Справа №: 310/7952/16-п
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 березня 2017 року м. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд у складі:

суддя Богомолова Л.В.

при секретарі Рибалка Н.М.

за участю захисника ОСОБА_1

за участю потерпілого ОСОБА_2

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_3, працюючого в Бердянській міській раді головою міської ради,

у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Бердянського міськрайонного суду від Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини надійшли шість адміністративних протоколів відносно ОСОБА_3 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.212 -3 КУпАП , а саме:

1.протокол про адміністративне правопорушення від 25.10.2016 року відносно ОСОБА_3 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.212 -3 КУпАП за необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом за те, що ОСОБА_2 подав до ради запит від 20.07.2016 року щодо надання інформації про те, чи має ОСОБА_4 та інші працівники виконавчого комітету та інших структурних підрозділів Бердянської міської ради диплом Бердянського інституту підприємництва з кваліфікацією юрист-менеджер (із наданням копії диплому) із зазначенням прізвищ, імен, по батькові, посад відповідних працівників.

У відповідь на запит від 20.07.2016 року листом від 26.07.2016 року вих. № 0475/01-0449/ПІ за підписом голови Бердянської міської ради ОСОБА_3 ОСОБА_2 не було надано запитуваної інформації у зв'язку з віднесенням її до конфіденційної, що є порушенням вимог ч.2 ст.212-3 КОАП України.

2.протокол про адміністративне правопорушення від 25.10.2016 року відносно ОСОБА_3 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.212 -3 КУпАП за необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом за те, що ОСОБА_2 подав до ради запит від 26.08.2016 року щодо надання інформації про те, чи має ОСОБА_4 та інші працівники виконавчого комітету та інших структурних підрозділів Бердянської міської ради диплом Бердянського інституту підприємництва з кваліфікацією юрист-менеджер (із наданням копії диплому) із зазначенням прізвищ, імен, по батькові, посад відповідних працівників.

У відповідь на запит від 26.08.2016 року листом від 01.09.2016 року вих. № 0554/01-0529/ПІ за підписом голови Бердянської міської ради ОСОБА_3 ОСОБА_2 не було надано запитуваної інформації у зв'язку з віднесенням її до конфіденційної, що є порушенням вимог ч.2 ст.212-3 КОАП України.

3. протокол про адміністративне правопорушення від 25.10.2016 року відносно ОСОБА_3 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.212 -3 КУпАП за необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом за те, що ОСОБА_2 подав до ради запит від 23.03.2016 року щодо надання інформації про наявність у виконавчому комітеті Бердянської міської ради і в його структурних підрозділах посадових осіб місцевого самоврядування з кваліфікацією юрист - менеджер Бердянського інституту підприємництва (із зазначенням прізвища, імені, по батькові таких спеціалістів, посад, які вони займають, і з якої дати вони займають відповідні посади).

У відповідь на запит від 23.03.2016 року листом від 30.03.2016 року вих. № 0164/01-0147/ПІ за підписом Бердянського міського голови ОСОБА_3 потерпілому було відмовлено у наданні запитуваної інформації з посиланням на те, що запитувана інформація є конфіденційною відповідно до частини другу статті 11 Закону України «Про інформацію» та рішення Конституційного Суду України від 20.01.2012 року № 1-9/2012 року, що є порушенням вимог ч.2 ст.212-3 КОАП України.

4. протокол про адміністративне правопорушення від 13.12.2016 року відносно ОСОБА_3 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.212 -3 КУпАП за необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом за те, що ОСОБА_2 подав до ради запит від 20.07.2016 року щодо надання інформації про укладення договорів Бердянською міською радою з адвокатським бюро ОСОБА_5 на надання правової допомоги за період з 01.12.2015 року по 02.07.2016 року та копій таких договорів.

У відповідь на запити від 20.07.2016 року листом від 26.07.2016 року вих. № 0476/01-0452/ПІ за підписом голови Бердянської міської ради ОСОБА_3 потерпілому не було надано запитуваної інформації у зв'язку з віднесенням її до таємної, що є порушенням вимог ч.2 ст.212-3 КОАП України.

5. протокол про адміністративне правопорушення від 13.12.2016 року відносно ОСОБА_3 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.212 -3 КУпАП за необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом за те, що ОСОБА_2 подав до ради запит від 04.07.2016 року 0383/ПІ щодо надання інформації про те, чи працював в структурних підрозділах виконавчого комітету Бердянської міської ради ОСОБА_1 та щодо надання копій договорів та актів виконаних робіт.

У відповідь на запит від 04.07.2016 року листом від 08.07.2016 року вих. №0399/01-0383/ПІ за підписом голови Бердянської міської ради ОСОБА_3 потерпілому не було надано запитуваної інформації у зв'язку з віднесенням її до інформації з обмеженим доступом, що є порушенням вимог ч.2 ст.212-3 КОАП України.

6. протокол про адміністративне правопорушення від 13.12.2016 року відносно ОСОБА_3 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.212 -3 КУпАП за необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом за те, що ОСОБА_2 подав до ради запит від 04.07.2016 року 0383/ПІ щодо надання інформації про те, чи працював в структурних підрозділах виконавчого комітету Бердянської міської ради ОСОБА_1 та щодо надання копій договорів та актів виконаних робіт.

У відповідь на запит від 04.07.2016 року листом від 08.07.2016 року вих. №0399/01-0383/ПІ за підписом голови Бердянської міської ради ОСОБА_3 потерпілому не було надано запитуваної інформації у зв'язку з віднесенням її до інформації з обмеженим доступом, що є порушенням вимог ч.2 ст.212-3 КОАП України.

Протоколи про адміністративне правопорушення складені однією і тією посадовою особою відносно однієї особи за однією статтею Кодексу про адміністративні правопорушення, тому вони у відповідності до ст.36 КпАП України підлягають обєднанню в одне адміністративне провадження : адміністративні провадження № 310/7952/16 провадження 3/310/64/17, № 310/332/17 провадження 3/310/200/17, № 310/7952/16 провадження 3/310/66/17, № 310/332/17 провадження 3/310/201/17, № 310/332/17 провадження 3/310/198/17, № 310/332/17 провадження 3/310/199/17 обєднати в одне адміністративне провадження під № 310/7952/16 провадження 3/310/64/17.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 просить закрити адміністративні провадження на підставі ст.247 КпАП України за відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на підстави, які викладені у письмовому запереченні.

Потерпілий ОСОБА_2 просить ОСОБА_3 визнати винним за ч.2 ст.212-3 КоАП України, зобовязати ОСОБА_3 надати йому інформацію за його запитами, а також стягнути на його користь моральну та матеріальну шкоду.

Вислухавши думку захисника ОСОБА_1, думку потерпілого ОСОБА_2, вивчивши матеріали адміністративного провадження, суд приходить до наступного:

З матеріалів адміністративного провадження вбачається, що ОСОБА_3 є міським головою Бердянської міської ради Запорізької області.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес, визначається Законом від 13 січня 2011 року № 2939-VI "Про доступ до публічної інформації" (далі - Закон № 2939-VI).

Відповідно до частин першої та другої статті 6 цього Закону до публічної інформації з обмеженим доступом відноситься:

1) конфіденційна інформація;

2) таємна інформація;

3) службова інформація.

Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог:

1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;

2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;

3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Жашківської районної ради Черкаської області щодо офіційного тлумачення положень частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України № 2-рп/2012 від 20.01.2012 року визначено, що відповідно до частин першої, другої статті 32 Основного Закону України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України; не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Зазначеним вимогам Конституції України кореспондують положення законодавства України, якими передбачено, що: збирання, зберігання, використання і поширення інформації про особисте життя фізичної особи без її згоди не допускаються, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (абзац другий частини першої статті 302 Цивільного кодексу України); поширення персональних даних без згоди субєкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (частина друга статті 14 Закону України "Про захист персональних даних" від 1 червня 2010 року № 2297-VI (далі - Закон № 2297); конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом (частина друга статті 21 Закону України "Про інформацію" від 2 жовтня 1992 року № 2657-ХІІ зі змінами (далі - Закон № 2657); розпорядники інформації, які володіють конфіденційною інформацією, можуть поширювати її лише за згодою осіб, які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди - лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (частина друга статті 7 Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13 січня 2011 року № 2939-VI (далі - Закон № 2939).

Таким чином, лише фізична особа, якої стосується конфіденційна інформація, відповідно до конституційного та законодавчого регулювання права особи на збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації має право вільно, на власний розсуд визначати порядок ознайомлення з нею інших осіб, держави та органів місцевого самоврядування, а також право на збереження її у таємниці.

Конституційне та законодавче регулювання права на невтручання в особисте та сімейне життя узгоджується із міжнародно-правовими актами: ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року , Міжнародним пактом про громадянські і політичні права 1966 року.

Таким чином, Конституційний Суд України, даючи офіційне тлумачення частин першої, другої статті 32 Конституції України, вважає, що інформація про особисте та сімейне життя особи (персональні дані про неї) - це будь-які відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована, а саме: національність, освіта, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоровя, матеріальний стан, адреса, дата і місце народження, місце проживання та перебування тощо, дані про особисті майнові та немайнові відносини цієї особи з іншими особами, зокрема членами сімї, а також відомості про події та явища, що відбувалися або відбуваються у побутовому, інтимному, товариському, професійному, діловому та інших сферах життя особи, за винятком даних стосовно виконання повноважень особою, яка займає посаду, повязану зі здійсненням функцій держави або органів місцевого самоврядування. Така інформація про фізичну особу та членів її сімї є конфіденційною і може бути поширена тільки за їх згодою, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

У своєму Рішенні Конституційний Суд України у справі за конституційним поданням Жашківської районної ради Черкаської області щодо офіційного тлумачення положень частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України прийшов до висновку, що інформацією про особисте та сімейне життя особи є будь-які відомості та/або дані про відносини немайнового та майнового характеру, обставини, події, стосунки тощо, повязані з особою та членами її сімї, за винятком передбаченої законами інформації, що стосується здійснення особою, яка займає посаду, повязану з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень. Така інформація про особу є конфіденційною. Збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя. Таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Згідно Закону України «Про доступ до публічної інформації» № 2939-VI від 13.01.2011 року зі змінами та доповненнями - розпорядники інформації, визначені частиною першою статті 13 цього Закону, які володіють конфіденційною інформацією, можуть поширювати її лише за згодою осіб, які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди - лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (частина друга статті 7 Закону № 2939-VI).

Вказані положення узгоджуються з положеннями частини другої статті 32 Конституції України, відповідно до якої не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Умови, за яких можливо поширити конфіденційну інформацію, також передбачені частиною першою статті 29 Закону України "Про інформацію" , відповідно до якої інформація з обмеженим доступом може бути поширена, якщо вона є суспільно необхідною, тобто є предметом суспільного інтересу, і право громадськості знати цю інформацію переважає потенційну шкоду від її поширення.

Вбачається, що з урахуванням положень частини другої статті 7 Закону № 2939-VI та частини другої статті 32 Конституції України суспільними інтересами (інтерес громадськості), у яких конфіденційна інформація може бути поширена, є лише інтереси національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Вимога частини першої статті 29 Закону України "Про інформацію" щодо встановлення переваги потенційної шкоди від поширення конфіденційної інформації над правом громадськості знати її відображає принцип пропорційності обмеження права, який є аспектом принципу верховенства права, передбаченого статтею 8 Конституції України і через призму якого досліджується правомірність будь-якого обмеження права, в тому числі права на отримання інформації.

Таким чином, суд вважає, що інформація про те, чи має ОСОБА_4 та інші працівники виконавчого комітету та інших структурних підрозділів Бердянської міської ради диплом Бердянського інституту підприємництва з кваліфікацією юрист-менеджер (із наданням копії диплому) із зазначенням прізвищ, імен, по батькові, посад відповідних працівників, інформація про наявність у виконавчому комітеті Бердянської міської ради і в його структурних підрозділах посадових осіб місцевого самоврядування з кваліфікацією юрист - менеджер Бердянського інституту підприємництва (із зазначенням прізвища, імені, по батькові таких спеціалістів, посад, які вони займають, і з якої дати вони займають відповідні посади), інформація про укладення договорів Бердянською міською радою з адвокатським бюро ОСОБА_5 на надання правової допомоги за період з 01.12.2015 року по 02.07.2016 року та копій таких договорів, інформація про те, чи працював в структурних підрозділах виконавчого комітету Бердянської міської ради ОСОБА_1 ( який є адвокатом та має свідоцтво про на право зайняття адвокатською діяльністю) та щодо надання копій договорів та актів виконаних робіт, є конфіденційною.

Згідно Постанови Вищого адміністративного суду України « Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації» № 10 від 29.09.2016 року - відповідно до частини першої статті 5 та частини першої статті 12 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільський, селищний, міський голова (далі - міський голова) входить до системи місцевого самоврядування і є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об'єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста.

Конституційний Суд України у пункті 4 Рішення від 6 липня 1999 року № 7-рп/99 роз'яснив, що міський голова як особа, що має представницький мандат, виступає від імені виборців, зокрема представляє територіальну громаду, міську раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об'єднаннями громадян тощо; звертається до суду з питань визнання незаконними актів відповідних органів місцевого самоврядування, місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій, які обмежують права та інтереси територіальної громади, а також повноваження ради та її органів; укладає від імені територіальної громади, міської ради та її виконавчого комітету договори відповідно до законодавства (частина третя статті 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"). Виконання цих функцій та повноважень має місце тому, що виборці обрали його і наділили мандатом (тобто дорученням).

З наведеного випливає, що міський голова хоча й входить до системи місцевого самоврядування, однак не є органом місцевого самоврядування - сільською, селищною, міською радою або їх виконавчим органом, а тому не володіє публічною інформацією і в розумінні пункту 1 частини першої статті 13 Закону № 2939-VI не може бути її розпорядником. У зв'язку з цим міський голова не може бути належним відповідачем у спорі щодо надання доступу до публічної інформації за інформаційним запитом.

Згідно ст. 251 КпАП України - доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 256 КпАП України - упротоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Як вбачається з протоколів про адміністративне правопорушення, протоколи про адміністративні правопорушення не відповідають вимогам ст..256 КпАП України.

Крім того, суд приймає до уваги, що Уповноваженою особою з прав людини складено два адміністративних протоколу від 13.12.2016 року відносно ОСОБА_3 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.212 -3 КУпАП за необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом за те, що ОСОБА_2 подав до ради запит від 04.07.2016 року щодо надання інформації про те, чи працював в структурних підрозділах виконавчого комітету Бердянської міської ради ОСОБА_1 та щодо надання копій договорів та актів виконаних робіт та у відповідь на запит від 04.07.2016 року листом від 08.07.2016 року вих. №0399/01-0383/ПІ за підписом голови Бердянської міської ради ОСОБА_3 потерпілому не було надано запитуваної інформації у зв'язку з віднесенням її до інформації з обмеженим доступом, що суперечить вимогам ст.61 Конституції України.

Відповідно до положень ч.1 ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до ст.247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Суд вважає, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.212-3 ч.2 КпАП України.

У звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_3 суд не дає оцінки клопотанням ОСОБА_2 щодо зобовязання ОСОБА_3 надати йому інформацію на його запити та стягнути з останнього матеріальну та моральну шкоду.

Суд приймає до уваги, що у відповідності до ст.38 КпАП України на час надходження адміністративних справ до Бердянського міськрайонного суду строк притягнення минув.

За таких обставин суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212-3 КУпАП, тому провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно нього підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_3 за ч.2 ст. 212-3 КпАП України закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Бердянського

міськрайонного суду ОСОБА_6