Справа № 202/7476/17
Провадження № 3/202/3674/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року м. Дніпр

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Волошин Є.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, працюючої на посаді директора в ТОВ «Аптека №22», проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч. 1 ст.41 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

В Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська надійшов адміністративний матеріал, у якому зазначено, що відповідно до наказу від 07 грудня 2016 року №322-ок з 07 грудня 2016 року ОСОБА_1 знаходиться на посаді директора ТОВ «Аптека №22». У своїй діяльності керується статутом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аптека № 22». У звязку з невиконанням обовязків статуту було допущено порушення вимог законодавства про працю в частини: у період з 01.01.2017 - 27.10.2017 на Товаристві з обмеженою відповідальністю «Аптека № 22», місцезнаходження юридичної особи: 49094, м. Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, будинок 86-Д, а саме: відповідно до ч. 1 ст.24 Закону України «Про оплату праці» та ч. 1 та ч. 2 ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Отже, невиплата заробітної плати протягом семи днів після закінчення періоду, за який і здійснюється виплата, є порушенням прав працівника. Також, право працівника на отримання заробітної плати не рідше двох разів на місяць належить до числа умов, і визначених законодавством і не може бути погіршене ні за згодою сторін, ні на підставі колективного договору. Заробітна плата у Товаристві (згідно наданої до перевірки довідки щодо виплат заробітної плати працівникам підприємства) за першу половину травня 2017 року сплачена 19.05.2017 року, заробітна плата за другу половину травня 2017 року - 06.06.2017 року, заробітна плата за першу половину червня сплачена 21.06.2017 року, заробітна плата за другу половину червня 2017 року - 10.07.2017, що порушує вимоги ч. 1 ч. 2 ст. 115 КЗпП України: «Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні». Оплата праці найманих працівників, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, незалежно від їх форм власності й господарювання, регулюється, з одного боку, шляхом установлення державою розміру мінімальної заробітної плати, норм, гарантій і компенсацій та порядку оподаткування доходів працівників, а з іншого угодами, що укладаються на державному, галузевому, регіональному рівнях і безпосередньо на підприємстві. Локальним нормативним актом, який регулює оплату праці на конкретному підприємстві, зокрема, встановлює розміри основної і додаткової заробітної плати, порядок преміювання працівників, надання їм пільг та компенсацій, є Положення про оплату праці. На Товаристві взагалі відсутні Положення про оплату праці, що порушує вимоги ч. 4 ст. 97 КЗпП України: «Власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами». На час складання протоколу порушення не усунути. За що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст.41 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП розглядає адміністративний матеріал за її відсутністю.

Винність ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 234/4.1-13 від 27 жовтня 2017 року, актом перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове держане соціальне страхування №308/4.1-13 від 27.10.2017р.

Приймаючи до уваги викладене, суд робить висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП.

Враховуючи викладене, особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, майновий стан і обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність, суд вважає за необхідне застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

Статтею 40-1 КУпАП України встановлено, що судовий збір упровадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

В відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладання адміністративного стягнення, підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 80, 14, 33, 40-1, ст. 166-9, ст. ст. 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (пятсот десять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в розмірі 320 грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора та може бути звернута до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя Є.В.Волошин