Справа № 460/234/17
Провадження №3/460/183/17
П О С Т А Н О В А

16.03.2017 рокум.Яворів

суддя Яворівського районного суду Львівської області Карпин І.М

розглянувши матеріали, які надійшли від управління захисту економіки у Львівській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, суддю у відставці

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Управління захисту економіки у Львівській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України скерувало в Яворівський районний суд Львівської області справу про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП, відносно ОСОБА_1.

14.03.2017 суддя Яворівського районного суду Львівської області Гоцко В.І. у справі про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП, відносно ОСОБА_1 заявив самовідвід.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Яворівського районного суду Львівської області від 14.03.2017 р., матеріали справи про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП, відносно ОСОБА_1 передано для розгляду судді Карпин І.М.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 працював суддею Яворівського районного суду Львівської області, згідно постанови Верховної ОСОБА_2 України «Про звільнення суддів» від 22.09.2016 звільнений з посади судді, у звязку із поданням заяви про відставку. Також в матеріалах справи про адміністративне правопорушення знаходиться клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про виклик в якості свідків працівників Яворівського районного суду Львівської області.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Відповідно до ст. 9 даного Закону, суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обовязків, визначених процесуальним законом.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до п.66 рішення Європейського суду з прав людини в справі "Мироненко і Мартенко проти України" наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб'єктивного та об'єктивного критеріїв. За суб'єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У відповідності до п.70 зазначеного рішення Європейського суду з прав людини у цьому зв'язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення або, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість.

Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету ОСОБА_2 Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких звязків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв'язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

З врахуванням наведеного, з метою забезпечення умов, за яких в учасників судового розгляду справи про адміністративне правопорушення, повязаного з корупцією, відносно особи, яка працювала суддею Яворівського районного суду Львівської області понад 20 років, та в очах розумного спостерігача не виникало б будь-яких сумнівів в об'єктивності та неупередженості судді, вважаю за необхідне заявити самовідвід, який задовольнити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 6, 9 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, керуючись ст.ст. 245, 246 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

заяву судді Карпин Ірини Миколаївни про самовідвід задовольнити.

Справу про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП, відносно ОСОБА_1, передати для розгляду іншому судді.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя І.М.Карпин