Справа № 405/1844/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2017 року суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Безсмолий Є.Б., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління держпраці у Кіровоградській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, фізичну особу-підприємця, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 11-02-076/0176 від 29.03.2017 року, позаплановою перевіркою ФОП ОСОБА_1, що мала місце 24 березня по 29 березня 2017 року, встановлено порушення вимог ст.21 Закону України „Про відпустки та ч.4 ст.115 КЗпПУ щодо виплати заробітної плати за час щорічної відпустки не пізніше, ніж за три дні до її початку. Працівнику ОСОБА_2, яка працює на посаді продавця-консультанта, згідно наказу від 03.01.2017 №02/-п була надана щорічна відпустка з 01.02.2017 року тривалістю 28 календарних днів. Заробітна плата за час відпустки нарахована в сумі 1509,16 грн. та виплачена 31.01.2017 року, що є порушенням вказаної статті.

Крім цього, виявлено порушення вимог ст. 115 КЗпП України та ст. 24 ЗУ «Про оплату праці» щодо строків виплати заробітної плати. Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцять календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника. Встановлено, що заробітна плата на підприємстві виплачується з порушенням строків виплат. Заробітна плата найманим працівникам на протязі 2016 року виплачувалась один раз на місяць. Наприклад заробітна плата за жовтень 2016 року в сумі 1291,27 грн. виплачена 31.10.2016 року, за листопад 2016 року в сумі 1291,27 грн. виплачена 30.11.2016 року, за грудень 2016 року в сумі 1412,02 грн. виплачена 30.12.2016 року. Заробітна плата за лютий 2017 року виплачувалася 2 рази на місяць. І половина заробітної плати за лютий 2017 року в сумі 2568,89 грн. виплачена 31.01.2017 року, ІІ половина за лютий 2017 року в сумі 1356,50 грн. виплачена 28.02.2017 року проміжок часу між І половиною заробітної плати за лютий 2017 року та II половиною заробітної плати за лютий 2017 року перевищує шістнадцять календарних днів. Заробітна плата за І половину березня 2017 року виплачена 01.03.2017 року в сумі 2600,00 грн., II половина заробітної плати за березень 2017 року на час проведення перевірки не виплачена.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 діє згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 25.05.2015 року, номер запису Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про проведення державної реєстрації 0026192.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1, який використовує найману працю, для здійснення підприємницької діяльності набуває організаційно - розпорядчих повноважень, своїми діями стосовно найманих працівників порушує їх права наданих Конституцією України.

Статтею 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Таким чином, виявлені порушення свідчать про невиконання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 своїх обовязків, передбачених ст. 43 Конституції України, в частині незабезпечення права громадянина на працю та можливість заробляти собі на життя працею, на належні умови праці та заробітну плату, що є порушенням вимог ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень ст. 14 КУпАП ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, які повязані з недодержанням установлених правил забезпечення, виконання яких входить до його обовязків.

У відповідності із ст. 9 КУпАП дія або бездіяльність, що посягає на права громадян визнається адміністративним правопорушенням.

До суду ОСОБА_1 не з'явився, через канцелярію надав заяву, де вказав, що визнає вину у вчиненому правопорушенні та просить застосувати стягнення у вигляді мінімального штрафу за ч.1 ст.41 КУпАП.

Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності та оскільки ч.1 ст. 41 КУпАП передбачає відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад даного правопорушення.

Вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення № 11-02-076/0176 від 29.03.2017 року (а.с. 2-4), актом перевірки № 11-02-076/00291 (а.с.5-6), наказом №02/к (а.с.12), відомістю нарахування та виплати заробітної плати за жовтень 2016 року (а.с.13), відомістю нарахування та виплати заробітної плати за листопад 2016 року (а.с.14), відомістю нарахування та виплати заробітної плати за грудень 2016 року (а.с.15), відомістю нарахування та виплати заробітної плати за лютий 2017 року (а.с.16-17) та іншими матеріалами справи.

При призначенні міри та виду адміністративного стягнення судом враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

Враховуючи викладене, вважаю, що ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу.

Судовий збір підлягає стягненню з особи, яка вчинила правопорушення на користь держави у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ч. 1 ст. 41, ст. ст. 283-285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 320 грн.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда Є.Б. Безсмолий