Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/383/17 Головуючий у 1-й інст. Стріжакова Г. В.
Категорія ч.1ст.130 КУпАП Доповідач Шевченко В. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 року м. Житомир

Суддя Апеляційного суду Житомирської області Шевченко В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

на постанову Богунського районного суду міста Житомира від 24 січня 2017 року,

за участю захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності - Очича А.Ю.,

В С Т А Н О В И В:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 275, 60 гривень.

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 27.10.2016 року о 00-30 год. керував транспортним засобом марки «Пежо 206», д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Маршала Рибалки, 16 в м. Житомирі в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вищевказану постанову, провадження у справі закрити.

Вважає, що постанова Богунського районного суду м. Житомира від 24 січня 2017 року є незаконною не обґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що судом було порушено його право на захист, оскільки справу розглянуто без його участі. Суд першої інстанції недостатньо мотивував прийняте рішення.

Посилається на те, що за весь час розгляду справи він не отримав жодної судової повістки. Про судові засіданні на 08.12.2016 та на 24.01.2017 дізнавався від своїх адвокатів, що позбавило його можливості реалізувати свої права, передбачені ст.268 КУпАП України, зокрема, дати пояснення, заявити клопотання про допит свідків.

Зазначає, що при призначенні виду та розміру покарання суд першої інстанції не дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст.33 КУпАП.

Посилається на те, що судом першої інстанції належним чином не виконано постанову Богунського районного суду м. Житомира від 08 грудня 2016 року про направлення справи про адміністративне правопорушення за ч.1ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 за підсудністю до Червоноармійського районного суду Житомирської області, що порушення процесуальних норм права.

Вважає, що судом першої інстанції не враховано те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, ч.1 розділу II Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, не відповідає затвердженій формі.

Вказав, що працівником поліції було порушено порядок огляду на стан сп'яніння і оформлення його результатів, оскільки згідно з п.5 розділу 2 Інструкції, перед проведенням огляду на стан сп'яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп'яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Однак працівник поліції не проінформував про порядок застосування спеціального технічного засобу. Тому без дослідження сертифіката відповідності, свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки та інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу щодо порядку його використання, частоти калібрування не можна вважати належним доказом роздруківку показань технічного засобу.

Зазначив, що огляд на стан сп'яніння в порушення п.6 розділу 2 Інструкції проводився на місці зупинки транспортного засобу без двох свідків. Вказані свідки були запрошені працівниками поліції вже після огляду з застосуванням спеціального технічного засобу та лише підписали протокол, пояснення та акт огляду.

Дослідивши матеріали справи, мотиви і доводи в межах апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.4-6 ст.294 КУпАП апеляційний розгляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду. Апеляційний суд повідомляє про дату, час та місце судового засідання особу, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не пізніше ніж як за три дні до початку судового засідання. Неявка в судове засідання особи, яка подала апеляційну скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

В засідання апеляційного суду, призначене на 23 лютого та 02 березня 2017 року, ОСОБА_1 не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку (а.с.52,55).

Як пояснив в засіданні апеляційного суду 02 березня 2017 року захисник Очич А.Ю., ОСОБА_1 повідомлено про час та місце судового засідання, заяв про відкладення розгляду справи він не подавав, його інтереси під час апеляційного розгляду буде представляти вказаний захисник.

Враховуючи зазначені обставини, апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність ОСОБА_1

Відповідно до ст.ст. 245, 278, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням вимог ст.ст. 251, 252, 283 КУпАП в постанові суду зазначаються опис обставин, установлених при розгляді справи, докази та дається їм належна оцінка в їх сукупності.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за зазначених у постанові обставин, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених судом доказах.

Так, за змістом ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність наступає за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Хоча ОСОБА_1 й заперечує свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, доводи його апеляційної скарги про те, що постанова суду є необґрунтованою та його притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, апеляційний суд визнає безпідставними.

Правильність висновку суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 933632 від 27.10.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Пежо» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9-а Правил дорожнього руху України та вчинив порушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначений протокол складено відповідно до вимог закону, посвідчений підписом посадової особи, яка складала протокол - поліцейським роти №4 БУПП у м. Житомирі , а також підписом особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 Як зазначено у вказаному протоколі підставою для проведення огляду було запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, хитка хода. Огляд проведено в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, результати огляду виявили 1,17‰ проміле.

Так, згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які посвідчили їх своїми підписами, вбачається, що вони були запрошені працівниками поліції в якості свідків, щоб засвідчити те, як в їх присутності водію транспортного засобу «PEUGOT 206» д.н.з НОМЕР_2 ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест відповідно до встановленого порядку огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння за допомогою приладу DRAGER Alkotestr 6810, на що вищевказаний водій погодився. В його присутності поліцейським було розпечатано стерильний мундштук із вакуумної упаковки та приєднаний до приладу. Після того, як водій продув прилад DRAGER, цифровий показник показав на табло приладу 1,17 проміле. Після цього поліцейський роздрукував чек з даними проведеного тесту, в якому водій ОСОБА_1 розписався та погодився з результатами тесту.

Посилання апелянта на те, що пояснення вказаних свідків суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги, оскільки вони були запрошені працівниками поліції вже після огляду його на стан сп'яніння, на правильність висновків суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, не впливають.

Так, як вбачається, з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не заперечував щодо встановлених у протоколі обставин та підтвердив факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, будь-яких зауважень з приводу складання даного протоколу не зазначив ( а.с.1).

Крім того, з доданої до протоколу про адміністративне правопорушення розписки від 27.10.2016року він також підтвердив факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння ( а.с.4).

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, зі скаргами на дії працівників ДАЇ ОСОБА_1 не звертався, їх дії при складанні протоколу не були визнані неправомірними.

Огляд на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку, проводився з використанням спеціальних технічних засобів за допомогою алкотестера DRAGER, результат тесту - 1.17‰ проміле.

З результатами вказаного висновку алкотестера DRAGER та актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 був ознайомлений, про що свідчать його підписи, будь-яких зауважень або заперечень з приводу зазначених у ньому відомостей не надавав, з результатами проведення огляду за допомогою алкотестера DRAGER згоден ( а.с.3).

Отже доводи апелянта щодо недоведеності його вини у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, є неспроможними та спростовуються матеріалами адміністративної справи.

Посилання ОСОБА_1 на те, що суд першої інстанції розглянув справу без належного повідомлення про час та дату її розгляду є безпідставними, оскільки, як вбачається з матеріалів адміністративної справи, суд, повідомляючи у встановленому законом порядку ОСОБА_1 про час та місце судового засідання, неодноразово відкладав судовий розгляд у зв'язку з його неявкою за його клопотаннями та клопотаннями його захисників.

В матеріалах справи наявне поштове повідомлення, з якого вбачається, що ОСОБА_1 особисто отримав повідомлення про розгляд справи, призначений на 23 січня 2017 року (а.с.42). Проте знову звернувся з клопотанням про його відкладення у зв'язку з тим, що по на даний час хворіє. Доказів, на підтвердження того, що він за станом здоров'я не може приймати участь у судовому засіданні не надано.

Як вбачається з довідки ЦМЛ №1 поліклініки №2 від 13.01.2017 року, ОСОБА_1 на час її складання знаходився на амбулаторному лікуванні з приводу НЦД по змішаному типу. Будь-яких відомостей про те, що він за станом здоров'я не міг приймати участь у судовому засіданні не зазначено (а.с.27).

Крім того, як вбачається з журналу судового засідання від 24 січня 2017 року під час розгляду справи в суді першої інстанції браву участь захисник ОСОБА_1 - адвокат Очич А.Ю. ( а.с.39).

Враховуючи зазначені обставини, а також те, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, не входить до переліку адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.268 КУпАП, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов'язковою, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 задля недопущення порушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду, в засіданні апеляційного суду приймав участь його захисник - адвокат Очич А.Ю. та зміг скористатися правами, передбаченими ст.268 КУпАП.

Враховуючи зазначені обставини, апеляційний суд вважає доводи апелянта щодо порушення його права на захист неспроможними та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Апеляційний суд також погоджується з висновком суду першої інстанції, який дії ОСОБА_1 розцінив як такі, що спрямовані на затягування розгляду справи з метою ухилитись від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, вона знаходилась у провадженні суду тривалий час. ОСОБА_1 укладав договори про надання йому правової допомоги з фахівцями в галузі права. Суд неодноразово повідомляв як ОСОБА_1, так і його захисників про розгляд справи, однак вони у судове засідання не з'являлись, у зв'язку з чим суд, враховуючи встановлені Кодексом про адміністративне правопорушення строки розгляду справи, а також з урахуванням того, що завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, розглянув справу на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 у виді штрафу в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, відповідає вимогам ст.ст.33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, та визначено судом першої інстанції з урахуванням обставин справи та даних про особу правопорушника.

Доводи апелянта щодо закриття провадження у справі в зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є необґрунтованими, безпідставними та спростовуються матеріалами адміністративної справи.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, надав належну правову оцінку кожному доказу з точки зору їх достатності та взаємозв'язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не наведено інші, не досліджені судом докази, якими б спростовувались висновки суду першої інстанції. Не надано таких доказів і під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що судом при розгляді даної адміністративної справи були порушені вимоги закону, які б призвели до неправильного її вирішення.

Таким чином, постанова суду є законною, обґрунтованою, норми матеріального та процесуального права судом були застосовані правильно, а тому підстав для зміни чи скасування постанови не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду міста Житомира від 24 січня 2017 року відносно ОСОБА_1 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДЯ В.Ю. ШЕВЧЕНКО