Справа № 234/149/17-п
Провадження № 3/234/172/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 року м. Краматорськ

Суддя Краматорського міського суду Донецької області Ткачова С.М., розглянувши матеріали, які надійшли від інспектора роти № 3 УПП у м. Краматорську та Словянську лейтенанта поліції ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, не працює, місце знаходження: м. Краматорськ, вул. Багратіона, буд. 88

за ст. 130 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

29.12.2016 о 23-20 годині у м. Краматорську Донецької області по вул. Багратіона біля будинку №60, водій керував транспортним засобом DAEWOO FSO LANOS, д.н.з. АН 6916ЕС, з явними ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення стану на алкогольне спяніння відмовився в присутності двох свідків. Таким чином, водій порушив п. 2.5 Правил Дорожнього руху України та ч.2 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечував щодо викладених у протоколі обставин, а саме він не керував транспортирним засобом, а знаходився на території домоволодіння № 88 по вул. Багратіона, за місцем мешкання. Крім того, в той час, коли до нього у двір зайшли працівники поліції він ремонтував автомобіль, аж ніяк не керував транспортирним засобом DAEWOO FSO LANOS та ще й біля будинку № 60 по вул. Багратіона у м. Краматорську Донецької області, як зазначає інспектор поліції, який складав протокол.

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував щодо викладених у протоколі обставин, посилаючись на те, що ОСОБА_2 29.12.2016 біля 23-20 години не керував транспортним засобом, а знаходився у себе в дворі за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_2 зі своїм сусідом ОСОБА_4 В цей час за його проханням з майстерні на службовому автомобілі «Ланос» повернувся батько ОСОБА_5, який привіз ключі слюсарні. Батько поставив машину біля двору і зайшов до будинку. Одразу ж за батьком у двір увірвались патрульні поліцейські і за одежу витягли з двору ОСОБА_2 за двір. На його зауваження що вони чинять протиправні дії патрульні не реагували, а тільки наполягали, що він керував автомобілем, втікав, а вони гнались за ним по якомусь орієнтуванню. До двору ОСОБА_2 приїхали 4 екіпажі, що видно по записам з камер патрульних (АН0079, АН0026, АН0050), проте поліцейські першого екіпажу, які витягнули його з двору, зникли. Крім того, ОСОБА_2 в цей день не керував автомобілем і тому відмовився від проходження медичного огляду на встановлення стану алкогольного спяніння. Також, під час ознайомлення з матеріалами справи, а саме відеозаписами з камер поліцейських, з яких не вбачається, що саме ОСОБА_2 керував автомобілем DAEWOO FSO LANOS, д.н.з. АН 6916ЕС, крім того, не видно що саме цей автомобіль з реєстраційними номерами рухався. З цих записів гарно видно противоправні дії поліцейських а саме, порушення конституційних прав громадянина України щодо недоторканості житла, коли вони противоправно витягли за одежу громадянина з його двору на вулицю. ОСОБА_2 ні хто не розяснював його права, передбачені ст.268 КУпАП, чим було порушено його право на захист.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні будучи попереджений про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України під присягою пояснив, що в той день він разом з ОСОБА_2 знаходилися у дворі будинку №88 по вул. Багратіона у м. Краматорську Донецької області та ремонтували автомобіль. ОСОБА_2 автомобілем DAEWOO FSO LANOS не керував, натомість вони просили його батька зїздити за інструментами, що саме він і зробив. Проте, коли інспектори поліції увірвались у двір вони одразу схопили за одяг ОСОБА_2 та витягнули за двір, стверджуючи про те, що він керував автомобілем у стані алкогольного спяніння. Крім того, зазначив, що зазначений автомобіль знаходився за двором та в той момент коли зявився наряд поліції, за його кермом ніхто не перебував.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні будучи попереджений про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України під присягою пояснив, що в той день його син ОСОБА_2 попросив його привезти інструменти, які стали йому необхідні під час ремонту автомобіля. Виконавши прохання сина він поїхав, після того як повертаючись додому, автомобіль DAEWOO FSO LANOS він зупинив та залишив біля двору будинка № 88 по вул. Багратіона у м. Краматорську Донецької області. Також зауважив на тому, що за ним працівниками не велось ніяке переслідування під час керуванням зазначеного автомобіля.

Свідки, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судове засідання не зявилися з невідомою суду причини, про час, дату та місце судового засідання були повідомлені належним чином судовими повістками направленими рекомендованою поштою з повідомленням.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За змістом ст. 9 КУпАП єдиною підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у її діях (бездіяльності) складу адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення , поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, відеозапису режимі вилучення , а також іншими документами.

В судовому засіданні були досліджені диски, які були надані інспектором поліції із фіксацією вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, проте з них не вбачається що ОСОБА_2 керував транспортним засобом, крім того, при переслідуванні нібито автомобілю DAEWOO FSO LANOS, з дослідженого відеозапису не встановлено, що то був саме цей автомобіль, також не видно державного номерного знаку, що дає підставу суду вважати, що наданий доказ на підтвердження вини ОСОБА_2 є неналежним, оскільки з наданих відеозаписів не можливо встановити, що останній керував цим транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

Крім того, суд звертає увагу на той факт, що відсутній такий відеозапис, який підтверджує, що ОСОБА_2 перебував за кермом автомобіля DAEWOO FSO LANOS, д.н.з. АН 6916ЕС.

Відносно заперечень представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 щодо того, що на адресу по вул. Багратіона, буд. № 88 приїхало декілька нарядів поліції, то суд зазначає наступне, що з відеозаписів з камер поліцейських неможливо встановити хто із інспекторів поліції прибув першочергово за зазначеною адресою та ким із поліцейських було складено протокол про адміністративне правопорушення від 29.12.2016, серії АП 2 №055097.

Згідно ч. 3 п. 24 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при розгляді справ про адміністративні правопорушення на транспорті необхідно зясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП України, у тому числі шляхом допиту свідків.

Разом з тим, в судовому засіданні з пояснень свідків встановлено, що ОСОБА_2 не керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, а в той вечір займався ремонтом автомобіля. Транспортний засіб знаходився у статичному стані за двором будинку № 88 по вул. Багратіона у м. Краматорську Донецької області, на цьому місці його залишив батько ОСОБА_5 після того, як їздив за проханням сина та його друга за інструментами.

З матеріалів вбачається, що відсутні докази, які б підтверджували, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП, оскільки інспектором поліції не надано відомостей про те, що він притягався протягом року до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме відсутня постанова суду про визнання його винним.

Диспозиція ч. 1ст. 130 КУпАП передбачає, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ч. 2 ст. 130 КУпАП встановлено, що повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

На це суд зазначає, що обєктивною стороною в даному правопорушенні є саме керування транспортним засобом, втім, як встановлено в судовому засіданні, відсутні жодні свідчення того, що правопорушника зупинили працівники поліції під час руху автомобіля, а саме транспортний засіб на момент зявлення працівників поліції перебував у статичному стані, дані обставини підтверджені відеозаписом.

Відповідно до роз'яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року (із змінами) «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані спяніння, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до ч.2 ст.62 Конституції України, ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, приймаючи до уваги пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, надавши оцінку показанням свідків, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП, оскільки належних, допустимих та несуперечливих доказів вчинення останнім правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП - суду не надано.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що провадження по вказаній справі підлягає закриттю, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 130, 247 п. 1, 284 п. 3 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч. 2 ст. 130 КУпАП України закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд.

Суддя С.М. Ткачова