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушила вимоги п. п. 2.3 б), 10.1, 13.1 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року України (надалі - Правил дорожнього руху), та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_2 05 лютого 2017 року о 20 год. 45 хв., за адресою: м. Київ вул. Васильківська 88, керувала автомобілем «Шевролет», державний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовилась у присутності двох свідків, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову судді місцевого суду скасувати, та прийняти нову постанову, якою визнати її винуватою лише у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, посилаючись на порушення суддею місцевого суду норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з'ясування фактичні обставини справи та ненадання належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам, неврахування обставин, які пом'якшують і обтяжують адміністративну відповідальність.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначала, що на місці дорожньо-транспортної пригоди інспектор поліції повідомив про наявні у неї, на його думку, ознаки алкогольного сп'яніння, та запропоновував проїхати до найближчого закладу охорони здоров'я для проходження медичного огляду на стан сп'яніння. Пояснивши, що вона не вживала алкогольні напої, та перебуває у втомленому стані, ОСОБА_2 повідомила інспектору, що за станом здоров'я та відсутністю часу не може проїхати до медичного закладу для проходження огляду, натомість зауважила, що не заперечує проти проходження такого огляду на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу. Після цього інспектор розпочав складати протокол про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_2 зазначала, що вважає такі дії інспектора поліції порушенням вимог «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008р., відповідно до яких водієві спершу пропонується огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціального технічного засобу, після чого, у разі незгоди водія з результатами, він направляється для огляду до медичного закладу.

За таких обставин, на думку апелянта, інспектор поліції безпідставно склав стосовно неї протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того зазначала, що у матеріалах справи відсутні докази керування нею транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння. Зазначені інспектором поліції ознаки стану сп'яніння також не свідчать про перебування її у такому стані.

Обгрунтовуючи неповноту судового розгляду, ОСОБА_2 зазначала, що суддя місцевого суду не розглянув її клопотання про допит зазначених у протоколі свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яких вона не бачила на місці події.

У судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 не з'явилася, про день, час та місце розгляду апеляційної скарги була повідомлена своєчасно та належним чином.

З урахуванням змісту ч. 6 ст. 294 КУпАП, згідно якої неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб, вважаю за необхідне розглянути подану апеляційну скаргу без участі ОСОБА_2 у судовому засіданні.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.5 Правил, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія з результатами огляду з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Згідно п. 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП, не перевіряється, оскільки такий висновок не оспорюється апелянтом та іншими учасниками дорожньо-транспортної пригоди.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджуєтьсяданими протоколу по адміністративне правопорушення від 05 лютого 2017 року, у відповідності до якого, 05 лютого 2017 року, о 20 год. 53 хв., ОСОБА_2 керувала автомобілем «Шевролет», державний номер НОМЕР_1 за адресою: м. Київ вул. Васильківська 88, з ознаками алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, від проходженняогляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовилась у присутності двох свідків /а.с. 3/; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 05 лютого 2017 року, з яких убачається, що у присутності вказаних осіб 05 лютого 2017 року о 20 год. 53 хв. ОСОБА_2 відмовилась від проходження медичного огляду у лікаря-нарколога та за допомогою приладу «Драгер» для визначення стану сп'яніння /а.с. 7/; даними акту огляду на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого, у зв'язку з виявленими ознаками: запахом алкоголю з порожнини рота, нестійкою ходою, нечіткою мовою та почервонінням обличчя, ОСОБА_2 у присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовилась від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку /а.с. 9/.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв'язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідженими матеріалами спростовуються доводи апелянта про відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наведені в апеляційній скарзі доводи про те, що суддя місцевого суду неповно з'ясував усі фактичні обставини справи та не надав належної оцінки усім наявним у справі доказам, є необґрунтованими. Як убачається з оскаржуваної постанови, суддя місцевого суду дійшов висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення на підставі аналізу усіх наявних по справі доказів у їх сукупності.

Доводи апелянта про складення протоколу про адміністративне правопорушення без пропозиції пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», та у відсутності свідків, спростовуються наявними у справі та дослідженими суддею місцевого суду доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків та даними акту про відмову від проходження огляду, яким суддя місцевого суду дав належну оцінку.

Посилання апелянта на порушення вимог Інструкції при складенні інспектором поліції стосовно неї протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ретельно перевірялися під час апеляційного розгляду, але не знайшли свого підтвердження.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та пояснення свідків складені з дотриманням вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а тому суддя місцевого суду обґрунтовано визнав відомості, що у них містяться, як докази у справі про адміністративні правопорушення.

З досліджених судом апеляційної інстанції матеріалів убачається, що, зауважень чи заперечень щодо процедури складення протоколу про адміністративне правопорушення, як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і в акті про відмову від проходження огляду, ОСОБА_2 не висловлювала.

Крім того, у апеляційній скарзі ОСОБА_2 не заперечувала, що відмовилась від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у закладі охорони здоров'я, мотивуючи свою відмову відсутністю часу та погіршенням стану здоров'я.

Посилання апелянта на те, що суддя місцевого суду не розглянув її клопотання про допит у судовому засіданні свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, не є підставою для скасування постанови судді місцевого суду, оскільки відповідні клопотання про допит свідків у матеріалах справи відсутні. Крім того, як убачається з постанови судді місцевого суду, ОСОБА_2 була присутня у суді першої інстанції під час розгляду справи та надавала пояснення, при цьому клопотань про допит вказаних свідків не заявляла.

Судом апеляційної інстанції було надано можливість ОСОБА_2 скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, шляхом надання пояснень та заявлення клопотань безпосередньо у суді апеляційної інстанції. Разом з тим, такими правами апелянт не скористалася, у судове засідання до суду апеляційної інстанції не з'явилася, вимог про допит свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у апеляційній скарзі не порушувала.

Доводи ОСОБА_2 про не врахування суддею місцевого суду пом'якшуючих та обтяжуючих адміністративну відповідальність обставин, та накладення занадто суворого адміністративного стягнення, є безпідставними.

Як убачається з матеріалів справи, накладаючи на ОСОБА_2 адміністративне стягнення, суддя місцевого суду дотримався вимог ст. ст. 23, 33, 36 КУпАП.

Разом з тим, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП не містить альтернативних видів та меж адміністративного стягнення, а тому наявність у справі обтяжуючих або пом'якшуючих адміністративну відповідальність обставин, не впливає на вид накладеного адміністративного стягнення.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності немає.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Інші доводи апеляційної скарги висновків судді місцевого суду не спростовують.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_2 немає.

Керуючись ст. 294 КпАП України, суддя -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13 березня 2017 року відносно ОСОБА_2 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного

суду м. Києва Мельник В.В.