Справа № 569/8044/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2017 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Головчак М.М., з участю прокурора Краснолюби Р.М., захисника адвоката ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне протокол про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-9 КУпАП відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючої головним експертом другого відділу досліджень і розслідувань Рівненського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, -

ВСТАНОВИВ :

Згідно протоколу про вчинення адміністративного корупційного правопорушення від 22 травня 2017 року, складеного старшим оперуповноваженим відділу протидії злочинам у паливно-енергетичному комплексі, сфері природних ресурсів та екології управління захисту економіки в Рівненській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України майором поліції ОСОБА_3, ОСОБА_2, працюючи на посаді головного експерта другого відділу досліджень і розслідувань Рівненського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, в межах своїх повноважень не вжила заходів щодо припинення правопорушення та негайно не повідомила про його вчинення спеціально уповноваженого субєкта у сфері протидії корупції, чим порушила вимоги субєкта, який здійснює заходи по запобіганню корупції.

Відповідно до наказу № 12-ОС від 12.03.2012 року Рівненського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України ОСОБА_2 переведено на посаду головного експерта другого відділу досліджень і розслідувань Рівненського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України.

Відповідно до наказу голови Рівненського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 02.02.2016 року №6 «Про організацію роботи щодо запобігання та виявлення корупції» ОСОБА_2 призначено уповноваженою особою з питань запобігання та виявлення корупції в територіальному відділенні.

Відповідно до вимог абз. 3 п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції» у 2016 році службові особи, які на день початку роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище, зобов'язані щорічні декларації за минулий рік у порядку, встановленому цим протягом 60 календарних днів після початку роботи системи.

Згідно з рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 року. № 2 для щорічних декларацій за 2015 рік службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 року займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище, система подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу з 00 годин 00 хвилин 01 вересня 2016 року.

Проте начальник другого відділу досліджень і розслідувань Рівненського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України ОСОБА_4, який під підпис 09.12.2013 року був ознайомлений з Додатком 2 до п.4 методичних рекомендацій щодо застосування Порядку ведення особових справ державних службовців в органах виконавчої влади, а саме Попередження про спеціальні обмеження, встановлені Законами України «Про державну службу» та «Про боротьбу з корупцією», щодо прийняття на державну службу та проходження державної служби, в порушення вимог абз. 3 п. 2 Прикінцевих положень Закону, несвоєчасно подав електронну декларацію, а саме 31.10.2016 року, враховуючи, що кінцевою датою подання електронної декларації визначено 30.10.2016 року, про що на останнього було складено адміністративний корупційний протокол за ч.1 ст.172-9 КУпАП в частині порушення фінансових вимог.

Відповідно, вказані дії ОСОБА_2 містять ознаки адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-9 КУпАП.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину в скоєнні інкримінованого правопорушення не визнала та пояснила суду, що з 25 жовтня по 07 листопада 2016 року вона перебувала на стаціонарному лікуванні в кардіологічному відділенні Рівненської обласної лікарні. 08 листопада 2016 року, коли вийшла на роботу після хвороби, зясувала, що начальник другого відділу досліджень і розслідувань Рівненського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України ОСОБА_4 розмістив декларацію 31 жовтня 2016 року о 9:53 год. В той же день, відібравши в ОСОБА_4 письмові пояснення, зясувавши причини подання електронної декларації 31.10.2016 року (відсутність технічної можливості входу до системи ЄДР декларацій та нестабільної роботи даного реєстру 29.10.16 р. та 30.10.16 р.) із підтверджуючими доказами, ОСОБА_2 було підготовлено подання до голови Рівненського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України щодо наявності в діях ОСОБА_4 ознак правопорушення, про які необхідно інформувати відповідні органи.

Враховуючи вищевикладене, просить суд закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч.1 статті 172-9 КУпАП.

Захисник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_1 подав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що в протоколі не наведено жодних доказів про вчинення будь-яких корупційних дій ОСОБА_2, матеріали справи не містять дати вчинення та днем виявлення правопорушення, повязаного з корупцією, в матеріалах справи відсутні належні, достатні та допустимі докази, які б свідчили про те, що в діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-9 КУпАП, в протоколі не зазначено чи заподіяно шкоду правопорушенням, повязаним з корупцією, відсутні дані про наявність корупційного інтересу щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого вказаною статтею. Висновки майора поліції ОСОБА_3 про доведеність вини у невжитті ОСОБА_2 заходів щодо протидії корупції є необґрунтованими, оскільки в її діях відсутній умисел (прямий чи непрямий), а відтак ознаки корупції і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-9 КУпАП відсутні. Просить суд на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі.

Прокурор Краснолюба Р.М. в судовому засіданні просить визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, яке виразилось у невжитті заходів щодо припинення протидії корупції, та призначити їй стягнення в межах санкції, передбаченої ч.1 статті 172-9 КУпАП.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_1, прокурора Краснолюби Р.М., дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом та інше.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган ( посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інше.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» зазначено, що корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Частиною 1 статті 172-9 КУпАП встановлено, що невжиття передбачених законом заходів посадовою чи службовою особою органу державної влади, посадовою особою місцевого самоврядування, юридичної особи, їх структурних підрозділів у разі виявлення корупційного правопорушення тягне за собою накладення штрафу від ста двадцяти пяти до двохсот пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об'єктивна сторона адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-9 КУпАП виражається у невжитті передбачених законом заходів у разі виявлення корупційного правопорушення, тобто бездіяльність суб'єкта проступку щодо обов'язку для вжиття передбачених законом заходів у разі виявлення корупційного правопорушення, а субєктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини прямого чи непрямого умислу.

Як вбачається з протоколу про вчинення адміністративного корупційного правопорушення від 22 травня 2017 року, ОСОБА_2, в межах своїх повноважень не вжила заходів щодо припинення правопорушення відносно ОСОБА_4 та негайно не повідомила про вчинення ОСОБА_4 правопорушення спеціально уповноваженого субєкта у сфері протидії корупції, чим порушила вимоги субєкта, який здійснює заходи по запобіганню корупції.

В п. 2 роз'яснень Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією» зазначено, що при розгляді справ цієї категорії суди повинні забезпечувати своєчасне, всебічне, повне та обєктивне дослідження всіх обставин, передбачених статтями 247 і 280 КУпАП, звертаючи особливу увагу на зясування таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого КУпАП; чи є особа винною у його вчиненні; чи належить вона до субєктів цього правопорушення; чи не містить правопорушення ознак злочину; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені статтею 38 КУпАП; чи немає інших обставин, що виключають провадження у справі.

Суди мають також зясовувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного звязку між діянням і виконанням особою повноважень.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_2, вона даючи покази у судовому засіданні довела той факт, що 08.11.2016 року, коли вийшла на роботу після хвороби, начальник другого відділу досліджень і розслідувань Рівненського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України ОСОБА_4 подав електронну декларацію 31.10.2016 р., відібрала у ОСОБА_4 письмові пояснення та відповідно до покладених на неї обовязків підготувала подання до голови Рівненського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України щодо наявності в діях ОСОБА_4 ознак правопорушення, про які необхідно інформувати відповідні органи.

Дані обставини підтверджуються наданими ОСОБА_2 і дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які суд вважає належними та допустимими доказами по справі.

Водночас, передумовою відповідальності за ст. 172-9 КУпАП є факт вчинення іншою посадовою особою корупційного правопорушення, за яке така особа притягнута до встановленої законом відповідальності.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 25.05.2017 року, яка набрала законної сили, адміністративну справу відносно начальника другого відділу досліджень і розслідувань Рівненського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України ОСОБА_4 про притягнення його до адміністративної відповідальності, повязаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП закрито у звязку із відсутністю в його діях події та складу правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в даному випадку відсутня об'єктивна та субєктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-9 КУпАП, яку інкриміновано ОСОБА_2

Суд не бере до уваги посилання прокурора щодо невиконання вимог ОСОБА_2 Закону України «Про запобігання корупції», оскільки дії ОСОБА_2 не відносяться до корупційного правопорушення, а також критично ставиться до посилань прокурора на Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції №19 від 06.09.2016 р. «Про затвердження Порядку перевірки факту подання субєктами декларування декларацій відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» та повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій», яким затверджено «Порядок перевірки факту подання субєктами декларування декларацій відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» та повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій», оскільки публікація якого була здійснена лише 18.11.2016 р.

Таким чином, аналізуючи докази, зібрані під час розгляду справи та аналізуючи законодавство щодо запобігання корупції, суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-9 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_3 України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року (заява №10519/83, п. п. 29, 30), тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов'язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява №7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Згідно з вимогами ст. 283 КУпАП постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутні подія і склад адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 172-9,247,256,278,283 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративну справу відносно ОСОБА_2 про притягнення її до адміністративної відповідальності, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-9 КУпАП закрити у звязку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 діб з дня винесення постанови до апеляційного суду Рівненської області.

Суддя Рівненського міського суду М.М.Головчак