Справа № 214/1193/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 березня 2017 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в

м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: вул. Армавірська 2/25, м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 145096 від 14.02.2017р. вбачається, що 14.02.2017 року о 20 годині 05 хвилині в м. Кривому Розі, по вул. Волгоградській, біля електроопори №228 водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нечітка вимова, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та відносно нього інспектором УПП складено адміністративний протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_2 у судовому засіданні свою вину не визнав, суду пояснив, що алкогольні напої він не вживав. Працівники поліції пропонували йому проїхати до лікарня для проведення медичного огляду на стан алкогольного спяніння, проте він відмовився, оскільки втомився та змерз. Крім того, вдома була сама неповнолітня дитини. Також суду пояснив, що захисник йому не потрібен та свої права буде захищати самостійно.

Допитаний в судовому засіданні інспектор Скомароха П.В. суду пояснив, що транспортний засіб ОСОБА_2 був зупинений інспекторами Тарановським та Селенко, при цьому також був присутній заступник керівника Шпаковський. Автомобіль ОСОБА_2 був оголошений у розшук через причетність до ДТП та зникнення з місця події. Їх екіпаж побачив, що транспортний засіб було зупинено та водія затримано. Вони зупинились зясувати, при цьому встановлено, що водій не має документів. Звязались з дружиною водія, яка була в районі мкр. Зарічного та сказала, що підвезе документи. Заступник начальника Шпаковський, сказав їм щоб повертались на місце патрулювання. Потім сказали, щоб вони повертались для складання адміністративного протоколу так як у них є підозра, що водій знаходиться в стані алкогольного спяніння. Водій мав запах алкоголю з порожнини рота та його поведінка не відповідала обстановці. Водій в присутності двох свідків відмовився від проходження медичного огляду. Громадянин сам повідомив, що вживав пиво.

Допитана у якості свідка ОСОБА_3 суду пояснила, що вона привезла водійські документи цивільного чоловіка ОСОБА_2 та інша патрульна служба їх забрала. Спочатку чоловік сам пропонував проїхати до лікарні для проведення медичного огляду, потім вони змерзли. Чоловік казав, що не вживав алкоголь. Коли патрульні запропонували їхати до лікарні, він відмовився так як вони вже хотіли додому.

До судового засідання викликався свідок ОСОБА_4 однак не зявився, надав до суду заяву, в якій повідомив, що не може бути присутнім в судовому засіданні через відїзд до зони АТО, свої пояснень, які містяться в матеріалах адміністративної справи підтримав, та підтвердив, що в його присутності водій відмовився від проходження медичного огляду на встановлення стану алкогольного спяніння.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_2 присутній склад адміністративного правопорушення передбаченого

ч. 1 ст. 130 КУпАП, що також підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 145096 від 14.02.2017 року;

- поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, згідно яких кожен зі свідків пояснив, що в його присутності водій ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного освідування на встановлення стану алкогольного спяніння в установленому законом порядку;

- поясненнями ОСОБА_2, згідно яких останній не заперечував перебування в стані алкогольного спяніння;

- поясненнями ОСОБА_6;

- рапортом інспектора 2 роти 1 батальйону УПП в м. Кривому Розі лейтенанта поліції ОСОБА_7.

Крім того, в судовому засіданні досліджено диск із відеозаписом з бодікамери, та встановлено, що водій ОСОБА_2 не заперечував факт вживання алкогольних напоїв, а також в присутності двох свідків відмовився від проходження медичного огляду на встановлення стану алкогольного спяніння у встановленому законом порядку.

При цьому, до пояснення свідка ОСОБА_3, а саме того, що спочатку ОСОБА_2 сам пропонував проїхати до лікарні для проведення медичного огляду суд ставиться критично, оскільки на диску із відео з бодікамери вбачається, що останній пропонував поліцейським проїхати для проведення судово психіатричної експертизи.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан. Обставин, що пом'якшують відповідальність ОСОБА_2, суд у відповідності до ст.34 КУпАП, судом не встановлено. Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_2, згідно ст. 35 КУпАП, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, а також характеру скоєного правопорушення, особи порушника, ступінь його вини та інші вимоги ст. 33 КУпАП, з метою виховання порушника та попередження наступних правопорушень, суд приходить до висновку про необхідність накладення на винного адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк, передбачений санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 320,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.33-35, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 283, 284, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у сумі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі

320 (триста двадцять) гривень 00 копійок.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурором такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена упродовж десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя Н.Р. Ступак