Справа № 33/777/411/17
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

02.10.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Мишинчук Н.С., з участю особи яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката ОСОБА_2 розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу останнього на постанову Міжгірського районного суду Закарпатської області від 4 травня 2017 року.

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 а, Міжгірського району, Закарпатської області, не працюючого, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу 10 200 грн та позбавлення прав керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 320 грн. судового збору.

За постановою судді Бобонич Р.І. визнаний винним у тому, що він 20 квітня 2017 року біля 01 год. 10 хв. в смт. Міжгіря по вул.. О. Ігнатишина керував транспортним засобом Мерседес-Бенц «Спринтер» д.н.з. НОМЕР_1, після його зупинки за порушення ПДР, водій відмовився пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 у звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Апелянт заперечує факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння та керування ним транспортним засобом. Вважає, що при розгляді справи суд не вірно встановив фактичні обставини, неправильно оцінив докази, що стало наслідком безпідставного притягнення ОСОБА_1 до відповідальності. Вказує, що в основу доведеності винуватості ОСОБА_1 суд поклав протокол про адміністративне правопорушення, проте такий не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки не підписаний особо щодо якої він складений, з цього приводу відсутнє застереження про відмову від підписання, така відмова не засвідчена підписами свідків, його копія ОСОБА_1 не вручена, не розяснено права та обовязки передбачені ст. 268 КУпАП, більше того останні запевнили ОСОБА_3І, який наполягав на присутності захисника при оформленні протоколу, що участь такого не потрібна, неправильно вказано пункт ПДР України, який порушила особа, вважає, що за фактичним обставинами особі слід було б ставити у вину не порушення п. 2.5 ПДРУ, а порушення п. 8 «Порядку направлення водіїв для проведення огляду на стан спяніння…». Такі недоліки протоколу, на думку захисника є очевидними підставами для його повернення органу, яким він складений для належного оформлення. Окрім того, вважає, що працівниками поліції не була дотримана процедура проведення огляду на стан спяніння ОСОБА_1 Вказує, що у справі відсутній акт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння в присутності двох свідків. Враховуючи вищенаведене, підсумовує, що обєктивних, належних та допустимих доказів, які достовірно ствердили, що його довіритель керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння немає.

Апелянт також заявив клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження. Обґрунтовує тим, що про розгляд справи суд його належним чином не повідомив, справу розглянув у його відсутності, тим самим позбавивши можливості реалізувати своє право на захист.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, свідка ОСОБА_4, доводи захисника ОСОБА_2 в підтримання апеляційних доводів, вивчивши матеріали справи, подані апелянтом письмові докази, що стосуються події, перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційна скарга підлягають задоволенню з таких підстав.

З наданих суду доказів, убачається, що строк апеляційного оскарження особою пропущений внаслідок перебування за межами країни, відтак апеляційний суд вважає його пропущеним з поважних причин, тому поновлює.

Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта ОСОБА_2 про те, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно пункту 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року), огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Пунктом 7 цієї Інструкції, передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Відповідно до п. п. 5, 6, 7 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затвердженої Наказом МВС № 1395 від 07.11.2015), у разі проведення огляду на стан сп'яніння в закладах охорони здоров'я висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану сп'яніння). Якщо водій транспортного засобу відмовився від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. При цьому не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Разом з тим, з матеріалів справи не вбачається, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів та, що останній відмовився від проходження цього огляду, чи не погодився з результатами проведеного огляду, у звязку з чим було прийнято рішення про проведення такого огляду у закладі охорони здоровя. Вбачається, що ОСОБА_1 було доставлено до закладу охорони здоровя, однак і там він заперечив проти проведення освідування його на стан спяніння, і як наслідок працівниками поліції було складено відповідний протокол, проте такий за своїм змістом не відповідає вимогам закону, оскільки складений у відсутності двох свідків.

Цих обставин суд першої інстанції не врахував та постановив рішення на протоколі, який з урахуванням положень ст. 251 КУпАП не відповідав вимогам ст. 256 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1, будучи присутнім 14.07.2017, заперечив факт керування автомобілем та пояснив, що в момент коли до нього підійшли працівники поліції його автомобіль був технічно несправний та перебував у нерухомому стані, і він та ще декілька його друзів намагались його штовхнути, при цьому за кермом перебував його знайомий ОСОБА_4. На вимогу працівників поліції предявити права водія та пройти відповідний огляд на стан спяніння він відмовився, оскільки не керував автомобілем, а отже вважав, що не зобовязаний цього робити. В наступному вони проїхали до відділку поліції, де на нього було складено відповідні протоколи. Зважаючи на те, що наступного дня в нього була запланова поїздка за кордон, він відповідав за доставку бригади працівників на роботу, змушений був погодитися зі складеними протоколами та сплатив відповідні штрафи, оскільки йому не повертали автомобіль та документи на нього.В підтвердження цього подав докази перетину ним кордону 21.04.2017 цим же автомобілем на територію Росії, а також 03.05.2017.

Свідок ОСОБА_4 будучи попередженим про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів дав аналогічні пояснення, що й ОСОБА_1 та підтвердив апеляційному суду факт його перебування за кермом автомобіля, належного ОСОБА_1. Вказав, що дійсно в той вечір він, ОСОБА_1 та ще декілька їх друзів( ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ) разом відпочивали в кафе, після чого вирішили поїхати на автомийку, оскільки ОСОБА_1 мав їхати наступного дня закордон. Автомобіль не заводився, вони намагались його штовхнути, він сидів за кермом, в цей момент до нього підійшли працівники поліції та попросили свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, на що він повідомив їм, що він не власник машини, тоді вони обійшли автомобіль, і інспектор поліції ОСОБА_8 побачивши ОСОБА_1 , сказав йому, що він"попав" та пригрозив, що " йому покаже". Ні йому, ні ОСОБА_1 на місці зупинки не пропонували дути в драгер, а відразу почали вимагати пройти огляд на стан спяніння у лікарні, хоча ОСОБА_1 чітко їм заявив, що не керує автомобілем. В наступному їх було доправлено до відділку поліції для складення відповідного протоколу, там же він підписав документи надані працівниками поліції, проте їх змісту не читав. Вже згодом йому стало відомо, що було написано у підписаних ним поясненнях, але це не відповідає дійсності.

На неодноразові виклики в апеляційний суд інспектор Легош І.І. не з`явився.

Оцінюючи здобуті докази, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, не доведена. Жодними доказами не було встановлено, що ОСОБА_1 під час зупинки транспортного засобу керував ним, а отже він вправі був відмовитися від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, визначені даною нормою закону, які мають значення для правильного вирішення справи.

Оскільки суд першої інстанції докази у справі ретельно не перевірив, не дав оцінку протоколу та доданим до нього матеріалам, а розглянувши справу без участі особи, належним чином фактичні обставини справи не з`ясував, що й слугувало винесненню ним необгрунтованої постанови, тому така підлягає скасуванню, а провадження в справі- закриттю за відсутності події і складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Міжгірського рвйонного суду Закарпатської області про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП- у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя :