АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/236/17 Головуючий у І-й інстанції - Хоруженко Н.В.
Справа № 171/2122/16-п Суддя-доповідач - Джерелейко О.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2017 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Джерелейко О.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого провідним інженером у Нікопольському УЕГГ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 368521 від 29 жовтня 2016 року того ж дня о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_2 керував транспортним засобом - Moto VIPER, без номеру, в районі будинку № 2 по вулиці Рекордній у м. Апостолове Дніпропетровської області з явними ознаками алкогольного сп'яніння (поведінка, що не відповідає обстановці, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови), від проходження повного медичного огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку у присутності двох свідків відмовився.

Постановою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2017 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження по даній справі щодо нього закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилається на те, що суд першої інстанції розглянув дану справу без його участі та проігнорував його заяву про відкладання справи у зв'язку з його хворобою, чим порушив його право на доступ до правосуддя, зокрема права давати пояснення, надавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо.

Вважає, що судом розглянуто адміністративну справу з недотриманням вимог закону, належним чином не з'ясовано обставин щодо вчинення ним інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, докази наявні у справі не були перевірені, а викладені в постанові висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Крім того, судом першої інстанції не було викликано для допиту в якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які зазначені у протоколі, для встановлення обставин справи.

ОСОБА_2 надав до суду апеляційної інстанції заяву про розгляд справи у його відсутність.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідальність на підставі ч. 1 ст. 130 КУпАП настає при керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 надсилалася судова повістка про виклик його у судове засідання на 27 січня 2017 року, що підтверджується розпискою (а. с. 6), де зазначено, що він її отримав 28 грудня 2016 року та поставив свій підпис. Також ОСОБА_2 направив до суду свої письмові пояснення по даній справі.

Судом розглянуто клопотання ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи на іншу дату та обґрунтовано зазначено, що його участь під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП не є обов»язковою, врахувавши при цьому те, що ОСОБА_2 надано письмові пояснення до суду. В зазначених поясненнях відсутні посилання на необхідність подання додаткових доказів, участь захисника в судовому засіданні.

А тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що суд першої інстанції розглянув дану справу без його участі, не можуть свідчити про порушення його права на доступ до правосуддя.

Виходячи з наведеного, доводи ОСОБА_2 в цій частині є необґрунтованими та повністю спростовуються матеріалами справи.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, суддя районного суду правильно дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме : відмові особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 368521 від 29 жовтня 2016 року, в якому викладені обставини його вчинення, є підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та запис цієї ж особи щодо надання пояснень в суді, також засвідчено підписом особи факт отримання ним тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 даними при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, про те, що в їх присутності водій ОСОБА_2 відмовився пройти медичний огляд з метою виявлення стану сп'яніння у встановленому законом порядку, поясненнями ОСОБА_2, згідно яких він вважає, що у нього були відсутні підстави їхати до медичного закладу.

Вищезазначені свідки засвідчили відмову ОСОБА_2 від проходження медичного огляду у встановленому порядку, що спростовує доводи апеляційної скарги щодо недотримання порядку проходження огляду на стан сп»яніння, що встановлений чинним законодавством, та є підтвердженням об'єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що виразилося у відмові особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Об'єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в поясненнях свідків по справі не вбачається.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

При цьому суд першої інстанції у достатній мірі врахував характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, обставини справи, особу правопорушника, який вину не визнав, намагався уникнути відповідальності за скоєне, та застосував до нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції вважається законною.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2017 року - залишити без задоволення.

Постанову Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області: