Справа № 740/4068/17 Головуючий у 1 інстанції Ковальова Т. Г.
Провадження № 33/795/528/2017
Категорія - ст. 85 ч. 2 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2017 року місто Чернігів

Суддя Апеляційний суд Чернігівської області Акуленко С.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09 листопада 2017 року, -

У С Т А Н О В И В :

Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09 листопада 2017 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця с. Низи Ніжинського району Чернігівської області, непрацюючого, який проживає по АДРЕСА_1

визнаний винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 85 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. з конфіскацією незаконно добутих об'єктів тваринного світу.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір 320 грн. на користь держави.

02 жовтня 2017 року о 21 год. 15 хв. в адмінмежах Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області ОСОБА_2 разом з ОСОБА_3 перевозили в колясці мотоцикла «Дніпро МТ-11», державний номерний знак НОМЕР_1, двох незаконно добутих зайців, а також у колясці виявлено дві стріляні гільзи 16 калібру від мисливської рушниці, що свідчить про порушення ним передбачених ст. 12, ч. 1, ч. 2 ст. 20 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» правил полювання, а саме полювання без належного дозволу у заборонений час.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову районного суду та закрити провадження по справі в зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням ст. 256 КУпАП, зокрема не зазначено місце скоєння правопорушення, не вказаний розмір заподіяної шкоди, а довідка про завдання матеріальної шкоди додано вже після складання протоколу. Також, не зазначено статтю Закону України «Про мисливське господарство та полювання», яка була ним порушена. Вказує, що зайців йому дав не знайомий чоловік за допомогу, але сам він не полював.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 85 КУпАП особа притягується до адміністративної відповідальності, в разі повторного порушення правил полювання (полювання без належного на те дозволу, в заборонених місцях, у заборонений час, забороненими знаряддями або способами, на заборонених для добування тварин) чи таке, яке мало наслідком добування, знищення або поранення тварин.

Полювання здійснюється за певними правилами, які встановлюються такими нормативно-правовими актами, як Закон України «Про мисливське господарство та полювання» від 22 лютого 2000 pоку, Інструкцією про порядок видачі ліцензій на добування мисливських тварин та порядок здійснення полювання на цих тварин та інших прийнятих відповідно до зазначеного закону нормативних документів.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про мисливське господарство та полювання» з метою раціонального використання мисливських тварин, охорони диких тварин, а також середовища їх перебування забороняється транспортування або перенесення добутих тварин чи їх частин без відмітки цього факту у щорічній контрольній картці обліку добутої дичини і порушень правил полювання, а також у дозволі на їх добування.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 вказаного Закону дії, зазначені в пунктах 1-8 цієї статті, відповідно до законодавства кваліфікуються як незаконне полювання.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_2 разом з ОСОБА_3 перевозили в колясці мотоцикла «Дніпро МТ-11», державний номерний знак НОМЕР_1, двох незаконно добутих зайців.

Відповідно до ч. 1. ст. 1 ЗУ «Про мисливське господарство та полювання», продукція полювання - добуті шляхом полювання або придбані

(набуті) будь-яким іншим шляхом туші мисливських тварин, їх частини (м'ясо, субпродукти, шкури, роги, черепи, ікла тощо), а також відловлені, живі, мисливські тварини.

Відповідно до матеріалів справи, у ОСОБА_2 відсутня щорічної контрольної картки обліку добутих тварин, що унеможливлювало перевезення останнім дичини, що само по собі є порушенням чинного законодавства.

Аналізуючи вказані норми закону та матеріали справи, суд вважає, що твердження ОСОБА_2, що у рішенні суду не зазначено статтю Закону України «Про мисливське господарство та полювання», яка була ним порушена, є безпідставними та абсурдними, оскільки дані норми чітко вказані в рішенні суду першої інстанції та їм даний належний аналіз.

З аналізу вищевикладеного, суд приходить до переконання, що за вказаних обставин мало місце порушення правил полювання, яке мало наслідком добування тварин, як про те вказано у диспозиції ч. 2 ст. 85 КУпАП.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_2 у порушенні вимог законодавства про мисливське господарство та полювання та вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 85 КУпАП, за зазначених у постанові суду обставин, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами.

Протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 85 КУПАП, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, тому доводи ОСОБА_2 з даного приводу, також, є безпідставними.

Посилання ОСОБА_2, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутня інформація щодо місця його складання та місця вчинення правопорушення, суд також вважає необґрунтованими.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що він складений 02 жовтня 2017 року в с. Вертіївка Ніжинського району. Також, місцевим судом, зазначено, що місце вчинення правопорушення є адміністративні межах Вертіївської сільської ради, Ніжинського району Чернігівської області.

Твердження ОСОБА_2, що не вказаний розмір заподіяної шкоди, а довідка про завдання матеріальної шкоди додано вже після складання протоколу, суд також вважає такими, що не заслуговують на уваги, по причині того, що розмір заподіяної шкоди не є вирішальним при вирішенні питання про наявність складу адміністративного правопорушення. ЇЇ надання пізніше часу складання протоколу не вичерпує наявний склад адміністративного правопорушення у ОСОБА_2

Адміністративне стягнення ОСОБА_2, накладено судом у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення, що судом було враховано при винесенні рішення районним судом.

За урахуванням зазначеного, підстав для задоволення апеляційної скарги та зміни постанови місцевого суду по справі не встановлено.

Керуючись ст. 293, 294 КУпАП , -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09 листопада 2017 року, відносно ОСОБА_2 - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Акуленко