Справа №570/82/17
Номер провадження 3/570/122/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2017 року м.Рівне

Суддя Рівненського районного суду Красовський О.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління Держпраці у Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт МЮ № 144841, директор ТОВ "Рівнетехгаз ЛХЗ",

за ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 22.07.2016 року ОСОБА_1, будучи директором ТОВ "Рівнетехгаз ЛХЗ", допустив порушення законодавства про працю, а саме: в порушення вимог частини 4 статті 79 КЗпП України на підприємстві не складаються та не затверджуються графіки відпусток (довідка № 40 від 20.07.2016). Також в порушення вимог ч.5 ст.80 КЗпП України працівникам підприємства не надається щорічна відпустка повної тривалості протягом двох років підряд. Зокрема, відповідно до даних бухгалтерського обліку, наказу № 3 о/с від 06.06.2016 та особової картки ОСОБА_2 встановлено, що протягом всього терміну роботи даного працівника в ТОВ «Рівнетехгаз ЛХЗ» (з 26.01.2010 по 06.06.2016) щорічна оплачувана відпустка повної тривалості (без поділу) не надавалась жодного разу. В порушення вимог частин 1, 2 та 3 статті 115 КЗпП України та статті 24 Закону України "Про оплату праці» виплата заробітної плати проводиться менше двох разів на місяць з проміжком часу, що перевищує 16 календарних днів та пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. А саме: виплата заробітної плати здійснюється один раз на місяць (довідка № 40 від 20.07.2016). До прикладу, заробітна плата за березень 2015 року виплачена 03 квітня 2015 року (відомість на виплату грошей № 6 від 03.04.2015 та № 5 від : 3.04.2015). за квітень виплачено 06 травня 2015 (відомість на виплату грошей № 7 від : 6.05.2015 та№ 8 від 06.05.2015). В порушення вимог частини 4 статті 115 КЗпП України та статті 21 Закону України «Про відпустки» заробітна плата працівникам підприємства за весь час щорічної відпустки не виплачувалась за три дні до її початку. Так, відповідно до наказу № 6 від 05.05.2015 та табелю : обліку використання робочого часу за травень 2015 року, ОСОБА_3 надано частину щорічну оплачувану відпустку з 05.05.2015, проте виплата заробітної плати за час щорічної відпустки була здійснена лише 02 червня 2015 року (витяг з книги нарахування заробітної плати за травень 2015 року, відомість на виплату грошей № 10 від 02.06.2015 ). На підприємстві наявні випадки порушення вимог ч.1 ст. 116 та ч.1 ст. 47 КЗпП України, а саме: при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації не проводиться в день звільнення. До прикладу, наказом по підприємству № 1-ос від - 04.01.2016 ОСОБА_3 звільнено з роботи 04.04.2016 (табель обліку використання робочого часу за січень 2016), а виплата розрахункових коштів була здійснена 03.02.2016 відомість на виплату грошей №2 від 03.02.2016).

Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що цими діями ОСОБА_1 допустив порушення законодавства про працю, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП.

В суд для надання пояснень правопорушник не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до ст. 268 КпАП України присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ст. 41 КпАП України не є обов'язкою.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Обставини вчинення ОСОБА_1 зазначеного правопорушення підтверджуються відомостями із протоколу про адміністративне правопорушення № 000385 від 22.07.2016 року. Наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за вказаних обставин підтверджується актом перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування 28А/04-11.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні порушення є, зокрема своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин справи.

Однак вказана справа підлягає до закриття.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Тому в даному випадку провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності підлягає закриттю в зв'язку із закінченням строків притягнення особи до адміністративної відповідальності.

На підставі наведеного, керуючись ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.41 КУпАП - закрити у зв'язку із закінченням на час розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Красовський О.О.