провадження № 3/325/152/2017
№ 325/554/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2017 року смт. Приазовське

Суддя Приазовського районного суду Запорізької області Шеїна Л.Д., розглянувши матеріали, які надійшли з Державної прикордонної служби України Східного регіонального управління Луганського прикордонного загону відділу прикордонної служби «Марківка», стосовно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, непрацюючої, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

22.02.2017 року о 04 годині 02 хвилини в пункті пропуску «Просяне», прикордонним нарядом «Перевірка документів» під час здійснення прикордонного контролю осіб на вїзд в Україну, було виявлено громадянку України ОСОБА_1, яка на паспортний контроль предявила паспорт громадянки України серії ВК № 785721 виданий Іллічівським РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області 23.02.2011 року та вказала, що 14.12.2016 року приблизно о 10 год. 00 хв. вона незаконно перетнула державний кордон України в ППр «Новоазовськ» без проходження прикордонно-митного контролю в напрямку ППр «Новоазовськ (Україна) ОСОБА_2 (Російська Федерація) через закритий ППр «Новоазовськ». Своїми діями порушила вимоги ст. 9ЗУ «Про Державний кордон України» від 04.11.1991 року, чим вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 містяться ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, якою передбачена адміністративна відповідальність за незаконне перетинання державного кордону України.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та у встановленому законом порядку, через оголошення на сайті судової влади (а.с.7,8,9). Спрямувала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та надала письмові пояснення (а.с.10).

За таких обставин суд, вважає можливим розглянути справу у відсутності правопорушника.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1, вбачається, що вона восени 2016 року виїхала на роботу до міста Ростов, оскільки має двох неповнолітніх дітей, а в місті Маріуполі роботи не мала. В середині грудня вона отримала звістку від матері про те, що її батько ОСОБА_3 при смерті. Купивши квіток на найближчий автобусний рейс не знала, що маршрут автобуса буде проходити через контрольний пункт України, який не є митним і це є порушенням правил перетинання кордону. Своїми діями порушувати законодавство не хотіла та просила суворо не карати.

Суд, вивчивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії СхРУ № 364621 від 22.02.2017 року (а.с.1), письмові поясненнями ОСОБА_1 від 27.04.2017 року (а.с. 10), приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки порушення нею ст. 9 Закону України «Про Державний кордон України» від 04.11.1991 року та ч.1 ст.204-1 КУпАП не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст.ст. 278, 280 КУпАП суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідальності із законом.

Диспозиція ч. 1 ст. 204-1 КУпАП передбачає відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Як вбачається із пояснень ОСОБА_1, вона дійсно перетнула державний кордон України в пункті пропуску «Новоазовськ» Новоазовського району Донецької області, який не є підконтрольним Україні, але зробила це у звязку з тим, що прямувала у м. Маріуполь до батька ОСОБА_3, який знаходився при смерті та помер 20 лютого 2017 року у м. Маріуполь Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НО № 984120 виданого Кальміуським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. (а.с. 13)

Згідно зі ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності

Відповідно до вимог ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена КУпАП або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена.

Враховуючи обставини, за яких ОСОБА_1 здійснила перетин державного кордону, її дії згідно з вимогами ст. 9 Закону України «Про державний кордон України», не відносяться до порушень правил перетинання державного кордону України, оскільки є вимушеним перетинанням кордону, вчиненим в стані крайньої необхідності.

Крім того, із протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 1) вбачається, що подія мала місце 14.12.2016 року, а виявлена 22.02.2017 року (а.с. 1). Правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 не є триваючим. Отже, відповідно до ст. 38 КУпАП, строк притягнення до адміністративної відповідальності сплив 14.03.2017 року (справа надійшла до суду, згідно штемпелю вхідної кореспонденції 06.04.2017 року).

Згідно з вимогами п. 4 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони.

Приймаючи до уваги той факт, що ОСОБА_1 перетнула державний кордон в стані крайньої необхідності провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись п. 4 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

провадження по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити на підставі п. 4 ст. 247 КУпАП як вчинене в стані крайньої необхідності.

На постанову може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Запорізької області через Приазовський районний суд Запорізької області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Л.Д. Шеїна