Справа №483/696/17 06.10.2017
Провадження №33/784/393/17
П О С Т А Н О В А

І М Е НЕ М У К Р А Ї Н И

6 жовтня 2017 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Куценко О.В.

за участю секретаря Алексишинця М.П.

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 в інтересах особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 16.06.2017 року, відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (Чижикова), 86,кв.53.

- якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 10200 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

встановив:

Згідно постанови суду, 08 травня 2017 року о 00 год. 20 хв. ОСОБА_1 в м. Миколаєві по вул. В. Морська, 23, керував транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя), та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння, на місці та в медичному закладі в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Постановою судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 червня 2017року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду 21.08.2017р. захисник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_1 в якій просить постанову Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 21.07.2017 року скасувати.

Зазначає, що інспектором поліції необґрунтовано стосовно ОСОБА_1 складено протокол, оскільки він не керував транспортним засобом, за кермом автомобіля знаходилась його дружина ОСОБА_3.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження за допомогою спеціального технічного засобу на стан алкогольного, наркотичного, чи іншого спяніння, а також відмовився їхати до закладу охорони здоровя, оскільки транспортним засобом він не керував, а тому вважав, що він не може бути перевірений, як водій транспортного засобу, тому що він не був водієм під час зупинки.

Вважає, що суд неповно зясував всі обставини справи, прийшов до необґрунтованого висновку про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, не викликав та не допитав свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Заслухавши захисника ОСОБА_2, правопорушника ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення, серія БР №240115 від 08.05.2017 року, 08 травня 2017 року близько 00-20 год., в м. Миколаєві по вул. Велика Морська в районі будинку №23, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «NISSAN PATROL» номерний знак НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах з порожнини рота, не стійка хода, почервоніння обличчя, на місці зупинки в присутності двох свідків відмовився від проходження медичного огляду із застосуванням спеціального засобу «Alkotester Drager», та відмовився пройти медичний огляд в закладі охорони здоровя, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Дії водія ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Тобто, ОСОБА_1 обвинувачується у відмові від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного спяніння.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 присутній не був.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав та пояснив, що він дійсно відмовився пройти медичний огляд на стан спяніння, оскільки він не керував транспортним засобом, за кермом автомобіля знаходилась його дружина ОСОБА_3, тому вважає, що у співробітників поліції не було права вимагати у нього пройти оглядна стан спяніння.

Згідно з положеннями п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп'яніння визначений в ст. 266 КУпАП та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

У відповідності до вимог зазначеної Інструкції, огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Однак із пояснень ОСОБА_1 вбачається, що за кермом транспортного засобу він не знаходився, транспортним засобом керувала його дружина, про що свідчать письмові пояснення ОСОБА_3, які судом першої інстанції не було взято до уваги та суд першої інстанції не прийняв її пояснення, як належний та допустимий доказ у справі, посилаючись на те, що в письмових поясненнях ОСОБА_3 не вказано адресу її проживання, що не дало змоги викликати її в судове засідання та допитати в якості свідка.

В судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_3 пояснила, що 8 травня 2017 року в 00 годин 20 хвилин, коли їх автомобіль був зупинений інспектором патрульної служби автомобілем керувала вона, її чоловік в цей час знаходився на задньому пасажирському сидінні. Це бачили працівники патрульної служби, однак, вимагали пройти огляд на стан спяніння саме її чоловіка.

Дані обставини також підтвердив свідок ОСОБА_5

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що під час зупинки інспектором поліції 08 травня 2017 року близько 00-20 год., в м. Миколаєві по вул. Велика Морська в районі будинку №23, транспортного засобу «NISSAN PATROL» номерний знак НОМЕР_2, ОСОБА_1 не керував автомобілем, а тому у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України не було підстав вимагати від ОСОБА_1 пройти огляд на стан спяніння як на місці так і в закладі охорони здоровя, а тим більш складати протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 вказаних вимог закону не дотримався, допустив формальне ставлення до вирішення справи, не допитав свідків з приводу обставин вчинення адміністративного правопорушення та обставин за яких складався протокол, зясував обставини неповно та невсебічно, не проаналізував досліджені докази та не надав їм належної юридичної оцінки, що загалом призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення.

Так, суд, обґрунтовуючи висновок про наявність доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, послався виключно на дані, відображені в протоколі про адміністративне правопорушення та письмові пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, ОСОБА_8, долучені до матеріалів справи. Проте, суд першої інстанції даних свідків в судове засідання не викликав та не допитав, чим були порушені вимоги закону про безпосередність дослідження судом доказів по справі.

Таким чином, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та розгляду справи судом першої інстанції були допущені істотні порушення вимог закону, що призвело до постановлення необґрунтованого та незаконного рішення, а тому постанова суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 червня 2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130, КУпАП скасувати, провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області ОСОБА_9