Справа № 127/6941/17
Провадження № 33/772/495/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач: Ковальська І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2017 р. м. Вінниця

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Вінницької області ОСОБА_2, за участю ОСОБА_3, який притягається до адміністративної відповідальності, та його захисника адвоката ОСОБА_4, розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 10 травня 2017 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 10 травня 2017 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП та піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу розміром 20400 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Як зазначено у постанові, 03.03.2017 р. о 21.20 год. на лісовій дорозі біля с. Степашки Гайсинського району водій ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, скасувати постанову, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставин справи, допустив грубі порушення норм матеріального та процесуального права.

Повідомлення про розгляд справи направлені ОСОБА_3 за невірною адресою, а саме вул. К.Маркса, 20/155, в той час як останній проживає ІНФОРМАЦІЯ_1. Жодної судового повістки ОСОБА_3 не отримував. Копію судового рішення отримано в суді 31 травня 2017 року за заявою адвоката.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що протокол складено працівниками поліції у відсутність ОСОБА_3 Висновок лікаря про стан спяніння складений ще до зупинення ОСОБА_3 працівниками поліції. В матеріалах справи наявна лише його копія. Окрім того, справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП була закрита 11 травня 2017 року за відсутності складу правопорушення, а тому підстав для визнання його підзахисного винуватим за ч. 2 ст. 130 КУпАП у суду не було.

Заслухавши виступ ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_4, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущений скаржником з поважних причин, тому необхідно його поновити, а апеляційну скаргу слід задовільнити з наступних підстав.

Статтею 280 КУпАП передбачено, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернуто увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Доводи апелянта знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції допустив порушення вимог ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом.

Судом першої інстанції було встановлено, що в діях ОСОБА_3 наявні ознаки порушення вимог п. 2.9а ПДР України, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія БР № 178246, дії ОСОБА_3 охоплюються складом правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом з стані алкогольного сп'яніння, вчинене повторно протягом року, що підтверджується висновком медичного огляду № 28 від 03.03.2017 року. Також суд зазначив, що ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Однак вказані висновки суду суперечать матеріалам справи та спростовуються доказами, наданими апелянтом.

3 березня 2017 року щодо ОСОБА_3 було складено два протоколи про адміністративне правопорушення: перший протокол серії БР № 178245 за керування в стані алкогольного спяніння о 13.50 год. 3 травня 2017 року та кваліфіковано дії особи за ч. 1 ст. 130 КУпАП та другий протокол серії БР № 178246 за керування в стані алкогольного спяніння о 21.20 год. 3 травня 2017 року, дії водія кваліфіковані за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

11 травня 2017 року Вінницьким міським судом прийнято рішення про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження у справі за протоколом серії БР № 178245 закрито, а тому кваліфікація його дій у даній справі за ч. 2 ст. 130 КУпАП є невірною, оскільки ОСОБА_3 не вчиняв повторно протягом року будь-якого з порушень, передбачених частиною першою вказаної статті.

Як на доказ винуватості ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 130 КУпАП суд першої інстанції послався на висновок лікаря Гайсинської ЦРЛ щодо результатів медичного огляду ОСОБА_3 з метою виявлення стану спяніння № 28, складений 3 березня 2017 року о 17 год. 45 хв.

При цьому судом не взято до уваги, що до справи долучена лише копія медичного висновку, адже оригінал долучений до іншої адміністративної справи по протоколу серія БР № 178245 від 03.03.2017 року.

Згідно копії висновку, огляд на стан спяніння ОСОБА_3 було проведено о 17.45 год. 3 березня 2017 року, тобто ще до того як його зупинили працівники поліції та склали протокол серії БР № 178246 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, а не після зупинки водія, який керує транспортним засобом.

Відповідно до п. 8, 9 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, обов'язок поліцейського оформити направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп'яніння за встановленою формою і доставити водія до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог вказаної інструкції, вважаються недійсними.

Після зупинки працівниками поліції транспортного засобу, яким керував ОСОБА_3, та виявлення підстав для проведення медичного огляду на стан спяніння, водій до закладу охорони здоров'я для проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейським не направлявся, його огляд на стан сп'яніння протягом двох годин з моменту виявлення для цього підстав не здійснювався, а натомість поліцейський долучив до адміністративного матеріалу копію висновку Гайсинської ЦРЛ № 28 від 03.03.2017 року, який був складений 03.03.2017 року о 17 год. 45 хв. та не міг бути доказом того, що ОСОБА_3 03.03.2017 року о 21 год 20 хв. перебував у стані алкогольного сп'яніння.

З наведеного вбачається, що приймаючи рішення у справі, суд допустив грубі порушення норм процесуального права.

Справа про адміністративне правопорушення не містить доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, а тому постанова місцевого суду підлягає касуванню, а провадження у справі закриттю у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 10 травня 2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, стосовно ОСОБА_3 закрити підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: (підписи)

Згідно з оригіналом.

Суддя: