АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/348/17 Справа № 711/1164/17 Головуючий по 1 інстанції Угорчук В. В.
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Іваненко І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2017 р. м. Черкаси

Суддя Апеляційного суду Черкаської області Іваненко І. В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3, захисника Дриги Л. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 адвоката Дриги Л. В. на постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 квітня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Замятниця Чигиринського району Черкаської області, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік; стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 320 грн., -

в с т а н о в и в :

Згідно з постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 квітня 2017 року ОСОБА_3 біля 18 год. 00 хв. 27.01.2017 р. по автодорозі сполученням Золотоноша-Черкаси-Сміла керував автомобілем «ВАЗ-2101», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник Дрига Л. В. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 квітня 2017 року та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та протиправною, не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи, а судом першої інстанції порушено права ОСОБА_3, передбачені ст. 268 КУпАП.

Зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу на територіальність вчиненого правопорушення, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 377331 складено 27.01.2017 р. о 18.50 год. в м. Черкаси, вул. Хіміків 62, однак, в протоколі вказано, що ОСОБА_3 керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння по а/д Золотоноша-Черкаси- Сміла. Вказує, що зазначена в протоколі подія відбулась неподалік вул. Дахнівської по вул. Сумгаїтська при в'їзді в м. Черкаси зі сторони м. Золотоноша. Таким чином, зазначає апелянт, правопорушення виявлено на території Соснівського району м. Черкаси, а протокол складено на території Придніпровського району м. Черкаси всупереч положенням ч. 1 ст. 276 КУпАП. При цьому, ОСОБА_3 зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1, що відноситься до Соснівського району м. Черкаси. Тому стверджує, що справа повинна розглядатися Соснівським районним судом м. Черкаси.

Також вказує, що в суді першої інстанції заявляла клопотання про витребування у інспектора УМД ВВДР ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 копії запису з його відеореєстратора про події, які сталися 27 січня 2017 року відносно ОСОБА_3, однак відповіді до суду не надійшло.

Крім того, працівниками поліції грубо порушено процедуру проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка визначена ст. 266 КУпАП, а саме працівниками поліції на місці зупинки автомобіля не було запропоновано ОСОБА_3 пройти огляд за допомогою спеціальних технічних засобів в присутності двох свідків, участь яких у даній справі є обов'язковою, а такою не було зафіксовано відмову від проходження такого огляду чи незгоду із його результатами. Тому протокол про адміністративне правопорушення складений працівниками поліції з порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, й не може слугувати доказом вини ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки є неналежним доказом.

Також вказує, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.01.2017 року є недійсним, оскільки складений з порушенням вимог п.п. 6, 7 Розділу 1 Інструкції № 1452/735, згідно з якими огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У судовому засідання захисник Дрига Л. В. та обвинувачений ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримали з мотивів, які в ній наведені.

ОСОБА_3 пояснив, що 27.01.2017 р. з товаришами був на рибалці біля залізничного мосту р. Дніпро по автотрасі Черкаси - Золотоноша. Близько 18 год. він виїхав з товаришами на автотрасу Золотоноша - Сміла, зупинився у бічному з'їзді і чекав на інших товаришів. Серед них мав прийти його товариш ОСОБА_7, який мав сісти за кермо і їхати далі, оскільки не вживає алкоголю взагалі. На час керування машиною та зупинки був тверезий, правил дорожнього руху не порушував, оскільки на зазначеному відрізку автотраси не було знаку «зупинка заборонена» чи «стоянка заборонено». Вони деякий час чекали своїх товаришів, і вирішили відсвяткувати рибалку. Знаючи, що скоро має прийти тверезий водій, він також дозволив собі випити алкоголю.

Через 10-15 хв. після зупинки до них під'їхав патрульний автомобіль й інспектори УПД ВВДР ГУНП почали розпитувати, чому вони деякий час знаходяться на даному відрізку дороги і не від'їжджають. Під час цієї розмови інспектор вказав, що від водія йде запах алкоголю. Він не заперечував, що вживав алкоголь, однак під час стоянки. Йому було запропоновано проїхати до ЧОНД для проходження на стан алкогольного сп'яніння, на що він погодився, й лікарем було проведено його обстеження, яке звісно виявилося позитивним. Категорично заперечив, що керував автомобілем в стані сп'яніння.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні показав, що він разом із ОСОБА_3 був на рибалці, й вони разом поверталися додому на автомобілі. ОСОБА_3 був за кермом тверезий. Вони зупинилися перед в'їздом до м. Черкаси у бічному заїзді і чекали інших своїх товаришів, зокрема й ОСОБА_7, який мав далі сісти за кермо. Під час стоянки вони вжили трохи алкоголю. Через деякий час до них підійшли поліцейські, попросили ОСОБА_3 вийти з машини і звинуватили його у керування автомобілем в стані сп'яніння. Після чого він поїхав з ними на освідування.

Свідок ОСОБА_7 показав, що він також був на рибалці, однак у іншому місці. Вони домовилися, що після рибалки ОСОБА_3 зачекає його біля в'їзду у м. Черкаси, щоб забрати додому, й він сяде за кермо. Коли він прийшов на місце зустрічі, то побачив поліцейських, які розмовляли із ОСОБА_3 Невдовзі вони забрали його на освідування, а він сів за кермо і повіз інших товаришів додому.

Свідок ОСОБА_6 (колишній поліцейський) указав, що під час чергування ним був зупинений автомобіль під керування ОСОБА_3 за те, що водій під час руху розмовляв по мобільному телефону. В ході спілкування він відчув запах алкоголю від водія й наполіг на медичному освідування. Водій погодився. В ході освідування був підтверджений факт того, що водій перебував у стані алкогольного сп'яніння. Указав, що, на жаль, відеозапису цих подій не було, оскільки у нього на той час ще не було нагрудного відеореєстратора.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя вважає наступне.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Щодо територіальної підсудності розгляду цієї справи, суддя апеляційного суду вважає таке. Відповідно до ч. 2 ст. 276 КупАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 1271 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Оскільки згідно з даними технічного паспорта на указаний вище автомобіль, який суд дослідив безпосередньо у судовому засіданні, він як транспортний засіб зареєстрований у м. Черкаси, розгляд справи Придніпровським районним судом м. Черкаси є можливим.

Втім, суд апеляційної інстанції вбачає, що, незважаючи на доведеність перебування ОСОБА_3 в стані алкогольного сп'яніння, залишається недоведеним факт керування ним автомобілем у такому стані. Сам ОСОБА_3 цей факт категорично заперечує. Свідок ОСОБА_8 підтверджує його слова, хоча до цих показів варто поставитися критично, адже свідок є товаришем обвинуваченого. Факт керування підтверджується лише показами поліцейського, який складав протокол. Ці твердження викладені як у самому протоколі, так і були висловлені у судовому засіданні.

Таким чином, факт керування обвинуваченим автомобілем підтверджується лише словами і баченням поліцейського, проти чого заперечує сам обвинувачений. За таких умов при відсутності інших доказів та виходячи з принципу презумпції невинуватості, суд апеляційної інстанції не може визнати належно доведеним факт керування ОСОБА_3 автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, що є необхідною ознакою об'єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Тому, керуючись ст. 247, 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 адвоката Дриги Л. В. задовольнити.

Постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 квітня 2017 року відносно ОСОБА_3 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Іваненко