Апеляційний суд Житомирської області
Справа №278/2610/16-п Головуючий у 1-й інст. Мокрецький В. І.
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП Доповідач Євстаф'єва Т. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2017 року Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Житомирської області ОСОБА_1, при секретарі Скородинській Г.В., за участю правопорушника ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 15 грудня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, вул. 9-ї Пятирічки, 9а кв.44 Житомирського району Житомирської області, непрацюючого, -

встановила:

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 275грн. 60коп. судового збору.

Згідно постанови суду 2 жовтня 2016 року о 01 годині 05 хвилин ОСОБА_2 в смт. Новогуйвинське по вул. 9-ї Пятирічки, керував автомобілем «Рено Трафік», державний номер НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння. Вказаними діями останній порушив вимоги п.2.9 (а) ПДР України.

В апеляційній скарзі скаржник ОСОБА_2 просить скасувати спірну постанову суду, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях даного складу правопорушення.

В обґрунтування апеляції скаржник зазначає, що у поліцейського, який складав протокол, не було ні засобів відеофіксації, ні засобів фіксації на місці наявності чи відсутності стану алкогольного спяніння. Вказав, що до наркодиспансеру він був доставлений лише через 1,5 години.

Також апелянт стверджує, що свідками було підписано протокол не в його, скаржника, присутності та вони не чули чи відмовлявся він від підпису протоколу, що підтверджується поясненнями і допитаного в суді поліцейського ОСОБА_4.

Також зазначив, що йому не було вручено копії протоколу про адміністративне правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення правопорушника ОСОБА_2, його адвоката ОСОБА_3, пояснення поліцейських ОСОБА_4, ОСОБА_5 та покази свідка ОСОБА_6, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як видно з матеріалів справи, винність ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, в якому відсутнє мотивоване заперечення ОСОБА_2 щодо скоєння ним вищезазначеного правопорушення, висновком медичного закладу № 658, згідно якого правопорушник перебував в стані алкогольного спяніння та поясненнями інспекторів поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Зокрема інспектора поліції апеляційному суду пояснили, що вони почали переслідувати транспортний засіб правопорушника, з метою його зупинки, бо не підсвічувалися номера автомобіля. Коли автомобіль зупинився, то виявили, що за кермом сидів громадянин ОСОБА_2 з явними ознаками алкогольного спяніння. Оскільки їхній екіпаж не був споряджений прибором «Драгер», то освідування ОСОБА_2 проводилося в обласному наркологічному диспансері і згідно висновку щодо результатів медичного огляду останнього, ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного спяніння.

До пояснень ОСОБА_2 про те, що він вжив алкогольний напій після зупинки автомобіля, а також до пояснень свідка ОСОБА_6, апеляційний суд відноситься критично.

По-перше, ОСОБА_2 первинно не зазначав про дані обставини в своїх запереченнях в протоколі про адміністративне правопорушення. Що стосується показів свідка ОСОБА_6, то вони спростовуються матеріалами адміністративної справи. Крім того, ОСОБА_2 не заявляв клопотання про допит такого свідка в суді першої інстанції.

З приводу невручення апелянту копії адміністративного протоколу, відповідно до вимог ст.254 КУпАП, то як вбачається з матеріалів адміністративної справи, правопорушник ОСОБА_2 звертався до суду першої інстанції з даного приводу та отримав копію адміністративного протоколу (а.с.7), після чого залучив для свого захисту адвоката ОСОБА_3 (а.с.9-12). Тобто, фактично реалізував свої права, передбачені ст.268 КУпАП.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 15 грудня 2016 року щодо ОСОБА_2 я Анатолійовича без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: