БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1601/17
Провадження № 3/497/473/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2017 року суддя Болградського районного суду Одеської області Кравцова Алла Валентинівна, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Болград матеріали про адміністративне правопорушення, що надійшли до суду 25.10.2017 року відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, що працює оператором котельної у Городненській школі Болградського району, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, посвідчення водія ОІА 366915 вилучене працівниками поліції,

- про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.ст.122-4,124,130ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

09.10.2017 року, приблизно о 21 годині 30 хвилин, ОСОБА_1, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння на вул.Сатірова у с.Кубей Болградського району Одеської області, та керуючи автомобілем ВАЗ 21103, державний знак НОМЕР_1, виїжджаючи з села, та обганяючи з правого боку автомобіль НОМЕР_2, що рухався у попутному напрямку, скоїв з ним бокове зіткнення, "зачепивши" автомобіль потерпілої, після чого залишив місце події. Але, проїхавши далі, виїхавши з села та від'їхавши 2-3км. від села Кубей в бік м.Болград, потрапив колесом свого автомобіля в яму, від чого пошкоджене колесо спустилося і його автомобіль зупинився. Через деякий час до автомобіля ОСОБА_1 під'їхали працівники поліції і доставили його до Болградської ЦРЛ, де о 23:50 черговий лікар ОСОБА_2, при огляді (згідно медичного висновку №81 від 09.10.2017року), зафіксувала перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп'яніння. Майже в той же час, але о 00:15 10.10.2017року цей же черговий лікар встановив відсутність такого стану в потерпілої ОСОБА_3 (згідно медичного висновку №82 від 10.10.2017року).

В результаті вищевказаного зіткнення обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

За даними фактами співробітниками ДАІ відносно ОСОБА_1 складені протоколи про адміністративні правопорушення: серії БР №022276 від 13.10.2017року, серії БР№022272 від 10.10.2017 року та серії БР№022273 від 10.10.2017року - за ознаками скоєння правопорушень, передбачених, відповідно, ст.ст.122-4, 124 та 130 ч.1 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не прибув, але про час та місце розгляду адміністративних матеріалів був сповіщений належним чином - за адресою його фактичного проживання, зазначеної в наданих суду матеріалах, була надіслана судова повістка, та до суду повернулося поштове повідомлення відміткою про отримання 09.11.2017року конверту з судовою повісткою, де також вказано, що отримав її особисто "Стоянов", про що в справі є відповідні докази. Крім того, з вищезазначених протоколів серії БР№022272 та №022273 від 10.10.2017року вбачається, що правопорушник, підписуючи їх, був сповіщений, що справа розглядатиметься у Болградському районному суді 10.11.2017року об 100:00, але до суду і в цей день не з'являвся. Будь-яких письмових заяв, пояснень щодо поважності причин неявки до суду ОСОБА_1, а також заперечень та жодних доказів на спростування вищевикладеного - суду ніким не надано.

Таким чином, правопорушник вважається повідомленим належним чином та, оскільки, відповідно до ст.268ч.2 КУпАП, його участь у судовому засіданні не є обовязковою за даною категорією справ, суд дійшов висновку, що дана справа підлягає розгляду за його відсутністю.

Крім того, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, при повідомленні судом про місце і час розгляду справи не отримує повістки за вказаною нею ж адресою, та не відповідає за вказаним ним же номером телефону, будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить її підпис в протоколі про те, що розгляд адміністративної справи відбудеться за сповіщенням суду, та не вжила заходів для явки до суду, не подала письмових заперечень проти протоколу, суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП. Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 наголосив, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження". Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу на приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). Тим більше, що стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтями 122,124,130 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Таким чином, дослідивши надані суду матеріали справи - протоколи, пояснення, медичні висновки, фотокартки, тощо, суд дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 та ч.1ст.130 КУпАП, а саме, - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння, порушення ним, як учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, яке спричинило пошкодження транспортних засобів, а також - залишення ним, як водієм транспортного засобу та учасником дорожнього руху, на порушення встановлених правил, місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп'яніння під час скоєння ДТП підтверджується як його власними письмовими поясненнями до протоколів, а також поясненнями свідка ОСОБА_4, що містяться в матеріалах справи, а також вищевказаними медичними висновками, а скоєння усіх правопорушень, підтверджуються, окрім вказаних доказів, ще й вищевказаними протоколами про адміністративні правопорушення серії: БР № 022272 від 13.10.2017 року, БР№022273 від 10.10.2017 року, БР№022273 від 10.10.2017 року, поясненнями потерпілої ОСОБА_5, схемою місця ДТП, іншими матеріалами справи про адміністративне правопорушення, ретельно дослідженими судом.

За таких обставин суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1, які привели до скоєння вищевказаних правопорушень, правильно кваліфіковані органом поліції за ст.ст.122-4,124,ст.130ч.1 КУпАП.

Відповідно до ч.2ст.36 КУпАП України, оскільки правопорушник вчинив кілька адміністративних правопорушень, справи про які розглядаються одночасно одним і тим же органом, ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Отже, дослідивши матеріали справи, вивчивши обставини правопорушень, та перевіривши їх наданими суду доказами, суд дійшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні вищевказаних адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124 та 130ч.1 КУпАП доведена і він повинен нести передбачену законом відповідальність. Ухвалюючи дане рішення, суд керується принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Так, зокрема, винуватість водія поза розумним сумнівом доводиться обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (згідно якого особа перебувала у стані алкогольного сп'яніння), письмовими поясненнями свідка. Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Визначаючи вид і міру адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, відсутність відомостей щодо наявності обставин, передбачених ст.ст.34-35 КУпАП - що пом'якшують та обтяжують його відповідальність, оскільки правопорушник не з'явився до суду та не надав такі відомості і пояснення письмово, та дійшов висновку, що в даному випадку має бути призначене стягнення відповідно до санкції ст.130 ч.1 КУпАП, яка не передбачає альтернативні види стягнень окрім штрафу з позбавленням права на керування автотранспортними засобами, що відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника та ступеню його вини.

Відповідно до п.5ч.2ст.4 Закону України «Про судовий збір», в разі ухвалення судом постанови про призначення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, підлягає стягненню з винного судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить наразі 320 гривень.

Керуючись ст.ст.9-11, 33-36, 40-1, 122-4,124,130, 221, 268,283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4,ст.124 та ч.1ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і, на підставі санкції ст.130ч.1 КУпАП призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути зі ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) гривень.

Роз'яснити ОСОБА_1, що штраф має бути сплачений не пізніше, ніж через пятнадцять днів з дня отримання копії даної постанови, а в разі її оскарження не пізніш, ніж через пятнадцять днів з дня отримання ним повідомлення про залишення скарги без задоволення (ч.1 ст.307 КУпАП).

В разі несплати штрафу у строк, встановлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про призначення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ст.308 КУпАП).

Штраф, призначений за скоєння адміністративного правопорушення, вноситься до установи банку України (ч.3 ст.307 КУпАП).

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, або її законним представником, - до Апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня отримання правопорушником її копії.

Суддя А.В.Кравцова