Справа № 156/1090/17 Провадження №33/773/992/17 Суддя в 1 інстанції: Нєвєров І. М.
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Борсук П. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" грудня 2017 р. місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Волинської області Борсук П.П., за участю особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, непрацюючого, одруженого на постанову судді Іваничівського районного суду Волинської області від 02 листопада 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Вказаною постановою судді, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів громадян, що відповідно становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Також з ОСОБА_2 в дохід держави стягнуто 320 грн. судового збору.

ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 23 жовтня 2017 року об 18 год. 25 хв. в с.Павлівка по вул.Незалежності, керував автомобілем марки «ВАЗ-2101», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9 (а) ПДР України та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою судді, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність просить скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши думку ОСОБА_2, який скаргу підтримав із наведених у ній підстав, приходжу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, з наступних підстав.

У відповідності до положень ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказаних вимог закону при розгляді справи, суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, як на підставу для скасування оскаржуваної постанови судді вказує на те, що судове рішення було прийнято з порушенням норм процесуального права та при цьому невірно застосовані норми матеріального права, що потягло однобічне та неповне з'ясування судом усіх фактичних обставин справи, їх не дослідження та не надання їм належної оцінки.

Проте такі доводи апелянта не заслуговують на увагу з врахуванням наступного.

З матеріалів справи про адміністративні правопорушення вбачається, що ОСОБА_2 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об'єктивна сторона якого, відповідно до диспозицією цієї норми закону, серед іншого, полягає у керуванні особою транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Вчинення ОСОБА_2 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і дослідженими судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку доводиться наступними доказами.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №536477 від 23.10.2017 року, який підписаний особою щодо якої складений без будь-яких зауважень. Протокол складений за участі двох свідків, які також підписали його. В графі «Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо суті порушення ...» ОСОБА_2 особисто зазначив, що вживав пиво (а.с.1);

Згідно показань газоаналізатора «Alkotest 6810» від 23.10.2017 року та актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, встановлено, що місці зупинки транспортного засобу працівником поліції за допомогою спеціального засобу був проведений огляд ОСОБА_2 на предмет виявлення стану алкогольного сп'яніння. За результатами такого огляду у ОСОБА_2 було виявлено алкогольне сп'яніння - 1,49 проміле. Акт підписаний як двома свідками ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які були присутніми при проведенні цього огляду, так і самим ОСОБА_2 без жодних зауважень (а.с.2, 3).

Крім того, факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується також заявою, в якій він зазначив, що після вживання алкоголю керував автомобілем. Водночас, зобов'язався не керувати транспортним засобом до повного витвереження. Вказав також про те, що автомобіль з місця його зупинки працівниками поліції, забере його дружина (а.с.4).

Беручи до уваги вищевикладене та проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

При цьому, доводи ОСОБА_2, викладені в апеляційній скарзі про те, що він не керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, не заслуговують на увагу суду, оскільки повністю спростовується вищенаведеним.

Посилання ОСОБА_2 на розбіжність в годинах вчинення адміністративного правопорушення та проведенні огляду на виявлення стану алкогольного сп'яніння не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки факт порушення ним п.2.9а ПДР України доводиться дослідженими судом доказами в їх сукупності.

Таким чином, усі доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення, зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_2 адміністративної відповідальності шляхом закриття провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Порушення вимог Закону на які вказує апелянт, на думку апеляційного суду Волиснької області не є такими, що тягнуть за собою скасування постанови.

При накладенні адміністративного стягнення суд першої інстанції відповідно до вимог ч.2 ст.33 КУпАП врахував характер вчиненого проступку, дані про особу порушника, ступінь його вини, конкретні обставини справи та обґрунтовано визначив стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення апеляційний суд не вбачає.

Отже, постанова судді Іваничівського районного суду від 02 листопада 2017 року є законною та такою, що винесена відповідно до вимог КУпАП, а тому підлягає залишенню без змін.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Іваничівського районного суду Волинської області від 02 листопада 2017 року в даній справі щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області П.П.Борсук