Номер провадження: 33/785/88/17
Номер справи місцевого суду: 500/1473/16-п
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Джулай О. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Джулай О.Б., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, від 14 квітня 2016 року, якою провадження по справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП було закрито, в звязку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення, та апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Саратського районного суду Одеської області, від 16 січня 2017 року, якою провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, було закрито, в звязку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення, -

встановив:

14 березня 2016 року о 12 годині 30 хвилин, на перехресті вул. Жовтневої та Безіменної в с. Зоря Саратського району Одеської області сталась ДТП за участі водіїв ОСОБА_2, який керував автомобілем НОМЕР_1, та ОСОБА_3, який керував автомобілем НОМЕР_2.

В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Стосовно обох водіїв були складені протоколи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, від 14 квітня 2016 року, провадження по справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП було закрито, в звязку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постановою Саратського районного суду Одеської області, від 16 січня 2017 року, провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, також було закрито, в звязку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, ОСОБА_2 подав 28.11.2016 року апеляційну скаргу на постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, від 14 квітня 2016 року, стосовно ОСОБА_3

В той же час, 09.02.2017 року ОСОБА_3 подав апеляційну на постанову Саратського районного суду Одеської області, від 16 січня 2017 року, стосовно ОСОБА_2

В обох апеляційних скаргах ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке апелянти мотивують тим, що адміністративні справи розглядались суддями без їх виклику в судове засідання, тому вони не знали про прийняті рішення і не мали можливості вчасно їх оскаржити.

Що стосується доводів апеляційних скарг по суті, то в апеляційній скарзі ОСОБА_2 наведені доводи винуватості в ДТП водія ОСОБА_3, а в апеляційній скарзі ОСОБА_3, навпаки наведені доводи винуватості водія ОСОБА_2

За таких обставин ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить скасувати постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, від 14 квітня 2016 року, стосовно ОСОБА_3 та постановити нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить скасувати постанову Саратського районного суду Одеської області, від 16 січня 2017 року, стосовно ОСОБА_2 і постановити нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали адміністративних справ та доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до висновку про те, що строк на апеляційне оскарження постанови Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, від 14 квітня 2016 року, стосовно ОСОБА_3, та постанови Саратського районного суду Одеської області, від 16 січня 2017 року, стосовно ОСОБА_2, підлягає поновленню, оскільки справи були розглянуті без виклику апелянтів, а копії постанов їм направлені не були.

Щодо розгляду апеляційних скарг по суті, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав.

З матеріалів адміністративних справ вбачається, що обидві справи були розглянуті за відсутності апелянтів, які взагалі не викликались в судове засідання.

Таким чином при розгляді судом адміністративних справ були суттєво порушені процесуальні права апелянтів, передбачені ст.268, 269 КУпАП, що є підставою для скасування судових рішень.

Що стосується притягнення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, на підставі відповідних протоколів серія АП 1 № 548368, та - серія АП 1 № 548369, від 14.02.2016 року, апеляційний суд приходить до висновку про те, що стосовно ОСОБА_3 суд дійшов до обгрунтованого висновку про відсутність в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Що стосується ОСОБА_2, на думку апеляційного суду в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

До зазначених висновків апеляційний суд дійшов, виходячи з таких підстав.

Матеріалами адміністративного провадження встановлено, що14 березня 2016 року о 12 годині 30 хвилин, на перехресті рівнозначних доріг - вул. Жовтневої та Безіменної в с. Зоря Саратського району Одеської області сталась ДТП за участі водія ОСОБА_2, який керував автомобілем НОМЕР_1, та водія ОСОБА_3, який керував автомобілем НОМЕР_2.

При цьому встановлено також, що ОСОБА_2, по відношенню до ОСОБА_3, наближався до перехрестя з лівого боку, а ОСОБА_3, по відношенню до ОСОБА_2, наближався до перехрестя з правого боку.

Викладені обставини апелянтами не оспорюються.

Зазначена дорожня ситуація мала бути вирішена шляхом застосування положень п.16.12 Правил дорожнього руху, який передбачає, що на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобовязаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч. Тобто ОСОБА_2 був зобовязаний дати дорогу ОСОБА_3

Посилання ОСОБА_2 на висновок експерта, згідно з яким ним виконувались вимоги п.16.12 ПДР, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки таке твердження суперечить фактичним обставинам справи.

Факт зіткнення автомобілів є безперечним, а уникнути такого зіткнення було б можливо шляхом належного виконання ОСОБА_2 вимог п.16.12 ПДР.

Твердження ОСОБА_2 стосовно того, що ОСОБА_3 здійснював обгін на перехресті, спростовуються показаннями ОСОБА_3, який заперечує проти таких тверджень, а також схемою ДТП, згідно з якою зіткнення автомобілів сталося на рівні смуги руху автомобіля ОСОБА_3

Посилання ОСОБА_2 на перевищення ОСОБА_3 швидкості руху апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки вони не підтверджуються іншими доказами, а також тому, що ДТП перебуває в безпосередньому причинному звязку саме з діями ОСОБА_2, який порушив вимоги п.16.12 ПДР.

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд приходить до висновку про те, що саме ОСОБА_2 вчинив порушення Правил дорожнього руху, яке стало причиною дорожньо транспортної пригоди, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

За таких обставин адміністративне провадження стосовно ОСОБА_3 підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

При цьому, враховуючи час вчинення ОСОБА_4 правопорушення -14 березня 2016 року, апеляційний суд констатує закінчення строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст.38 КУпАП, тому на підставі п.7) ч.1 ст.247 КУпАП провадження стосовно ОСОБА_2 також підлягає закриттю.

Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд,

постановив:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, від 14 квітня 2016 року, якою провадження по справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, було закрито, в звязку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Саратського районного суду Одеської області, від 16 січня 2017 року, якою провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, було закрито, в звязку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 частково задовольнити.

Скасувати постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, від 14 квітня 2016 року, якою провадження по справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП було закрито, в звязку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постановити нову постанову, якою закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в звязку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову Саратського районного суду Одеської області, від 16 січня 2017 року, якою провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, було закрито, в звязку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постановити нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження по справі стосовно ОСОБА_2 закрити на підставі п.7) ч.1 ст.247 КУпАП в звязку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області (підпис) ОСОБА_5

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_5