АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/436/17 Головуючий у І-й інстанції - Бондаренко Н.О.
Справа № 208/5864/16-п Суддя-доповідач - Джерелейко О.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2017 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Джерелейко О.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 листопада 2016 року щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився у м.Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 09 вересня 2016 року о 04 годині 35 хвилин по вул. Шепетова в м. Кам`янське Дніпропетровської області, ОСОБА_2, керував автомобілем «Део Ланос», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, не виразна мова), на законну вимогу працівників поліції в присутності двох свідків відмовився продути алкотестер «Драгер», та пройти медичний огляд на встановлення стану алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 листопада 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 10 200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто з останнього на користь держави судовий збір у розмірі 275 гривень 60 копійок.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в який просить поновити строк для її оскарження, а постанову Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 листопада 2016 року скасувати та закрити провадження по адміністративній справі відносно нього за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилається на те, що суддя розглянув дану справу без його участі, чим позбавив його реалізувати свої права давати пояснення, заявляти клопотання про допит свідків, користуватися правовою допомогою захисника.

Посилається на те, що він не здійснював рух на автомобілі, а лише відкрив автомобіль, щоб забрати документи та речі, отже автомобілем він не керував у стані алкогольного сп'яніння та його не зупиняли під час руху на ньому, такі зазначені обставини можуть бути підтверджені показами свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суддя залишив поза увагою, що працівниками поліції не були надані будь-які об'єктивні докази того, що він дійсно керував автомобілем, здійснюючи на ньому рух, відео фіксації правопорушення ними також здійснено не було.

Крім того, поняті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 свідками того, що він здійснював рух на автомобілі не були, вони лише підтвердили той факт, що він відмовився проходити медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння та підписувати протоколи.

Будучи увідомленими про місце та час розгляду апеляційної скарги, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_7, до суду апеляційної інстанції не з»явились, про причини неявки суд не увідомили, тому відсутні перешкоди для здійснення апеляційного розгляду в їх відсутність.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо поновлення строку на апеляційне оскарження у зв'язку з поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду підлягають задоволенню, оскільки рішення суду приймалось за відсутності ОСОБА_2, дану постанову він отримав тільки 20 березня 2017 року, а апеляційну скаргу подав 30 березня 2017 року, дотримавшись 10-тиденного строку на її оскарження.

Доводи ОСОБА_2 щодо поважної причини неявки в судове засідання 10 листопада 2016 року та порушення його прав судом, який розглянув справу у його відсутність, не заслуговують на увагу у зв'язку з тим, що він був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи (а.с.13), будь-яких заяв про поважні причини неявки до суду не надавав, тому суд не позбавлений був можливості проводити розгляд справи у його відсутність. Крім того, його та захисника було повідомлено про місце та час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, однак ОСОБА_2 не скориставсь своїм правом щодо надання пояснень, заявлення клопотань, на участь захисника, у зв'язку з чим доводи щодо порушення його прав є безпідставними.

Твердження ОСОБА_2 про те, що він не керував транспортним засобом, не підтверджуються наданими матеріалами адміністративної справи, оскільки сам ОСОБА_2 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення про такі обставини не повідомляв, також не зазначав про існування свідків, які б могли підтвердити його заперечення, як під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, від підпису якого відмовився, так і не скористався таким правом в суді першої інстанції, у зв'язку з чим відсутні підстави для допиту вказаних ним свідків і під час апеляційного розгляду.

Посилання на докази, які підтверджують вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, наведені у постанові суду, якими є по-перше, протокол про адміністративне правопорушення, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП, містить посилання на п.2.5 ПДР, який порушено водієм, пояснення двох свідків про відмову ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп'яніння, рапорт, а тому не є слушними доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо відсутності доказів.

Адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік є безальтернативним щодо водіїв, а тому порушень вимог закону при накладенні стягнення не вбачається.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити ОСОБА_2 строк для подання апеляційної скарги на постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 листопада 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 листопада 2016 року - залишити без задоволення.

Постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 листопада 2016 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.Є. Джерелейко