АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/286/17 Справа № 705/500/17 Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Чорненька Д. С. Доповідач в апеляційній інстанції Гончарук І. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" травня 2017 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Гончарук І. М. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 21 березня 2017 року якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 320,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АП 2 № 426045 від 29.01.2017 року, ОСОБА_3 29 січня 2017 року о 12 год. 40 хв. керував автомобілем НОМЕР_1 у м.Умань по площі Соборності Черкаської області, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Права, особі яка притягується до адміністративної відповідальності, відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП роз'яснено.

Постановою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 21 березня 2017 року гр. ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_3, на користь держави судовий збір в сумі 320 грн.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій вказує про те, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, без з'ясування всіх обставин справи, що мають істотне значення для правильного вирішення спору по суті. Просить прийняти до розгляду апеляційну скаргу, задоволити її, та скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити в зв'язку з відсутністю події адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В суд апеляційної інстанції ОСОБА_3 не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про місце, день та час слухання справи, за адресою, яка зазначена з його слів у протоколі про адміністративне правопорушення, та апеляційній скарзі, які підписані ним.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляції, вважаю що апеляція ОСОБА_3, не підлягає до задоволення через наступне.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилається на те, що він не керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, а лише був пасажиром у вказаному автомобілі, також вказує на порушення поліцейськими порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння та відсутність в матеріалах справи сертифікату відповідності робочого засобу вимірювальної техніки, крім того вказує на те, що висновок щодо результатів медичного огляду не відповідає вимогам закону. Однак на вказані обставини ОСОБА_3 посилався під час розгляду справи судом першої інстанції, та продублював їх в своїй апеляційні скарзі. Тобто вказані обставини були предметом дослідження судом першої інстанції, та їм надана належна та об'єктивна оцінка.

Місцевий суд правильно встановив фактичні обставини вчиненого ОСОБА_3 правопорушення, довів його провину в ньому і надав належну оцінку його діям із застосування відповідного адміністративного стягнення.

Рішення суду про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності достатньо вмотивоване, обґрунтоване і переконливе. Адміністративне стягнення місцевим судом накладено з дотриманням правил, передбачених вимогами ст. 33, 34, 35 КУпАП з урахуванням всіх обставин справи та особи правопорушника, є розмірним до вчиненого ним правопорушення і справедливим. Також є мінімально можливим, щодо строку позбавлення керування транспортними засобами за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи наведене, а також те, що обставини на які посилається ОСОБА_3 в своїй апеляційній скарзі, є аналогічними його доводам висловленим в суді першої інстанції, яким судом першої інстанції надана належна та об'єктивна оцінка, за таких обставин вважаю, що законних підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3 немає, а постанова суду є законною і обґрунтованою.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову судді Монастирищенського районного суду Черкаської області від 21 березня 2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: І. М. Гончарук