Провадження № 3/761/6826/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Мєлєшак О.В., за участю секретаря Базяк Л.В., прокурора Олійника С., розглянувши у відкритому судовому засіданні протокол № 137 від 11 вересня 2017 року, складений старшим оперуповноваженим сектору протидії корупції Управління захисту економіки у м. Києві Департаменту захисту економіки Національної поліції України Геращенком В.С. щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого начальником управління маркетингу допоміжних послуг ПАТ «Укрзалізниця», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, ?

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, ?

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2, перебуваючи на посаді заступника директора Департаменту - начальника відділу розвитку мережі автомобільних доріг та супутньої інфраструктури Департаменту стратегічного розвитку дорожнього ринку та автомобільних перевезень Міністерства інфраструктури України, будучи державним службовцем категорії «Б», відповідно до підпунктів «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб'єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог абзацу 1 ч. 2 ст. 45 вказаного Закону, пункту 2 частини першої Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10 червня 2016 року № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15 липня 2016 року № 958/29088 із змінами, внесеними згідно з Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 1 від 18 серпня 2016 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 серпня 2016 року № 1153/29283, під час припинення діяльності, пов»язаної із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, неохоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов»язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, відповідно до наказу Міністерства інфраструктури України № 243-к від 03 червня 2015 року ОСОБА_2 призначено на посаду заступника директора Департаменту ? начальника відділу розвитку мережі автомобільних доріг та супутньої інфраструктури Департаменту стратегічного розвитку дорожнього ринку та автомобільних перевезень Міністерства інфраструктури України.

15 серпня 2012 року ОСОБА_3 попереджений про спеціальні обмеження, встановлені Законами України «Про державну службу» та «Про засади запобігання і протидії корупції», пов'язані з прийняттям на державну службу та її проходженням.

22 травня 2017 року наказом Міністерства інфраструктури України № 188-к від 22 травня 2017 року ОСОБА_2 звільнено з посади заступника директора Департаменту ? начальника відділу розвитку мережі автомобільних доріг та супутньої інфраструктури Департаменту стратегічного розвитку дорожнього ринку та автомобільних перевезень Міністерства інфраструктури України згідно з частиною 2 статті 86 Закону України «Про державну службу» на підставі заяви останнього.

Відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» державні службовці є суб'єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

У відповідності до статті 1 вказаного Закону суб'єкти декларування ? особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов'язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Отже, ОСОБА_3, будучи державним службовцем був суб'єктом, на якого поширювалась дія Закону України «Про запобігання корупції» та є суб'єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов'язаних з корупцією.

Абзацом 1 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції /далі ? Національне агентство/ від 10 червня 2016 року № 2 /зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 958/29088/ «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» визначено, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочала свою роботу в два етапи:

перший етап - з 00 годин 00 хвилин 15 серпня 2016 року для таких типів декларацій (повідомлень) та суб'єктів декларування:

щорічні декларації за 2015 рік службових осіб, які станом на 15 серпня 2016 року займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище. Зазначені у цьому абзаці декларації подаються протягом 60 календарних днів з дати, визначеної у цьому абзаці;

декларації, передбачені абзацом першим частини другої статті 45 Закону /декларації осіб, які припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування/, службових осіб, які 15 серпня 2016 року чи пізніше цієї дати припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, та станом на день такого припинення займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище;

повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб'єкта декларування, передбачені частиною другою статті 52 Закону, службових осіб, які станом на 15 серпня 2016 року чи пізніше цієї дати займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище;

другий етап - з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2017 року для всіх інших суб'єктів декларування та декларацій /повідомлень/, передбачених Законом.

Рішенням Національного агентства від 18 серпня 2016 року № 1 «Про внесення змін до деяких рішень Національного агентства з питань запобігання корупції щодо функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», внесені зміни у підпункт 1 пункту 1 Рішення НАЗК від 10 червня 2016 року № 2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 958/29088) «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», а саме: слова та цифри «15 серпня 2016 року» змінити словами та цифрами «01 вересня 2016 року».

Таким чином система подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочала свою роботу в два етапи, перший етап ? з 00 годин 00 хвилин 01 вересня 2016 року та другий етап - з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2017 року.

Відповідно до підпункту 2 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення /надання/ інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10 червня 2016 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15 липня 2016 року за № 959/29089, декларація суб'єкта декларування, який припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб'єкт дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

Декларація суб'єкта декларування, який припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким суб'єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день, що передує дню подання декларації. Під раніше поданими деклараціями розуміються як декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, так і декларації, що були подані відповідно до Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Відповідно до публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_3 подана щорічна декларація за 2015 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування 28 жовтня 2016 року, а за 2016 рік - 30 березня 2017 року.

Отже, ОСОБА_3, будучи державним службовцем категорії «Б», під час звільнення з посади державної служби, був зобов'язаний подати декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями, не пізніше дня такого припинення.

Відповідно до публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_3 26 серпня 2017 року подав декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

В судовому засіданні ОСОБА_2 заперечував свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення та пояснив, що не був обізнаний про строки та граничний термін подачі такої декларації при припиненні діяльності, пов'язаної з виконанням функцій держави чи органу місцевого самоврядування. Також, під час подачі ним заяви про звільнення, ні під час ознайомлення з наказом про звільнення його не було повідомлено про строк подання такої декларації. У зв'язку з цим вважав, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Прокурор уважав доведеною вину ОСОБА_2 у вчиненні корупційного правопорушення, а його доводи такими, що не заслуговують на увагу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, думку прокурора, вивчивши матеріали протоколу про адміністративне правопорушення, суд дійшов до наступного висновку.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган /посадова особа/ оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В своїх запереченнях на протокол ОСОБА_2 зазначив, що не був обізнаний про строки та граничний термін подачі такої декларації при припиненні діяльності, пов»язаної з виконанням функцій держави чи органу місцевого самоврядування. Ні під час подачі ним заяви про звільнення, ні під час ознайомлення з наказом про звільнення його не було повідомлено про строк подання такої декларації. У зв»язку з цим він вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки відсутня суб»єктивна сторона вказаного правопорушення, а саме ? умисел на його вчинення, мотив та мета.

Також при цьому вказав, що частиною 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» не визначено строків, протягом яких особи, які припиняють діяльність, пов»язану з виконанням функції держави або місцевого самоврядування, мають подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Крім того, зазначив, що не містить таких строків і рішення Національного агентства з питань запобігання корупції «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» від 19 червня 2016 року № 2, яке видане на підставі повноважень, визначених абзацом 2 п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції» та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 958/2029088.

Також ОСОБА_2 вказав, що суд не може приймати до уваги підпункт 2 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення /надання/ інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10 червня 2016 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15 липня 2016 року за № 959/29089, згідно з яким декларація суб'єкта декларування, який припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Вважає, що вказаний порядок за своїм змістом є поясненням та конкретизацією положень нормативно-правових актів з питань декларування і не може встановлювати нових правових норм, зокрема, строків декларування.

Крім того, ОСОБА_2 зазначив про закінчення строків накладення адміністративного стягнення, передбачені ч. 3 ст. 38 КУаАП.

З пояснень ОСОБА_3, наданих ним старшому оперуповноваженому управління захисту економіки у м. Києві 23 серпня 2017 року, вбачається, що з 03 червня 2015 року по 22 травня 2017 року він працював на посаді заступника директора Департаменту - начальника відділу розвитку мережі автомобільних доріг та супутньої інфраструктури Департаменту стратегічного розвитку дорожнього ринку та автомобільних перевезень Міністерства інфраструктури України та відповідно здійснював керівництво зазначеним відділом. Вказав, що йому було відомо про те, що відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» він є суб»єктом, на якого поширюється дія цього Закону, проте зазначив, що не пам'ятає чи його було попереджено про спеціальні обмеження, встановлені Законом України «Про державну службу» та Законом України «Про запобігання корупції».

Разом з тим, відповідно до Положення про відділ розвитку мережі автомобільних доріг та супутньої інфраструктури Департаменту стратегічного розвитку дорожнього ринку та автомобільних перевезень Міністерства інфраструктури України до завдань начальника вказаного відділу, яку займав ОСОБА_3, входило забезпечення дотримання працівниками відділу законодавства України з питань державної служби та боротьби з корупцією. А отже, твердження ОСОБА_3, щодо незнання ним вимог Закону України «Про державну службу» та «Про запобігання корупції» є необгрунтованим, оскільки останній відповідно до своїх функціональних обов'язків, безпосередньо забезпечував дотримання працівниками свого відділу вказаних Законів.

Крім того, згідно з матеріалами справи ОСОБА_2 був попереджений про спеціальні обмеження, встановлені Законами України «Про державну службу» та «Про засади запобігання і протидії корупції», пов»язані з прийняттям на державну службу та її проходженням, про що є його підпис від 15 серпня 2012 року.

Таким чином, ОСОБА_2 22 травня 2017 року, будучи звільненим з посади державної служби за угодою сторін, усвідомлюючи про обов'язок подання декларації особи, яка припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, не пізніше дня такого припинення, відповідно до публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування лише 26 серпня 2017 року подав зазначену декларацію до системи подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто несвоєчасно без поважних причин.

Враховуючи викладене, оцінивши всі наявні в матеріалах справи докази, всебічно, повно і об'єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення останнім абзацу 1 частини 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року /із відповідними змінами/, тобто вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв»язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов»язаного з корупцією може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення.

Як вбачається з матеріалів справи, днем вчинення правопорушення ОСОБА_2 є 23 травня 2017 року та яке було виявлено у серпні 2017 року.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 у зв»язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Керуючись ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року /із відповідними змінами/, ст.ст. 245, 246, 247, 251, 252, 268, 278, 279, 280, 284, 294 КУпАП, ?

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

На підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 закрити у зв»язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя О.В. Мєлєшак