Справа№464/8570/16-п
пр.№ 3/464/32/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2017 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Мичка Б.Р., за участю захисника адвоката ОСОБА_1 та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

Г а с и н Вододимир Іванович, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1,

проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

працює офіціантом у ТзОВ «Вінстон Черчилль», -

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

у с т а н о в и в:

ОСОБА_2 16 листопада 2016 року біля 01 год. 35 хв. у м.Львові по вул. Дж. Вашингтона керував автомобілем НОМЕР_2, в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився у встановленому порядку з використанням технічного засобу «DRAGER ALKOTEST-6820» прилад № ARHK-0051 у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України.

У суді особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 свою вину в інкримінованому йому правопорушенні заперечив, та пояснив, що зранку вживав алкогольні напої, однак у невеликій кількості, вважав, що може керувати транспортним засобом, оскільки почував себе добре. Зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а відтак просить звільнити його від адміністративної відповідальності у зв'язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в його діях, а провадження по справі закрити.

Захисник ОСОБА_1 надав суду письмові заперечення, які долучені до матеріалів справи. У суді пояснив, що не погоджується із протоколом про адміністративне правопорушення, складеним відносно ОСОБА_2, так як відеофіксацією правопорушення та іншими матеріалами справи не підтверджується факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_2, а лише перебування останнього у автомобілі на місці водія. Крім цього, наголошує увагу на тому, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння о 01:35 год. 16.11.2016, проте матеріали відеофіксації свідчать, що така обставина могла мати місце не пізніше 01:15 год. 16.11.2016. Також зазначає, що перевірка ОСОБА_2 на стан спяніння здійснювалася поліцейськими двічі, перший раз за відсутності свідків, при цьому показник кількості алкоголю у другому випадку був більшим, ніж у першому, що може свідчити про технічну несправність приладу «DRAGER ALKOTEST-6820» і необхідність перевірки стану спяніння особи у інший спосіб, наприклад у відповідному медичному закладі, чого зроблено не було. Крім цього, вказує? що поліцейські намагалися підписати у свідків незаповнений бланк акту огляду на стан спяніння, а саме, один із свідків підписав незаповнений акт, а другий зробив це лише після його заповнення. Вважає, що такі дії працівників поліції свідчать про спрямованість їхніх дій на документальне фабрикування факту спяніння, намагання ввести в оману свідків. Також наголошує увагу на тому, що суду працівниками поліції надано матеріали відеофіксації правопорушення за період часу з 01:15 год. до 02:13 год. 16.11.2016, однак з незрозумілих причин не надано 15 хв. відеозапису з 01:35 год. до 01:50 год., саме той період часу, коли нібито здійснювалось працівниками поліції заповнення акту огляду на стан спяніння на вимогу другого свідка. На підставі вищенаведеного, враховуючи усі вище обставини, які у своїй сукупності свідчать про порушення законного порядку здобуття та документального оформлення доказів у даній справі і відповідно їх недостатність і неналежність для підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому просить звільнити останнього від адміністративної відповідальності у зв'язку із відсутністю події та складу в його діях адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП, та які були свідками проходження огляду на стан спяніння останнього на місці зупинки транспортного засобу, яким він керував, були допитані у судовому засіданні у якості свідків, приведені до присяги та попереджені про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань та за відмову від давання показань згідно ст.ст. 384, 385 КК України. Пояснили, що працівники поліції попросили їх, щоб вони були свідками огляду для визначення стану спяніння ОСОБА_2, який продував у спеціальний технічний засіб, наданий працівником поліції, однак, який саме вміст алкоголю у крові останнього показав вказаний прилад, не памятають. Зазначили, що пояснення, які долучені до матеріалів справи вони власноручно не писали, такі писав працівник поліції, а вони лише на них ставили свої підписи. Свідок ОСОБА_4 вказав, що не бачив, як ОСОБА_2 продував у «DRAGER ALKOTEST-6820». Додатково пояснив, що останній з вигляду був адекватним, не виглядав, як таким, що перебуває у стані алкогольного спяніння, запаху алкоголю від нього не було відчутно, а також тремтіння рук не було помітно, так як він знаходився далеко від нього. Свідок ОСОБА_3 вказав, що ОСОБА_2 продував у «DRAGER ALKOTEST-6820» у його присутності. Крім цього зазначив, що спочатку працівники поліції запропонували йому підписати порожній акт огляду, на що він відмовився, однак, коли працівники поліції заповнили такий, він поставив свій підпис. Підписуючи пояснення, написані інспектором поліції, він поставив під такими свій підпис, оскільки був згоден із ними.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_1, допитавши свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, оглянувши відеозапис з нагрудних камер спостереження працівників поліції, дослідивши матеріали справи та докази, наявні у такій, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_2 слід визнати винним у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП виходячи з наступного.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в станіалкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна абонеобережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вимогами ст. 251 КУпАП встановлено, що доказамив справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 т. 130 КУпАП стверджується належними та допустимими доказами у відповідності до ст.251 КУпАП,а саме:

- результатом тестування на стан алкогольного спяніння за допомогою «DRAGER ALKOTEST-6820» (прилад № ARНК-051, тест 123) від 16.11.2016, яким встановлено стан алкогольного спяніння ОСОБА_2 - 0,51‰;

- протоколом про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП серії АП2 № 391222 від 16.11.2016 про порушення ОСОБА_2 вимог п.2.9а ПДР України, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП та підписаний останнім у присутності двох свідків;

- актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеним у відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 9 листопада 2015 року за № 1452/735 /далі-Інструкція/, згідно якого результат на визначення стану сп'яніння ОСОБА_2 становить 0,51‰, з чим він згідний, про що поставлений у такому його підпис у присутності двох свідків;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також усними поясненнями вказаних осіб, наданих у судовому засіданні, допитаними як свідків, зокрема про те, що такі були присутні при складанні працівником поліції адміністративного протоколу відносно ОСОБА_2, який пройшов тест з використанням спеціального технічного засобу «DRAGER ALKOTEST-6820»;

- розпискою ОСОБА_5 від 16.11.2016, який у такій вказав, що забирає автомобіль НОМЕР_3 під свою відповідальність і зобов'язується доставити його на вул. Зелену, 144 у м.Львові (місце проживання ОСОБА_2І.);

- даними відеозапису нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників патрульної поліції, згідно з якими ОСОБА_2 пройшов огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу, яким встановлено стан алкогольного сп'яніння останнього.

Враховуючи вищенаведене, суддя вважає, що вина ОСОБА_2 у порушенні п.2.9а ПДР України та вчиненні ним правопорушення доведена повністю, його дії за ч.1 ст.130 КУпАП кваліфіковані вірно, оскільки він керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, а відтак підлягає адміністративній відповідальності за вчинене.

Розглядаючи доводи захисника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_1, то суддя враховує наступне.

За умовами ст.266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Аналогічні положення викладено у вищевказаній Інструкції.

У наявних у суду матеріалах справи відсутні будь-які докази про те, що ОСОБА_2 не погодився з результатами огляду на стан спяніння на місці події з використанням спеціальних технічних засобів. Так, про це не зазначено порушником у протоколі про адміністративне правопорушення, де він мав можливість надати письмові пояснення по суті правопорушення та не погодитись з результатами огляду. Також із запису з відеореєстраторів не вбачається, що останній не погодився з таким. Відтак вказані доводи захисника є голослівними, жодним чином не підтверджуються та не приймаються до уваги. Тому не було жодних правових підстав для направлення правопорушника до закладу охорони здоровя для проведення огляду. Заперечення результатів огляду тільки в суді не має жодного правового значення. Таким чином огляд на стан спяніння на місці події з використанням приладу «DRAGER ALKOTEST-6820» в силу вимог ст.266 КУпАП не може вважатися недійсним.

Аналізуючи положення ст.266 КУпАП та положення вказаної Інструкції, суддя приходить до висновку, що в даному випадку працівники поліції діяли в межах цієї Інструкції та своїх посадових обов'язків, правомірно склали відповідний протокол про адміністративне правопорушення, вбачаючи в діях водія ОСОБА_2 порушення вимог пункту 2.9 «а» ПДР України.

Що стосується доводів щодо невчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП у зв'язку із незабезпеченням останньому працівниками поліції права скористатися правовою допомогою під час оформлення факту правопорушення, а також доводів щодо невідповідності часу керування ОСОБА_2 транспортним засобом із часом відеофіксації, а також доводів щодо відсутності частини відеофіксації на наданому Управлінням патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції компакт диску DVD вказаного правопорушення періоду часу, коли здійснювалося заповнення акту огляду на стан сп'яніння свідками, то суддя вважає, що таке не може бути підставою для висновку про відсутність події правопорушення та його складу в діях порушника, оскільки таке достовірно встановлено на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Крім цього, як вбачається із матеріалів справи, підпис ОСОБА_2 наявний як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і у висновку результату тесту приладу «DRAGER ALKOTEST-6820», а також і у акті огляду на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, що підтверджує визнання ним факту перебування у стані алкогольного сп'яніння.

Також суддя звертає увагу на те, що за вимогами ст.280 КУпАП саме орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зокрема зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Крім цього, варто зазначити, що у процесі розгляду даної справи не встановлено порушення процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного спяніння. Така процедура дотримана в повному обсязі, внаслідок чого висновок про перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп'яніння є належним доказом, а доказів про те, що останній не перебував за кермом, в судовому засіданні не здобуто. Тому суддя критично оцінює пояснення захисника особи, що притягається до адміністративної, що були викладені ним у долучених до матеріалів справи письмових поясненнях, щодо не підтвердження факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом, а лише перебування на місці водія у ньому, та суддя вважає, що такі пояснення є способом його захисту та розцінює їх, як спосіб намагання уникнути ОСОБА_2 адміністративної відповідальності за вчинене. Крім цього, невизнання правопорушником вини є голослівним, спростовується вищенаведеним, а відтак не приймається до уваги.

А тому дії ОСОБА_2 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

При накладенні адміністративного стягнення у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, суддя враховує характер вчиненого та його суспільну небезпеку, грубе порушення правил дорожнього руху, вчинення такого умисно, адже ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом джерелом підвищеної небезпеки у стані алкогольного спяніння, усвідомлював, що це заборонено законом та становить небезпеку для оточуючих, але умисно ігнорував цю заборону, ступінь алкогольного спяніння /0,51‰/, при допустимій нормі 0,2‰, особу правопорушника, який працює, ступінь його вини та ставлення до вчиненого. З огляду на наведене, суддя вважає, що на ОСОБА_2 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення, у виді штрафу з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів, що буде згідно зі ст.23 КУпАП достатньою та необхідною мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання законів, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Окрім цього, у відповідності до ст.40-1 КУпАП, ст.ст.4, 9 Закону України „Про судовий збір" з правопорушника слід стягнути 320 грн. судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

На підставі ч.1 ст. 130 КУпАП та керуючись п.2.9а ПДР України, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерством охорони здоровя від 09 листопада 2015 року №1452/735, ст.ст. 9, 23, 33-35, 40-1, 245, 251, 252, 266, 280, 283, 284, 294 КУпАП, ст.ст.4, 9 Закону України „Про судовий збір", -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 320 грн. судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред'являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Мичка Б.Р.