Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/902/17 Головуючий в 1-й інстанції - Добрєв М.В.
Єдиний унікальний № 334/5550/17 Доповідач в 2-й інстанції - Фомін В.А.
Категорія - ст.130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Фомін В.А., за участю особи, що притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, захисника - адвоката Шурубури Є.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Шурубури Є.С. в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20 листопада 2017 року стосовно ОСОБА_2,

в с т а н о в и в:

постановою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20 листопада 2017 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП притягнуто ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який працює ТОВ «СВ МЕТАМ», збірник конструкцій, проживає за адресою: АДРЕСА_1, із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 320 грн.

Як зазначено в постанові, 20.08.2017 року о 00-29 годині в м. Запоріжжі по вул. Каховська, б. 45, водій ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 21099, державний номер НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому законом порядку, в медичному закладі ЗОНД, та підтверджений висновком № 3993 від 20.08.2017 року. Від керування транспортним засобом відсторонений. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.9(а) ПДР України.

В апеляційній скарзі адвокат Шурубура Є.С. в інтересах ОСОБА_2 вважає, що постанову прийнято з порушенням норм процесуального права та вона підлягає скасуванню. Суддею проведено судовий розгляд формально, без з'ясування всіх обставин справи. З матеріалів справи випливає, що судом порушено вимоги щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування та дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, що мають значення для правильного вирішення справи, не викликано та не допитано свідків, які зазначені в протоколі, а також інспектора поліції, який складав протокол, лікаря, який склав висновок, не витребувано і не переглянуто матеріали відеозапису, оскільки в судовому засіданні правопорушник фактично не визнавав свою провину. В медичному закладі ОСОБА_2 повідомляв, що він другий день приймав сироп «Бронхолітин» - протикашльовий засіб, у зв'язку зі станом свого здоров'я. В результаті проведення тестів один з них показав позитивний результат. Після чого патрульні поліції запропонували ОСОБА_2 підписати висновок, в якому було зазначено, що останній перебуває в стані наркотичного сп'яніння (метамфетамін). З даним висновком ОСОБА_2 категорично не погодився і зажадав проведення повторної експертизи у них на місці або в будь-якій іншій уповноваженій установі. На що патрульні відповіли, що відвезуть ОСОБА_2 назад на місце зупинки для складання протоколу, тим самим не давши ОСОБА_2 можливості скористатися законним правом на проведення повторної експертизи. Під час складання протоколу у ОСОБА_2 з'явились ознаки нездужання та в подальшому він був доставлений каретою швидкої до 9-ї міської лікарні. Судом під час розгляду справи досліджено лише протокол про притягнення до адміністративної відповідальності та висновок ЗОНД. Судом першої інстанції взагалі не взято до уваги письмові пояснення, що надавались в судовому засіданні адвокатом, не розглянуто клопотання про виклик свідків, не досліджено матеріалів відеозапису з нагрудних камер поліцейських, взагалі не досліджено та не надано відповідної правової оцінки письмовим доказам, що були долучені до матеріалів справи разом з письмовими поясненнями. Суд першої інстанції формально поставився до тверджень в судовому засіданні ОСОБА_2 про те, що він не був в стані наркотичного сп'яніння і відповідно не мав ознак такого сп'яніння. Також звертає увагу, що транспортний засіб ОСОБА_2 було зупинено 20.08.2017 року о 00-29 год., про що свідчить протокол про адміністративне правопорушення серії БР №237404. Проте, у висновку щодо результатів медичного огляду в графі 5 зазначено, що ОСОБА_2 направлено на огляд 20.08.2017 року о 02-30 год., тобто зі спливом двогодинного строку. Зазначеним обставинам суд першої інстанції взагалі не надав жодної оцінки. Також зазначає, що згідно рапорту патрульного поліції ОСОБА_5, водій мав такі ознаки наркотичного сп'яніння: звужені зіниці, поведінка, що не відповідає дійсності. Однак, таке судження є надуманим, оскільки взагалі не зрозуміло, що означає поняття «поведінка, що не відповідає дійсності». Крім того, фізіологічними ознаками вживання метамфетаміну є саме дуже розширені зіниці. Окремої уваги заслуговує факт того, що ОСОБА_2 перед проходженням огляду повідомив лікаря та поліцейського, що він хворіє, в нього бронхіт та він вживає препарат Бронхолітин. Так, огляд проводився за допомогою тест-смужки «Diaquik», відповідно інструкції до цього тесту: по-перше, цей тест дає лише попередні результати аналізу, більш конкретний альтернативний хімічний метод повинен бути використаний для отримання кінцевих результатів аналізу; по-друге, інші речовини в зразку сечі можуть привести до помилкових результатів. Зокрема, відповідно до інструкції, такими речовинами, що можуть вплинути на результат аналізу, є ефедрин. Відповідно до інструкції для медичного застосування лікарського засобу Бронхолітин до його складу входить, зокрема, ефедрин. Тому, очевидним є те, що вживання цього препарату могло вплинути на результат огляду, а отже в даному випадку необхідно було здійснити більш детальне лабораторне дослідження, що не було зроблено працівниками лікарні. Проте, суд першої інстанції взагалі проігнорував зазначені пояснення, не дослідив письмових доказів, наданих для підтвердження вказаних обставин, та не надав їм правової оцінки. Отже, відсутність прямих, безспірних і безсумнівних доказів винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю виключають його вину. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення серії БР №237404 не містить всіх необхідних для розгляду відомостей, а також містить розбіжності та виправлення. Так, в графі «місце скоєння адміністративного правопорушення» взагалі не зазначено де (точна адреса, відрізок шляху) було скоєно адміністративне правопорушення; в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що перебування ОСОБА_2 в стані наркотичного сп'яніння підтверджується висновком №3993, проте як висновок, що міститься в матеріалах справи має порядковий номер 007995; в графі протоколу, в якій зазначається дата та час розгляду адміністративної справи містяться виправлення, внаслідок яких не можливо встановити дату. З урахуванням викладеного, вважає, що суд першої інстанції повинен був повернути адміністративний матеріал відносно ОСОБА_2 до УПП в м. Запоріжжя ДПП для належного оформлення. Проте, судом було проігноровано вказані порушення. Більш того, судом допущено такі самі помилки у постанові, а саме зазначено, що перебування ОСОБА_2 в стані наркотичного сп'яніння підтверджується висновком №3993, проте як висновок, що міститься в матеріалах справи має порядковий номер 007995.

На підставі викладеного, просить скасувати постанову суду першої інстанції та винести нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_2 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши в судовому засіданні ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Шурубуру Є.С., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга адвоката Шурубури Є.С. в інтересах ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, у зв'язку з наступним.

Суддею виконані вимоги ст. ст. 280, 283 КУпАП України і повно, всебічно розглянуті всі обставини справи, дотримані вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення, викладені мотиви, на яких ґрунтується висновок суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 237404 від 20.08.2017 року, яким зафіксовані обставини вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1); висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 007995, складеному о 02 годині 30 хвилин 20.08.2017 року (а.с.4); актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу (а.с.6).

Дослідивши в судовому засіданні наведені докази, суддя суду першої інстанції згідно до вимог ст.252 КУпАП надав їм належну оцінку, перевіривши відповідно до ст.251 КУпАП їх на предмет належності та допустимості, у зв'язку з чим вірно встановив фактичні обставини справи щодо керування ОСОБА_2 транспортним засобом в стані наркотичного сп'яніння.

Доводи апелянта про те, що медичний огляд ОСОБА_2 проведено після спливу двогодинного терміну є необґрунтованими, оскільки огляд був проведений у відповідності до ст.266 КУпАП та п.9 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Посилання адвоката на те, що ОСОБА_2 перед проходженням огляду повідомляв лікаря та поліцейського, що він хворіє на бронхіт та у зв'язку з цим вживає препарат Бронхолітин, а тому зазначені обставини могли вплинути на результат аналізу, тому необхідно було провести більш детальне лабораторне дослідження, також є необґрунтованими, оскільки згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 007995 від 20.08.2017 року ОСОБА_2 перебував у стані саме наркотичного сп'яніння (метамфетамін), а не під впливом лікарських препаратів.

Відповідно до п.п.13, 14 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N1103 17.12.2008 року, лікар, що проводив у закладі охорони здоров'я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Висновок складається в трьох примірниках: по одному - для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров'я.

Висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.

Тому, ОСОБА_2, будучи незгодним із проведеним щодо нього медичним оглядом, не був позбавлений можливості оскаржити висновок такого огляду у встановленому законом порядку.

Між тим, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп'яніння № 007995 не був оскаржений ОСОБА_2 Відтак, суд обґрунтовано послався в постанові на зазначений висновок, як на доказ вини ОСОБА_2, у вчиненні адміністративного правопорушення.

Крім того, судом апеляційної інстанції було витребувано з КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» ЗОР копію акту медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння ОСОБА_2 від 20.08.2017 року № 3993 та копію результату імунохроматографічного дослідження на вміст наркотичних речовин від 20.08.2017 року № 3798, 3799, 3800, проведених в КУ «ОКНД» ЗОР, згідно яких підтверджується факт перебування ОСОБА_2 у стані наркотичного сп'яніння (метамфетамін).

Посилання апелянта на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення взагалі не зазначено де (точна адреса, відрізок шляху) було скоєно адміністративне правопорушення є безпідставними, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 237404 від 20.08.2017 року вказана адреса, а саме: м. Запоріжжя, Дніпровський район, вул. Каховська, 45.

Доводи апеляційної скарги про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду першої інстанції невірно зазначений порядковий номер висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є необґрунтованими. Так, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції складений під порядковим номером 007995, на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 3993.

Інші доводи апелянта, правильність висновків суду не спростовують.

Вина ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є очевидною та підтверджується матеріалами справи.

Висновки суду про наявність вини в діях ОСОБА_2 обґрунтовані матеріалами справи. Докази зібрані у порядку та на підставі, визначеному законом.

Суд при прийнятті постанови, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, врахував особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті. Тому підстав для скасування або зміни постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20 листопада 2017 року, не встановлено.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу адвоката Шурубури Є.С. в інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20 листопада 2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - залишити без змін.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області В.А. Фомін