АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/2255/2017 Суддя у першій інстанції: Домарєв О.В.
Категорія: ст. 122-4, ст. 124, ст. 130 КУпАП Головуючий у апеляційній інстанції: Фрич Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м.Києва Фрич Т.В., з за участю представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, який є фахівцем в галузі права, потерпілої ОСОБА_5, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 03 серпня 2017 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Дарницького районного суду міста Києва від 03 серпня 2017 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 10200 грн. на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір, що на день винесення постанови становить 320 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Дарницького районного суду м. Києва від 03 серпня 2017 року та провадження по справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст.ст. 122-4, 124, 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4, змінив вимоги апеляційної скарги, та просить скасувати постанову Дарницького районного суду м. Києва від 03 серпня 2017 року про визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124, 130 КУпАП, та постановити нову постанову, якою матеріали справи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП повернути до Дарницького ГУ НП у м. Києві для належного оформлення, а провадження по справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачені ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначає, що в матеріалах справи відсутній акт огляду на стан сп'яніння, який повинен бути долучений до протоколу про адміністративне правопорушення.

Також апелянт зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення та в поясненнях свідків, які в письмовому вигляді знаходяться в матеріалах справи, зазначено, що протокол був складений 09.05.2017 року о 00 год. 30 хв. при цьому, в роздруківці результатів тесту на приладі «DRAGER», який додано до матеріалів адміністративного провадження зазначений час проведення тесту, а саме 00 год. 59 хв. тобто перевірка стану особи на алкогольне сп'яніння відбулося майже через 30 хвилин після складання протоколу про адміністративне правопорушення, що суперечить вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того апелянт зазначає, що пояснення свідків, які є абсолютно однаковими за змістом та переважно вже надрукованими на комп'ютері, вказано, що 09.05.2017 року о 00 год. 20 хв. в АДРЕСА_3 але адреса відрізняється від адреси, вказаної в протоколі про адміністративне правопорушення - АДРЕСА_2).

Також апелянт зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції 08.06.2017 року було подане клопотання про повернення матеріалів справи про притягнення апелянта до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП до Дарницького управління поліції ГУ НП у м. Києві для належного оформлення. Суд у задоволенні цього клопотання необґрунтовано відмовив апелянту.

Відносно притягнення апелянта до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, ст. 124 КУпАП апелянт зазначає, що в матеріалах судового провадження взагалі відсутні будь-які докази вини апелянта у скоєнні даних правопорушень. Схема дорожньо-транспортної пригоди взагалі не містить розташування транспортного засобу, яким нібито керував апелянт, та який зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення від 09.05.2017 року №БР №139771, не вказані дані про власника цього транспортного засобу, серія та номер полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу, в якому знаходилась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності та назва страхової організації, яка його видала, а у разі його відсутності - посвідчення відповідної категорії осіб, для яких наявність полісу не є обов'язковою, кількість учасників ДТП.

Також апелянт зазначає, що до матеріалів судового провадження не додані фотоматеріали пошкоджень транспортного засобу, яким нібито керував апелянт та даний матеріал про адміністративне правопорушення не був надісланий за місцем проживання власника транспортного засобу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, потерпілу ОСОБА_5, яка заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи на обґрунтування апеляційної скарги вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Згідно з оскаржуваною постановою, 09.05.2017 року приблизно о 00 год. 25 хв. ОСОБА_3, керуючи в стані алкогольного сп'яніння автомобілем «Honda» д.н.з. НОМЕР_3, що належить ОСОБА_6, біля буд. № 10 по пр. Бажана в м. Києві, під час руху заднім ходом не впевнився в безпечностіманевру, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем«Nissan» д.н.з. НОМЕР_4, власником якого є ОСОБА_5, що призвело до механічних пошкоджень всіх зазначених транспортних засобів. Після цього, ОСОБА_3в порушення п. 2.10 а) ПДР України залишив місце ДТП. Огляд ОСОБА_3 на стан сп'яніння проводився в присутності двох свідків за допомогою газоаналізатора «Drager», який показав результат - 0,92 %. Таким чином, своїми діями ОСОБА_3порушив п.п. 2.9 «а»; 10.9, 2.10 «а» ПДР України.

З такими висновками погоджується і суд апеляційної інстанції.

Приймаючи рішення про встановлення винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції дослідив наявні у справі докази, зокрема,протокол про адміністративне правопорушення БР № 139772 за ч.1 ст. 130 КУпАП від 09.05.2017 р. /а.с.4/, довідку, роздруковану приладом Drager з результатом тесту на стан алкогольного сп'яніння, відповідно до якого ОСОБА_3 перебував в стані алкогольного сп'яніння з результатом 0,92 % /а.с. 2,3/, протокол БР № 139770 від 09.05.2017 р. за ст. 122-4 КУпАП /а.с.22/, протокол БР № 139771 від 09.05.2017 р. за ст. 124 КУпАП /а.с.35/, схему місця ДТП /а.с.36/, письмові пояснення свідків /а.с.37/, рапорт інспектора поліції /а.с.40/.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що в документах які містяться в матеріалах справи, зокрема в протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнях свідків, в роздруківці результатів тесту на приладі «DRAGER», є різниця в часі щодо складання протоколу та проходження тесту, слід зазначити наступне.

Як убачається із оскаржуваної постанови, суд першої інстанції, розглянув дане твердже апелянта, та встановив, що воно не ґрунтується на встановлених обставинах, оскільки інспектор патрульної поліції ОСОБА_7, який складав цей протокол, в судовому засіданні пояснив, що почав складати протокол відносно ОСОБА_3, оскільки останній спочатку відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння, проставивши в бланку лише дату та час, проте після того, як ОСОБА_3 погодився та пройшов огляд на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», цей протокол був продовжений та фактично складений після ознайомлення з його змістом всіма учасниками, у тому числі ОСОБА_3 Таким чином, протокол відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 130 КУпАП був фактично складений після проходження ним огляду на стан сп'яніння, що також підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_8, з чим погоджується і апеляційний суд та дане обґрунтування також підтверджується відеозаписом інспектора з місця події, яке також було досліджено апеляційним судом.

Стосовно доводів апелянт про те, що в матеріалах судового провадження взагалі відсутні будь-які докази винуватості його у скоєнні правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП, то вони є голослівними, та спростовуються наступним.

Як убачається із пояснень потерпілої ОСОБА_5 09.05.2017 року приблизно о 00 год. 25 хв. вона знаходилась за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2. В цей час вона почула, як спрацювала сигналізація на належному їй автомобілі «Nissan». Вона подивилась у вікно та побачила ОСОБА_3, який знаходився біля автомобілів «Honda» та її автомобіля та спитала у ОСОБА_3, чи не скоював він наїзд на автомобіль «Nissan», на що ОСОБА_3 відповів, що не чіпав її автомобіль. Вона вийшла на вулицю, де перехожий свідок повідомила їй, що бачила, як автомобіль «Honda» під керуванням ОСОБА_3 два рази скоїв наїзд на автомобіль «Nissan». Після цього вона стала викликати працівників поліції. В цей час до неї підійшов ОСОБА_3 з явними ознаками сильного алкогольного сп'яніння, та став звинувачувати її у незаконному заволодінні його транспортним засобом «Honda», який він не міг знайти. Після чого він пішов. Приблизно через 20 хв. їй подзвонили працівники поліції, які повідомили їй, що по вул. Чавдар ними був зупинений водій ОСОБА_3 Після цього вона разом із чоловіком підійшли до місця, де був зупинений ОСОБА_3 В її присутності ОСОБА_3 пройшов огляд для визначення стану сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», після чого працівниками поліції на нього були складені протоколи за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124, ч.1 ст. 130 КУпАП.

Як убачається з пояснень ОСОБА_8, який пояснив, що 09.05.2017 року приблизно о 00 год. 25 хв. спрацювала сигналізація на автомобілі «Nissan», належному його дружині ОСОБА_5 Виглянувши у вікно він побачив автомобіль «Honda», який стояв задом до автомобіля «Nissan». Поруч перебував водій автомобіля «Honda» ОСОБА_3, якого він спитав чи не завдав він пошкоджень автомобілю «Nissan», на що ОСОБА_3 відповів, що завдав незначних пошкоджень, після чого ОСОБА_3 сів в автомобіль та поїхав. При цьому у ОСОБА_3 були помітні явні ознаки алкогольного сп'яніння. Вийшовши на вулицю він помітив пошкодження переднього бампера автомобіля «Nissan». Після цього були викликані працівники поліції, які згодом повідомили, що зупинили автомобіль «Honda» неподалік на вул. Чавдар. По прибуттю на це місце він побачив той самий автомобіль «Honda», який скоїв наїзд на автомобіль «Nissan» та того самого водія ОСОБА_3, якого він побачив безпосередньо після ДТП. В його присутності ОСОБА_3 пройшов огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння за домогою приладу «Драгер», який зафіксував перевищення алкоголю в крові водія.

Дані пояснення суд першої інстанції визнав належними та допустимими, з чим і погоджується суд апеляційної інстанції.

Стосовно тверджень апелянта про те, що схема дорожньо-транспортної пригоди взагалі не містить розташування транспортного засобу, яким нібито керував апелянт, та який зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення від 09.05.2017 року №БР №139771, то вони є необґрунтованими, так як убачається з даної схеми вона складена з дотримання вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, оскільки автомобіль оглядався не на місці ДТП, а на місці зупинки транспортного засобу

Так, відповідно до п. 8 розділу VIII. Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП, вбачається, що якщо при ДТП один з його учасників зник з місця пригоди, поліцейський оформляє схему місця ДТП, відбирає пояснення в потерпілого, свідків (у разі їх наявності), встановлює наявність засобів зовнішнього відео-, фотоспостереження та невідкладно повідомляє уповноважену особу підрозділу патрульної поліції, відповідальну за розшук осіб, що зникли з місця ДТП. Остання зобов'язана вжити всіх можливих заходів для встановлення винуватців ДТП та обставин її вчинення в найкоротший строк, але не більше двох місяців.

Розшук осіб, що зникли з місця ДТП, здійснюється шляхом використання інформаційно-аналітичних баз даних, відкритих джерел інформації, надсилання запитів про отримання необхідних фото- та/або відеофіксацій відповідної пригоди, виклику осіб для прибуття до підрозділу або відвідування їх за місцем проживання (перебування), роботи.

При встановленні транспортного засобу, який зник з місця пригоди, проводяться його огляд на предмет наявності характерних пошкоджень, інших обставин ДТП та фотофіксація. Дані вимоги інструкції інспектором при складанні даної схеми дорожньої пригоди дотримано.

Стосовно твердження апелянта про те, що в схемі дорожнього транспортної пригоди, не вказані дані про власника цього транспортного засобу, серія та номер полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу, в якому знаходилась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності та назва страхової організації, яка його видала, а у разі його відсутності - посвідчення відповідної категорії осіб, для яких наявність полісу не є обов'язковою, кількість учасників ДТП, та що в матеріалах справи відсутній акт огляду на стан сп'яніння, який повинен бути долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, то вони є слушними, але ніяким чином вони не спростовую вину ОСОБА_3 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що пояснення свідків, які є абсолютно однаковими за змістом та суттю, вважаю голослівними, виходячи з наступного.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення складеного відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, то він складений за адресою зупинки працівниками поліції транспортного засобу ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3, що відповідає самому протоколу, та письмовим поясненням свідків / а.с. 37/.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що даний матеріал про адміністративне правопорушення не був надісланий за місцем проживання власника транспортного засобу, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до ч. 2 ст. 276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Враховуючи те, що правопорушення, ОСОБА_3, за ч. 1 ст. 130 КУпАП вчинив за адресою: АДРЕСА_3, та дана вулиця віднесена до Дарницького району, та правопорушення передбачені ст. 122-4, ст. 124 КУпАП ОСОБА_3, вчинив за адресою, АДРЕСА_2, що також віднесено до Дарницького району, тому суд першої інстанції дотримався вимог ст. 276 КУпАП.

Стосовно того, що суд першої інстанції відмовив в задоволенні клопотання про повернення матеріалів справи до Дарницького управління поліції ГУ НП у м. Києві для належного оформлення, то воно необґрунтоване належним чином апелянтом. Крім того судовий розгляд даного провадження судом першої інстанції проведено з дотриманням вимог закону. А тому і Апеляційний суд за результами розгляду справи не вбачає підстав для повернення матеріалів провадження для дооформлення та розцінює таку позицію захисту як спосіб затягнення судового розгляду з подальшим уникненням відповідальності ОСОБА_3 за вчиненні ним правопорушення, передбачені ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Будь-яких інших переконливих доводів, які були би підставою для скасування постанови Дарницького районного суду м. Києва від 03 серпня 2017 року, апелянтом не наведено та судом апеляційної інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене, не вбачаючи підстав для скасування чи зміни постанови суду, вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Дарницького районного суду м. Києва від 03 серпня 2017 року - без зміни.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, з доповненнями його представника ОСОБА_4, - залишити без задоволення.

Постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 03 серпня 2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва Т.В.Фрич