Провадження № 3/234/1987/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2017 року

Суддя Краматорського міського суду Чернобай А.О., розглянувши матеріали, які направлені Краматорським відділом поліції ГУ НП в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за скоєння правопорушення, передбаченого за ст. 130 ч.1 Кодексу про адміністративні правопорушення України, -

В С Т А Н О В И В:

08.07.2017 року о 09 год. 30 хв. водій ОСОБА_1 на а/д Київ Харків Довжанський керував транспортним засобом ВАЗ 21063, номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук). Від продуття газоаналізатора «Драгер» та проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Таким чином діями водія ОСОБА_1 було порушено п. 2.5 ПДР.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_2єв В.М. суду пояснив, що не згоден з протоколом відносно ОСОБА_1, оскільки ОСОБА_1 був зупинений на автодорозі, однак, не зважаючи на підозру, що останній був у нетверезому стані, ОСОБА_1 не був усунений від керування транспортним засобом. Письмові пояснення, які маються в матеріалах справи ОСОБА_1 надав знаходячись у стресовому стані під загрозою з боку поліцейських вилучити транспортний засіб. Свідків того, що він відмовився від проходження медичного обстеження не було, а особи, які зазначені у протоколі в якості свідків, фактично не були присутні під час складання протоколу. Враховуючи викладене наполягав на закритті провадження по справі у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши думку адвоката, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ст. 130 ч. 1 КУпАП адміністративне стягнення накладається за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Приписами ст. 66 КУоАП встановлено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення огляду на стан спяніння встановлено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС, МОЗ України 09.11.2015р. №1452/735.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 08.07.2016 року суд вбачає, що відсутні порушення вищевказаних вимог ст. 266 КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд за допомогою технічних засобів у присутності двох свідків, а також, отримавши його відмову від такого огляду, було запропоновано ОСОБА_1 пройти медичний огляд в наркології.

В протоколі ОСОБА_1 особисто зазначив, що «керував автомобілем, учора пив пиво, драгер продувати відмовляюсь, проходити обстеження також відмовляюсь».

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти у встановленому законом порядку медичний огляд для визначення стану спяніння, а тому суд вважає, що не виконання такого обовязку з боку водія є грубим порушенням Правил дорожнього руху України. Самі підстави для такої вимоги передбачені Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, встановлення їх наявності є виключною компетенцією працівника поліції за його субєктивним сприйняттям наявних факторів.

Відповідно до матеріалів справи у ОСОБА_1 виявлено наявність явних ознак алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук). Від продуття газоаналізатора «Драгер» та проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 увказаному правопорушенню знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків та дослідженими у судовому засіданні доказами.

Разом з тим ОСОБА_1 не підлягає адміністративній відповідальності з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 38 ч. 2 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у ч.3 цієї статті.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення правопорушення мало місце 08.07.2017 року. Адміністративна справа надійшла до суду 15.08.2017 року. На час розгляду справи по суті 09.10.2017 року, строк накладення адміністративного стягнення закінчився.

Відповідно до ст. 247 ч. 1 п. 7 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

За вказаних підстав та у відповідності зі ст. 284 ч. 1 п. 3 КУпАП справу щодо ОСОБА_1, слід закрити у звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 40-1, ст. 283 ч. 7 КУпАП судовий збір у випадку закриття провадження у справі не стягується, відноситься за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 130, 247 ч.1 п.7, 283, 284 ч. 1 п. 3, 289, 294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення України.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 закрити у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Судовий збір віднести за рахунок держави.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: