Справа № 433/1500/17
Провадження № 33/782/208/17
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«07» листопада 2017 року м.Сєвєродонецьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Луганської області Руденко В.В.,

за участю захисника Носової Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Носової Юлії Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на постанову судді Троїцького районного суду Луганської області від 19 вересня 2017 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП ,-

В с т а н о в и в :
25 серпня 2017 року о 20.00 годині ОСОБА_1 в с.Н.Любомирка Рівненського району Рівненської області на вул.Нафтовиків керував транспортним засобом мотоблоком б/н з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, нестійка хода), від проходження медичного огляду на встановлення алкогольного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Постановою судді Троїцького районного суду Луганської області від 19 вересня 2017 року гр-на ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 320,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції захисник Носова Ю.М. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій вказує на незаконність судового рішення у зв`язку із порушенням судом норм матеріального та процесуального права, винесеного без дослідження доказів та без зазначення в резолютивній частині рішення, за яке саме правопорушення ОСОБА_1 визнаний винним та до нього застосовані адмінстягнення. Захисник вважає, що суд не мав права, відповідно до ст.283 КУпАП, за два правопорушення виносити одну постанову. Крім того, захисник в своїй скарзі зазначає, що судом в порушення вимог ст.283 КУпАП в постанові взагалі не зазначені відомості про транспортний засіб - мотоблок, яким керував ОСОБА_1 та не прийнято до уваги, що 25.08.2017р. останній на цьому автомобілі перевозив інших військовослужбовців, однак справу було направлено для розгляду не за місцем вчинення правопорушення, а за місцем реєстрації правопорушника до Луганської області. При цьому суд про дату та час розгляду справи повідомляв ОСОБА_1 не за місцем його військової служби, а за місцем проживання за адресою: смт.Троїцьке. Тому ОСОБА_1 не зміг особисто прийняти участь у судовому розгляді. Захисник вважає, що суд не з`ясував причин неявки правопорушника та повного встановлення обставин події, оскільки, як зазначає апелянт, ОСОБА_1 копії протоколу про адмінправопорушення не отримував і нічого в паперах не писав, лише одного разу розписався, довірившись працівникам поліції що «йому нічого не буде». Наполягає, що під час руху транспортного засобу ОСОБА_1 був у тверезому стані. Тому вважає, що у суду не було доказів про вчинення останнім правопорушення.

Також в апеляційній скарзі захисник, з посиланням на положення ст.260 КУпАП та «Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС від 07.11.2015р. №1395, звертає увагу на порушення працівниками поліції під час складання адмінпротоколу вимог закону щодо оформлення адмінматеріалів, оскільки до протоколу не додано підтверджень, що ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом, що він відмовився від проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинку автотранспорту чи в медичному закладі, та взагалі, на думку захисника, нічим не підтверджений стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 .

Захисник вважає, що суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені порушення закону, не оцінив в сукупності всі докази та невідповідність викладених в протоколу відомостей фактичним обставинам і виніс оскаржувану постанову, яка не відповідає вимогам процесуального закону. Тому захисник просить апеляційний суд скасувати постанову судді Троїцького районного суду Луганської області від 19 вересня 2017 року відносно ОСОБА_1 та закрити провадження у справі.

Крім того, апелянт порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що копію постанови судді Троїцького районного суду Луганської області від 19 вересня 2017 року було отримано матір`ю Голованьова поштою лише 04.10.2017р., яка проживає з ним разом, але не є особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Сам ОСОБА_1 проходить службу в ЗСУ, його військова частина розташована у м.Миколаїв і на час надходження постанови він знаходився за місцем служби. 13 жовтня 2017 року захисник ознайомився з матеріалами справи, та, оскільки 14-16 жовтня були вихідними днями, подав апеляційну скаргу з пропуском 10 денного строку оскарження. Тому просить апеляційний суд визнати поважною причину пропуску строку на апеляційне оскарження та поновити йому такий строк.

Перевіряючи заяву апелянта щодо причин пропуску строків на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції від 19.09.2017 року апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником…протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно з ч.1 ст.277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи.

Перевіркою матеріалів адміністративної справи встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу відносно ОСОБА_1 без участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 належним чином не повідомлявся. Копія постанови суду була направлена ОСОБА_1 поштою за місцем його реєстрації: АДРЕСА_1 та яку 04.10.2017 року отримала його мати, про що зазначено в апеляційній скарзі і це підтверджується поштовим повідомленням про вручення кореспонденції (а.с.9). 13 жовтня 2017 року до Троїцького суду із заявою про ознайомлення з матеріалами справи в інтересах ОСОБА_1 звернувся захисник Носова Ю.М. (а.с.12). Сама апеляційна скарга захисника, з урахуванням вихідних 14-16 жовтня 2017 року, подана до місцевого суду 17 жовтня 2017 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

За таких обставин апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи клопотання апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне скарження та вважає за можливе поновити цей строк.
В судове засідання апеляційної інстанції 02 та 07 листопада 2017 року особа, що притягається до відповідальності, ОСОБА_1 , не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки апеляційний суд не повідомив. Відповідно до положень ч.6 ст.294 КУпАП, неявка вказаної особи не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Вислухавши пояснення захисника, яка підтримала доводи поданої апеляційної скарзі у повному обсязі та наполягала на її задоволенні, дослідивши матеріалі справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно із положеннями статті 252 цього Кодексу орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, суд першої інстанції розглянув справу всупереч вимогам ст.268 КУпАП, без виклику особи, яка притягається до відповідальності, чим позбавив ОСОБА_1 права на захист, та виніс постанову з порушеннями вимог статей 252, 280, 283 цього Кодексу, не дослідивши належним чином матеріали справи та не давши належної оцінки наявним доказам.

За таких обставин апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника Носової Ю.М. про незаконність постанови суду першої інстанції у зв`язку із істотним порушенням процесуальних норм під час розгляду справи та необхідності її скасування.
Між тим, перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та оформлення самих матеріалів адміністративної справи з порушенням вимог закону, апеляційний суд вважає їх безпідставними та такими, що не відповідають матеріалам справи.

Так, з матеріалів справи та зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 25.08.2017р. вбачається, що його було складено з дотриманням вимог ст.256 КУпАП, з наданням можливості ОСОБА_1 дати особисті пояснення із зазначенням їх в протоколі про те, що він керував автомобілем та був зупинений поліцією, перед тим випив глоток гаража, від медогляду відмовився (а.с.3). Також протокол містить особистий підпис ОСОБА_1 про те, що йому були роз`яснені його права, передбачені ст.63 Конституції, ст.268 КУпАП, та йому було повідомлено про розгляд справи, який відбудиться у суді смт.Троїцьке.

Із письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вбачається, що 25.08.2017р. о 20.10 годині у їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на виявлення алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі м.Рівне (а.с.4).

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про наявність у справі доказів того, що ОСОБА_1 при обставинах, встановлених під час апеляційного розгляду, керував транспортним засобом мотоблоком б/н з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, нестійка хода), від проходження медичного огляду на встановлення алкогольного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, тобто його дії становлять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином апеляційний суд вважає, що доводи апелянта про невідповідність закону складеного протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та про відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.130 КУпАП, є безпідставними та задоволенню в цій частині не підлягають.
За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.8 ст.294 КУпАП, має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника Носової Ю.М. задовольнити частково, постанову судді Троїцького районного суду Луганської області від 19 вересня 2017 року скасувати та прийняти нову постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у межах, установлених цим Кодексом.
Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Апеляційний суд, вирішуючи питання про вид та розмір адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , відповідно до ст.ст.33-35 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягався, перебуває на військовій службі у ЗСУ, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також враховує підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення та вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строк на один рік.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП ,-

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника Носової Юлії Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Троїцького районного суду Луганської області від 19 вересня 2017 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати.

Постановити нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строк на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 320,00 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ В.В. РУДЕНКО