Справа № 446/1393/17
Провадження № 3/446/419/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2017 року м.Кам'янка-Бузька

Суддя Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області Котормус Т. І., розглянувши матеріали, які надійшли від Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Львові про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: с. Хренів, Кам»янка-Бузького району, громадянина України, українця, безробітного, одруженого, такого, що має на утриманні одну малолітню дитину,

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП, якому роз'яснені права за ст. 268 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

01 серпня 2017 року о 00:05 год. на автодорозі Київ-Чоп М-06 512 км. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «KIA RIO», державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги пункту 2.9а Правил дорожнього руху України. Зазначеними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовове засідання ОСОБА_1 з'явився та пояснив, що 31 липня 2017 р. близько 20.00 год. його знайомий ОСОБА_2 запросив його додому, де пригостив пивом з нагоди народження у нього 30 липня 2017 р. дочки. Після того, як вони розпили по одній пляшці пива обємом 0,5 л., близько 21.00 год. він пішов додому. Цього ж вечора близько 23.30 год. у його дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, піднялась температура, його дружина дала їй ліки, а потім вирішили поїхати власним транспортним засобом до найближчого медичного закладу, не викликаючи бригади швидкої медичної допомоги, оскільки така приїжджає зі значними затримками. По дорозі він зупинився, щоб підвести свого знайомого ОСОБА_4 Рухаючись далі, автомобіль під його керуванням зупинив патрульний поліцейський, запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного спяніння і за результатами огляду в нього було виявлено наявність алкоголю в крові з показником 0,95 проміле. Відносно нього було складено адміністративний протокол, після чого він з дружиною та дитиною поїхали додому, а наступного дня дружина з дитиною відвідали лікаря. Зазначає, що в даному випадку він діяв в межах крайньої необхідності, оскільки віз в медичний заклад хвору дитину, а тому просив закрити дану адміністративну справу закрити.

ОСОБА_1 та його захисник ОСОБА_5 подали також письмове клопотання про долучення доказів, виклик свідків та відкладення розгляду справи.

Вирішуючи таке клопотання, суд задовольняє його в частині долучення письмових доказів, в іншій частині відмовляє, оскільки на переконання суду клопотання про виклик свідків є безпідставним, так як обставини справи ніким не заперечуються, а можливість забезпечення свідків у наступне судове засідання та відкладення судового засідання спрямовані на затягування розгляду справи, причому враховуючи, що про відкладення ОСОБА_1 клопоче вже вдруге.

Відтак, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, перевіривши та дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Вказане правопорушення підтверджується наступними матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 001670 від 01.08.2017 р., даними приладу Drager Alkotest ARHK 0049 від 01.08.2017 р. 00.12 год., згідно яких за результатами тестування на алкоголь у ОСОБА_1 виявлено 0,95 % проміле, актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому в присутності двох свідків зафіксовано результати проходження тестування на алкоголь ОСОБА_6 проба позитивна 0,95%, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, які засвідчили проходження ОСОБА_1 огляду на стан спяніння за допомогою технічного засобу та позитивний результат такого огляду (0,95 %).

Зазначені результати огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння проведені з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 № 1452/735, а тому такі, поряд з іншими доказами, приймаються судом як достатні дані, які вказують на наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оцінюючи пояснення ОСОБА_1, який не заперечив, що дійсно перебував у стані алкогольного спяніння, однак вимушений був керувати автомобілем, оскільки віз хвору дитину в медичний заклад, а отже вважає, що діяв в стані крайньої необхідності, суд вважає такими, що спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене.

Так, відповідно до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Як встановлено судом, зокрема з пояснень самого ОСОБА_1 він мав змогу викликати бригаду швидкої медичної допомоги для хворої дочки, однак не зробив цього, вважаючи, що така вчасно не приїде. Разом з тим, вказуючи на таку крайню необхідність доставлення дитини до лікарні, після складання відносно нього адміністративного протоколу, він повернувся додому, а за медичною допомогою так і не звертались, звернулись лише наступного дня. Окрім того, з пояснень ОСОБА_1 видно, що того ж дня, він по дорозі в лікарню, ще підвозив свого знайомого ОСОБА_4

Відтак, суд дійшов висновку, що адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП не було вчинене ОСОБА_1 в стані крайньої необхідності, так як за встановлених обставин у нього не існувало такої небезпеки, яка б не могла бути усунута іншими засобами, окрім як доставлення його дитини до лікарні лише ним самим. Окрім цього, як зазначив сам ОСОБА_1 стан здоровя його дитини не був критичним, госпіталізації не потребувала, а достатнім було надання їй медичної допомоги самими батьками, застосувавши медичний препарат «Нурофен». Разом з тим, суд вважає, що керуючи автомобілем в стані алкогольного спяніння ОСОБА_1 навпаки свідомо наражав на небезпеку не лише себе, а й свою сімю, зокрема дитину, яка їхала з ним, та інших учасників дорожнього руху.

Відповідно до пункту 2.9а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Всебічно, повно і обєктивно дослідивши всі обставини справи у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_1 порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001р. та в його діях є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного спяніння.

При накладенні адміністративного стягнення, судом береться до уваги характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, який позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні малолітню дитину, відсутність помякшуючих та обтяжуючих покарання обставин, а тому, ОСОБА_1. необхідно піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на один рік.

Крім цього, із ОСОБА_1 потрібно стягнути судовий збір у розмірі 320 грн.

Керуючись ч.1 ст. 130, ст. ст. 283, 284 КУпАП, Законом України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 320 грн.

Постанова може бути пред'явлена до виконання протягом трьох місяців, що обчислюється з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Львівської області через Камянка-Бузький районний суд Львівської області прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Суддя