Справа №: 452/2460/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 грудня 2017 року м.Самбір

Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Кравців В.І., з участю секретаря Добрянського І.І., прокурора Кункевич О.М., особи, котра притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, його захисника адвоката ОСОБА_2, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, начальника відділу культури Самбірської районної державної адміністрації Львівської області, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого,

встановив:

Згідно протоколу № 382 від 6 жовтня 2017 року про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, надісланого 10.10.2017 управлінням захисту економіки у Львівській області, ОСОБА_1, будучи відповідно до Розпорядження голови Самбірської районної державної адміністрації № 26-к від 23.02.2010 «Про призначення ОСОБА_1» призначеним на посаду начальника відділу культури і туризму Самбірської районної державної адміністрації, тобто, згідно підпункту «в» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктом відповідальності за правопорушення, повязане з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно, без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 1726 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 винуватим себе не визнав та пояснив, що несвоєчасна подача декларація зумовлена неналежною роботою сервера НАЗК та проблемами, які виникли із електронним цифровим підписом, зокрема, під час реєстрації він неодноразово намагався увійти у систему декларування доходів з різних компютерів, однак робота системи була незадовільною, через що був пошкоджений його електронний цифровий підпис, який був повторно виготовлений ним лише 6 квітня 2017 року, та цього ж дня в 11 год. 47 хв. ним подано декларацію. Крім цього, на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції 5 квітня 2017 року розміщено офіційне повідомлення про те, що НАЗК схвалило рішення про визначення поважної причини несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Також просив урахувати його стан здоровя.

Даючи правову оцінку діям ОСОБА_1 щодо невчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування, необхідно урахувати таке.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 цього Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтями 251 та 252 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року № 13 «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, повязані з корупцією» надано розяснення, що у справах даної категорії суди повинні забезпечувати своєчасне, всебічне, повне й обєктивне дослідження всіх обставин, передбачених статтями 247 і 280 КпАП. При цьому особливу увагу необхідно звертати на зясування в кожній справі таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад корупційного правопорушення, передбаченого Законом; чи особа є винною в його вчиненні; чи належить вона до субєктів даного правопорушення; чи не містить правопорушення ознак злочину; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені ст. 38 КпАП; чи немає інших обставин, що виключають провадження в справі.

Суди мають також зясовувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного звязку між діянням і виконанням останньою завдань і функцій держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За диспозицією частини 1 статті 1726 цього Кодексу адміністративна відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Підпунктом в) пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що субєктами, на яких поширюються дія цього Закону є державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Відповідно до підпункту 1) пункту 5 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішення НАЗК 10 червня 2016 року № 3 субєкти декларування подають декларації відповідно до статті 45 Закону з додержанням таких вимог: щорічна декларація подається у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Отже, державні службовці або посадові особи місцевого самоврядування можуть бути притягнуті до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 1726 КУпАП за неподання у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня 2017року декларації за 2016 рік без поважних причин.

Однак, у зазначеному протоколі про адміністративне правопорушення не повністю розкрито суть адміністративного правопорушення та його складові, зокрема, не записано субєкта адміністративного правопорушення відповідно до вимог підпункту в) пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», оскільки таким може бути як державний службовець так і посадова особа місцевого самоврядування, а вказівка на посаду правопорушника не дає підстави вважати, що на нього розповсюджуються вимоги Закону України «Про запобігання корупції».

Також, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено час вчинення адміністративного правопорушення відповідно до наведеного, а тільки записано, що ОСОБА_1 несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Крім того, згідно вказаного протоколу ОСОБА_1 вчинив такі дії без поважних причин.

На підставі наведених правових норм та оцінюючи протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, встановлено наступне.

Із особової картки державного службовця, розпорядження голови Самбірської районної державної адміністрації № 26-к від 23.02.2010 «Про призначення ОСОБА_1», трудової книжки та довідки ЄДРПОУ відомо, що ОСОБА_1 23.02.2010 був призначений на посаду начальника відділу культури і туризму Самбірської районної державної адміністрації, із 11.03.2013 працює на посаді начальника відділу культури цієї РДА та 09.06.1998 склав Присягу державного службовця ( а. с. 17-21, 22, 24, 26) .

Отже, ОСОБА_1 на час обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення був державним службовцем, обіймаючи посаду начальника відділу культури Самбірської РДА.

Із повідомлення від 07.04.2017 № 2, послідовності дій користувача та витягу з «Єдиного державного реєстру декларацій…» відомо, що ОСОБА_1 подав декларацію 06.04.2017 в 11.47 (а. с. 12, 15-16).

Із письмового пояснення на адресу НАЗК та під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 пояснив, що своєчасно декларацію не подав у звязку з пошкодженням електронного цифрового підпису і тому після повторного виготовлення ЕЦП він подав декларацію (а. с. 7,9).

Дані обставини під час складення протоколу про адміністративне правопорушення не були перевірені, але вони підтверджуються послідовністю дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій…» та довідок ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», із яких вбачається, що 28.10.2016 ОСОБА_1 оформив сертифікат Електронний цифровий підпис, за допомогою якого 29.10.2016 подавав декларацію і статус цього підпису нечинний, а 06.04.2017 оформив другий сертифікат Електронний цифровий підпис (а. с. 33, 102, 111)

Із медичних документів відомо, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи унаслідок загального захворювання, перебуває на обліку в онколога і періодично проходить стаціонарне та амбулаторне лікування (а. с. 60-64,6566, 67-71)

За наведеного відсутні підстави для висновку про те, що ОСОБА_1 несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави без поважних причин, а відтак у його діях відсутній складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 1726 КУпАП.

Згідно п. 1) ч. 1 ст. 247 цього Кодексу провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься, зокрема, при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП,

постановив:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя