АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/2853/2017 Суддя у першій інстанції: Бойко О.В.
Категорія: ст. 122-4, ст. 124, ст.130 КУпАП Головуючий у апеляційній інстанції: Фрич Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м.Києва Фрич Т.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, його захисника ОСОБА_4, іншого учасника ДТП ОСОБА_5, розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4, в інтересах ОСОБА_3, на постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2015 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Кременище, Києво-Святошинського району, Київської області, працюючого водієм в ПАТ «Київський маргариновий завод», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2015 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та за ст. 122-4 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців; за ст. 124 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 гривень; за ч. 1 ст. 130 КУпАП накладено стягнення у виді позбавлення права керуванням транспортними засобами строком на 2 роки, та на підставі ст. 36 КУпАП остаточно накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір, що становить 243 грн. 60 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням захисник ОСОБА_4, в інтересах ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2015 року, та провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 закрити у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4, та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою, такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, постановлена без належних і допустимих доказів.

Також апелянт зазначає, що твердження у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_3 01 вересня 2015 року орієнтовно о 17 год . 00 хв. керував транспортним засобом «Нісан Ноте», д.н.з. НОМЕР_1, не відповідає дійсності, тому що ОСОБА_3 в той день автомобілем не керував, так як у нього був неробочий день, та він постійно знаходився дома, те саме він пояснював і працівникам поліції.

Крім того, апелянт зазначає, що на схемі ДТП відсутні відомості про автомобіль ОСОБА_3 на якому, начебто він потрапив у ДТП 01 вересня 2015 року.

Також апелянт вказує, що в матеріалах справи відсутні будь-які фактичні дані про те, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом 01 вересня 2015 року в стані алкогольного сп'яніння, а також відсутні відомості про те, що ОСОБА_3 в присутності двох свідків пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння та ОСОБА_3 відмовився проходити такий огляд.

Крім того апелянт просить поновити строк на оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2015 року, так як ОСОБА_3 дану постанову не отримував, участі в розгляді справи не брав, та захисника не запрошував. В матеріалах справи не міститься відомостей про надсилання судом першої інстанції судових повісток та постанови суду на його адресу.

Заслухавши доповідь судді, ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4, які підтримали клопотання та апеляційну скаргу і просили їх задовольнити, потерпілого ОСОБА_5, який вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, дослідивши доводи клопотання, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи на обґрунтування апеляційної скарги, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що з дня винесення вищевказаної постанови судом першої інстанції, пройшов доволі тривалий строк, та про дату судового засідання на 06.10.2015 ОСОБА_3 повідомлялася надсилання йому за місцем проживання, повістки про виклик до суду /а.с. 12/, та повторної повістки на 20.10.2017 /а.с. 17/, що в свою чергу спростовує доводи апелянта про те, що повісток щодо судового розгляду він не отримував. Тільки 19.10.2017 року уклав з захисником договір, 20.10.2017 року захисник ознайомився з матеріалами провадження, а 27.10.2017 року було надіслано апеляційну скаргу.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

З урахуванням викладеного, в апеляційній скарзі та клопотанні захисника ОСОБА_3- адвоката ОСОБА_4 не зазначено поважних причин пропуску цього строку і вказані ним складнощі, щодо подання апеляційної скарги, не виходять за межі звичайних проблем, які пов'язані з реалізацією свого права на апеляційне оскарження, яке відповідно до принципу диспозитивності, здійснюється особою на свій власний розсуд у порядку, передбаченому КУпАП.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП десятиденний строк на оскарження постанови суду першої інстанції необхідно рахувати з дня винесення постанови, а не з дня коли захисник уклав з особою договір про надання правової допомоги.

Вищевказана норма ч.2 ст.294 КУпАП забезпечує за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Під час розгляду клопотання захисника в апеляційному суді, ОСОБА_3 не заперечував ту обставину, що протоколи, які були предметом розгляду, складались у його присутності. А тому йому було відомо про такі факти. Потерпілий ОСОБА_5 на підтвердження вказаного факту, про обізнаність ОСОБА_3, надав до апеляційного суду запис телефонного відео, яке було проглянуто в судовому засіданні.

20.10.2015 року ОСОБА_3 направлялась копія постанови суду першої інстанції. Також копія постанови для виконання направлялась начальнику Управління патрульної поліції та ДПІ у Голосівському районі ГУ ДФС у м.Києві.

Відповідно до відповіді заступника начальника Управління патрульної служби в м.Києві від 18.12.2015, вказана постанова опрацьована та внесена до облікових даних УДАІ ГУ МВС України в м.Києві та НАІС ДДАІ МВС України та взята до виконання.

Тому доводи ОСОБА_3 та його захисника щодо необізнаності прийняття оскаржуваного рішення суду першої інстанції, вважаю необгрунтованими. Крім того ОСОБА_3, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язаний був з розумним інтервалом сам цікавитись провадженням у його справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

Враховуючи вищевказане, приймаючи до уваги, що з дня винесення постанови суду першої інстанції пройшов доволі тривалий строк майже два рокита не наведено обґрунтованих підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження вважаю, що відсутні підстави для поновлення строку на оскарження постанови суду і апеляційна скарга, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню апелянту.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

п о с т а н о в и л а:

Відмовити захиснику ОСОБА_6 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_3

Апеляційну скаргу з додатками повернути апелянту - захиснику ОСОБА_6

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.В.Фрич