Справа № 359/1273/17 Головуючий у І інстанції Вознюк С. М.
Провадження № 33/780/280/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 429 28.03.2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області ОСОБА_1, з участю представника митниці ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника Київської митниці ДФС ОСОБА_3 на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 лютого 2017 року, якою

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.471 Митного кодексу України та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Вилучену, згідно протоколу про порушення митних правил №0038/125000016/17 від 24.01.2017 року, валюту у розмірі 500 євро повернуто ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови, 24.01.2017 року о 08 годині 15 хвилин під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Приліт» терміналу «D» ДПМА «Бориспіль» громадянин України ОСОБА_4, який прилетів до України з Туреччини, м. Стамбул, рейсом № PS 716, літаком а/к «МАУ» та своїми діями обрав канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України та засвідчив про факти, що мають юридичне значення. Після перетину пасажиром «білої лінії», яка позначає яка позначає закінчення зони спрощеного митного контролю «зелений коридор», пасажиру було задано питання щодо наявності в нього готівкових коштів, на що він відповів, що має при собі більше 10 000 доларів США. Після цього пасажира було запрошено до службового приміщення митниці, де ним була видана готівка в розмірі 10 500 євро, яка знаходились у чоловічій сумочці (ручна поклажа). Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування та зі слів пасажира належить йому особисто. На момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації пасажир не надав, довідки з банківської установи про зняття готівки з валютного рахунку пасажир не мав, до моменту перетину ним «білої лінії» до інспекторів митниці не звертався. З виявленої суми пасажиру було пропущено 10 000 євро. За протоколом про порушення митних правил вилучено 500 євро.

На вказану постанову суду, представник Київської митниці ДФС ОСОБА_3 подала апеляцію, в якій не погоджується з постановою, оскільки вважає її незаконною та винесеною без врахування норм чинного законодавства та обставин справи. Суд застосував тільки основне стягнення у виді штрафу без застосування конфіскації додаткового стягнення, пославшись на те, що грошові кошти, які перевозив ОСОБА_4 через митний кордон України, є його заробітком в Туреччині, де він працював протягом року та належать йому особисто для власних потреб та родини, що шкода, яку ОСОБА_4 потенційно міг завдати державі була незначною і таке твердження вказує на поверхневе вивчення судом як обставин справи так і діючого законодавства. Тому просить постанову скасувати та постановити нову постанову, якою визнати ОСОБА_4 винним за ст.471 МК України та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 1 700,00 грн. з конфіскацією вилученої валюти у розмірі 500 євро.

У судове засідання особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 не зявився, повідомлений про час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомив.

Представник Київської митниці ДФС ОСОБА_2 у судовому засіданні апеляцію підтримав, підтвердив викладені у ній доводи, просив апеляцію задовольнити.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляція до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 Митного кодексу України відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Кваліфікація дій ОСОБА_4 за ст.471 Митного кодексу України є правильною.

При розгляді справи, суд врахував характер скоєного, особу правопорушника та призначив стягнення, яке відповідає меті виховання правопорушника та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Звільняючи правопорушника від стягнення у виді конфіскації вилученої у нього готівки, суд правомірно врахував наявність підтверджуючих документів про законність походження цієї валюти, а саме: той факт, що вилучена валюта є заробітною платою ОСОБА_4 Вилучені кошти необхідні для проживання самого правопорушника та його родини, оскільки останній не має роботи на території України та не може забезпечити свою життєдіяльність і життя своєї родини.

За даних обставин, суд дійшов правомірного висновку про те, що стягнення у виді конфіскації вилученої у громадянина України ОСОБА_4 валюти в розмірі 500 (пятсот) євро, покладає на правопорушника «індивідуальний надмірний тягар» та не може бути застосований у даному випадку.

Таким чином, постанова Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 лютого 2017 року є законною та обґрунтованою. Підстав для її скасування, зміни або винесення нової постанови, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника Київської митниці ДФС ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 лютого 2017 року щодо ОСОБА_4 залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.М. Слива