Справа № 199/1340/17
ПОСТАНОВА

іменем України

22.03.2017

м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Дяченко І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, 29.05.1980року народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

10.02.2017 року близько 17-20години в м. Дніпро на вул. Свердлова 70, водій ОСОБА_1, керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння. Зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився огляд на ста спяніння із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, тим самим порушив п. 2.9 (а) ПДД України.

Вислухавши показання ОСОБА_1, свідка ОСОБА_2, вивчивши пояснення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, дослідивши наявні докази, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у звязку з наступним.

Відповідно до ст.ст.245, 246, 252, 256, 268, 280, 283 КУпАП, суддя при розгляді справи розглядає всі питання факту і права, але в межах порушеного провадження, дотримуючись принципів судочинства та здійснення правосуддя, коли висновки судді не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви вини тлумачаться на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у зв'язку з чим докази повинні бути оцінені суддею на їх достатність для достовірних і безперечних висновків про скоєний на принципах забезпечення доведення вини за ст.129 Конституції України, і визнання провини згідно зі ст.252 КУпАП не може мати наперед встановленої сили.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнав та суду показав, що 10.02.2017 року він знаходився біля будинку №70 по вул. Свердлова, разом зі своїм знайомим ОСОБА_2, з яким спілкувався про дії на сході України, оскільки вони разом служили та він тільки повернувся з зони АТО. В цей час, близько 17-30 години до них під*їхав екіпаж патрульної поліції з маячками. Працівники поліції вийшли з автомобіля та повідомили, що він нібито на своєму автомобілі рухався по вулиці, хоча він автомобілем не керував, а просто стояв та спілкувався зі своїм знайомим. Автомобіль був припаркований рядом з будинком. Після чого працівники патрульної поліції у грубій формі почали чіплятись до нього та примусувати його подути у спеціальний прилад «Драгер». Він зі своїм знайомим неодноразово говорили, що автомобілем він не керував, а просто стояв та спілкувався. Патрульні почали складати у відношенні нього адміністративний протокол, мотивуючи тим, що він нібито керував автомобілем у стані алкогольного спяніння. Він просив надати відеозапис, де було би видно як він керує автомобілем, але йому відмовили. Інспектора поліції зупинили свідків, якім під диктовку повідомили щоб останні написали, що він знаходився за кермом в нібито в стані алкогольного спяніння.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні показав, що 10.02.2017 року близько 17-00 годин він підійшов до будинку № 70 де зустрів свого знайомого ОСОБА_1 Вони спілкувалися по своїм справам оскільки разом проходили службу в АТО. Рядом з ними стояв автомобіль ОСОБА_1 Близько 17-20 години до них під*їхав екіпаж патрульної поліції. Інспектора вийшли з автомобіля та повідомили, що ОСОБА_1 на своєму автомобілі марки «Деу » керував в стані спяніння. Після чого працівники патрульної поліції почали змушувати ОСОБА_1 подути у спеціальний прилад «Драгер». В цій час вони почали повідомляти поліцейським, що автомобілем ніхто не керував, але вони не хотіли їх чути. Поліцейські почали складати у відношенні ОСОБА_1 адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУоАП. Він просив його занести в протокол свідком, на що йому відмовили.

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Відомості щодо наявності таких свідків вносяться у сам протокол про адміністративне правопорушення, а їх покази повинні бути зафіксовані у відповідних письмових поясненнях, з метою подальшого використання у відповідності до ст. 251 КУпАП. як докази к адміністративній справі.

Вказані положення повністю зіставляються з положеннями п. 1 Розділу П Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпеченню безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у відповідності з якими до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються письмові пояснення свідків адміністративного правопорушення у разі їх наявності; акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання; акт огляду на стан сп'яніння у разі проведення огляду на стан спяніння; інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Крім того, п. 4 Розділом IX зазначеної Інструкції передбачено, що результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких під підпис вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп'яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп'яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу та вказується до якого протоколу роздруківка надається (у разі наявності).

Також, не може бути визнано як допустимий доказ роздруківку із результатами огляду проведеного з використанням спеціального технічного засобу «Драгер» № ARHК0569 тест № 204 від 10.02.2017 року, також в тесті відсутня інформація до якого протоколу він відноситься, відносного кого та де даний тест проводився, у зв'язку з чим суд позбавляється можливості посилатися на даний доказ при винесенні судового рішення.

Крім того, в протоколі про адмінправопорушення зафіксовані свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, але в матеріалах справи відсутні їх особисті пояснення відносно скоєння водієм ОСОБА_1, правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУоАП, закрема відносно способу вчинення протиправного діяння особою та порядку проведеного огляду на місці. Натомість цього, свідок повинен добровільно та самостійно пояснити те, що відомо йому з приводу вчиненого правопорушення, тільки в такому разі пояснення можуть мати об*активний характер та використовуватися як достовірний доказ вчинення правопорушником протиправного діяння, що ставиться йому у провину.

Також суд констатує факт, що відповідно до пояснень даних свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, останні були запрошені лише для фіксування факту проходження ОСОБА_1 медичного огляду. Відомостей про те, що вказані свідки бачили як останній керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або з явними його ознаками, матеріали адміністративної справи не містять, у звязку з чим суд не може визнати вказані пояснення свідків як належними та допустимими доказами, проте свідчення свідка ОСОБА_2 підтверджують пояснення особи, на яку був складений адміністративний протокол.

Сукупність вказаних вище порушень допущених під час проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння водія ОСОБА_1 свідчить про порушення порядку його проведення, а тому на підставі ч. 5 ст. 266 КУпАП результати такого огляду повинні бути визнані недійсними.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст.. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи , суд, оцінивши наявні в данній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину органом патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у звязку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 247 п. 1, 278, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1, притягнутого за ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення..

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана протягом 10 днів від дня винесення постанови.

Суддя