Справа № 467/316/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2017 року суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області Явіца І.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Братського ВП Арбузинського ВП ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого зареєстрований за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 533603 від 31.03.2017 року вбачається, що 31.03.2017 року о 16 год. 00 хв. ОСОБА_1, знаходячись в будинку за адресою : вул. Мічуріна,5 в с. Кавуни, Арбузинського району Миколаївської області, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, висловлювався на адресу своєї дружини ОСОБА_2 нецензурною лайкою, ображав її, кричав, виганяв з будинку, на зауваження не реагував, чи чинив психологічне насильство в сімї.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, викликався шляхом направлення судової повістки, однак, враховуючи строки розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 КУпАП, встановлені у ч.2 ст. 277 КУпАП, підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Суддя, дослідивши матеріали адміністративної справи у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до такого.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення, серед іншого, є всебічне, повне і обктивне зясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і обєктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 533603 від 31.03.2017 року вбачається, що його оформлено з порушеннями ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України 06.11.2015 року № 1376 ( далі Інструкція № 1376 ).

Так, з вказаного протоколу вбачається, що в порушення п. 7 Інструкції № 1376 в графу «особу встановлено» внесено запис щодо паспортних даних іншим чорнилом та іншим почерком, аніж почерк особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно ч.1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, серед іншого, зазначаються, зокрема, прізвища і адреси свідків, якщо вони є.

Оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 графа «Свідки» не заповнена, то суд позбавлений можливості встановити наявність чи відсутність вчинення адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України суд вважає такими, що не можуть бути визнані належним та допустимим доказом відомості, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії АА № 533603 від 31.03.2017 року відносно ОСОБА_1

Вказаний протокол, як доказ по справі, на переконання суду, є сумнівним оскільки він не випливає із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), а наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» ( рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»).

Що стосується інших матеріалів справи, то суд також приходить до висновку про їх недопустимість, оскільки заява ОСОБА_2 та пояснення ОСОБА_4 надані суду в незавірених належним чином копіях, що не передбачено чинним законодавством України.

Також, на виконання доручення Арбузинського районного суду Миколаївської області за № 467/316/17/2363/2017 від 04.04.2017 року, Арбузинським ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області не надіслані до суду оригінали або належним чином завірені копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення та додаткові матеріали з метою усунення недоліків, вказаних у дорученні.

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов'язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, з урахуванням положень ст. 251 КУпАП та вимог Інструкції № 1376, вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ст. 173-2 КУпАП так, як його вину не доведено належним чином, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятим та суперечить, як нормам національного і міжнародного законодавства.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи, дана правова норма не передбачає судового рішення про направлення справи на дооформлення.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністі події і складу адміністративного правопорушення.

У зв'язку з чим, дане провадження, з урахуванням вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю, а судовий збір не підлягає стягненню з особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 6, 33-35, 124, 221, 245, 247, 251, 252, 268, 272, 280, 321 Кодексу України про адміністративне правопорушення, судя,-

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя І.В. Явіца