АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ігнатов Р.М., за участі:

захисників − ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в міста Києві апеляційну ОСОБА_2 на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 20.12.2016, -

В С Т А Н О В И В

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 20.12.2016 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 600 (шестиста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн.., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Не погоджуючись з таким рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову Оболонського районного суду міста Києва від 20.12.2016 та закрити провадження по справі.

В обґрунтування апеляційних вимог, ОСОБА_2 вважає, що судом першої інстанції неправильно встановлено фактичні обставини справи, що як наслідок призвело до безпідставного притягнення апелянта до відповідальності. Зокрема, як стверджує ОСОБА_2, він не водив автомобіль в стані наркотичного сп'яніння. Через стан здоров'я, а саме перенесення важких травм внаслідок ураження струмом та пов'язаного з цим падіння з висоти, апелянту було важко пересуватись, а тому виконання безпідставних, на його думку, вимог службових осіб УПП могло призвести до нанесення істотної шкоди здоров'ю останнього.

Інших самостійних доводів апеляційна скарга не містить.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №038071, 15.11.2016 близько 13 год. 40 хв. ОСОБА_2 керував автомобілем марки «ШЕВРОЛЕ ЛАЧЕТТІ» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Кондратюка, 4 в м.Києві з ознаками наркотичного сп'яніння (зіниці очей не реагують на світло, реакція не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_2, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити, заслухавши пояснення по справі та відповіді на питання суду, дослідивши матеріали справи і з'ясувавши питання, перевіривши доводи викладені в апеляційній скарзі, суд вважає апеляційні вимоги такими, які не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений представленими в матеріалах справи протоколами про адміністративне правопорушення серії АП2 №038071 від 15.11.2016 (а.с. 1), рапортом інспектора поліції (а.с. 2), поясненнями свідків (а.с. 3), згідно яких ОСОБА_2 відмовився від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння, з чим погоджується також і суд апеляційної інстанції.

Крім того, в судовому засіданні від 22.02.2017 ОСОБА_2 пояснив, з ним стався нещасний випадок - його вдарило струмом, наслідок чого через падіння він отримав травму. В той момент, коли його було зупинено працівниками поліції, він проходив курс реабілітації і саме їхав до аптеки, бо погано себе почував. Оскільки його дружина теж інвалід (у неї проблеми з зором), вимушений був їхати за ліками самостійно. ОСОБА_2 зауважує, що в стані наркотичного сп'яніння не перебував. На запитання суду ОСОБА_2 пояснив, що працівники поліції вели себе зухвало, на їх вимогу відчинити багажник, останній не міг це зробити швидко на першу вимогу, бо хода в нього через травму порушена. Коли ОСОБА_2 вийшов з авто, поліцією було сказано, що він перебуває в стані наркотичного сп'яніння. Щодо проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння, то останній пояснив, що він запитав у працівників поліції скільки по часу буде проходити така процедура, у відповідь на що почув, що приблизно дві-три година. Втім за своїм фізичним станом ОСОБА_2 не міг на такий тривалий час поїхати до медичного закладу, у зв'язку з чим відмовився від його проходження.

Отже, зазначеними вище доказами повністю спростовуються доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо неправильного встановлення судом першої інстанції фактичних обставини справи та недоведеності вини останнього у вчиненні адміністративного проступку, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, суддя апеляційного суду, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважає їх необґрунтованими та такими, які не узгоджуються з зібраними по справі доказами, які в свою чергу співвідноситься між собою і в сукупності є достатніми для визнання вини ОСОБА_2, який керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Інші доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеним.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції не знаходить законних підстав для скасування постанови Оболонського районного суду міста Києва від 20.12.2016 та закриття провадження у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, як того просить апелянт.

Разом з тим, в описово-мотивувальній частині постанови Оболонського районного суду міста Києва від 20.12.2016 при викладенні фактичних обставин справи судом допущено технічну помилку і вказано невірне прізвище та ініціали особи, яка відмовилась проходити медичний огляд на стан сп'яніння, а саме зазначено «ОСОБА_3.» замість «ОСОБА_2.». Така описка підлягає виправленню судом першої інстанції.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 20.12.2016, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 600 (шестиста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, − залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.М. Ігнатов

Справа № 33/796/356/2017

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Девятко В.В.