Справа №642/8113/16
Провадження №3/642/43/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Скляренко С.О., за участю адвоката ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов до суду з Управління патрульної поліції у м. Харкові Департаменту патрульної полюції відносно:

ОСОБА_2, 15.12.1974 р.н, ідент. номер НОМЕР_1, працюючого начальником в Державному управлінні водних ресурсів м. Харків, який зареєстрований та мешкає за адресою: м. Харків, вул.. Нижньогиївська, 13,

- про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №100344 від 15.12.2016, 15 грудня 2016 року близько 23 години 30 хвилин водій ОСОБА_2. керував автомобілем НОМЕР_2, по пр.-ту Московському,138 в м. Харкові, з ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан спяніння водій відмовився у присутності двох свідків. Таким чином водієм ОСОБА_2. порушений п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні водій ОСОБА_2 свою вину в скоєнні вищевказаного правопорушення заперечував, пояснивши, що 15 грудня 2016 року близько 23 години 30 хвилин він дійсно знаходився в салоні автомобіля НОМЕР_2, чекав водія ОСОБА_3, який повинен був його довезти додому, що і було зроблено після складання протоколу. Він зазначив, що не керував транспортним засобом на момент його зупинки працівниками поліції і жодних функцій водія також не виконував.

До суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_2 ОСОБА_1 про виклик та допит свідків зазначеного адміністративного правопорушення, які зазначені у протоколі, складеному відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 1340 КУпАП.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

У звязку з заявленим клопотанням судом в наступні судові засідання своєчасно та належним чином викликалися свідки, зазначені у протоколі, - ОСОБА_4 та ОСОБА_5

До судового засідання зазначені свідки не зявилися, про дату та час слухання справи сповіщені належним чином, причини неявки суду невідомі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2., вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи..

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами..

Згідно ст. 252 КУпАП Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

В протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 зазначено, що він керував автомобілем НОМЕР_2, по пр.-ту Московському,138 в м. Харкові, з ознаками алкогольного спяніння і своїми діями порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому законом порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Такий порядок визначений ст. 266 КУпАП та постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Відповідно до названих нормативних актів оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого спяніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ та МВС (тобто ознаки, які не установлені МОЗ і МВС, не можуть бути підставами вважати, що особа перебуває в стані алкогольного спяніння).

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особи в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за ч. 2 ст. 130 КУпАП за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином положеннями ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність виключно особи. що керує або передає керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, або особі в стані алкогольного, наркотичного спяніння. Тобто обовязковою умовою наявності складу адмінправопорушення за ст. 130 КУпАП є безпосереднє керування або передача керування автотранспортним засобом особою або особі в стані спяніння. З зазначеного вбачається, що автомобіль повинен рухатись до його зупинки працівниками поліції.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорт», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Матеріалами справи не підтверджено вірогідно та беззаперечно, що ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_2, по пр.-ту Московському,138 в м. Харкові, 15 грудня 2016 року близько 23 години 30 хвилин в стані алкогольного спяніння.

Судом вживались заходи щодо виклику в судове засідання свідки, зазначені у протоколі, - ОСОБА_4 та ОСОБА_5, однак, вони, будучи належним чином повідомлені про час розгляду справи, проігнорували виклик до суду, чим позбавили можливість довести обґрунтованість протоколу та наявність в діях ОСОБА_2. ознак складу адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Ст. 62 Конституції України передбачає, що ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, те що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази того, що ОСОБА_2 виконував функції водія автомобіля НОМЕР_2, по пр.-ту Московському,138 в м. Харкові, 15 грудня 2016 року близько 23 години 30 хвилин, під часу руху вказаного засобу, така особа не може вважатися субєктом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому слід вважати недоведеною винуватість останнього у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у вину, складеним відносно нього протоколом, у звязку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі зазначеного, керуючись ст.. 38, ч. 1 ст.130, ст.ст. 245, 247, 252, 268, 283 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Харківської області, шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова.

Суддя С.О.Скляренко

Дата видачі постанови: ____ ____________________ 201____ року.

Дата набрання законної сили постанови суду ____ __________ 201____ року

Суддя С.О.Скляренко