Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/723/17 Головуючий в 1-й інстанції Ісаков Д.О.
Єдиний унікальний № 334/3851/17 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_1
Категорія - ст. 130 ч. 1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Фомін В.А., за участю особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08 вересня 2017 року стосовно нього,

в с т а н о в и в:

постановою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08 вересня 2017 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП притягнуто ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який працює поваром в ТОВ «АТЕЙ ЛТД», проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, із застосуванням стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 320 грн.

Як зазначено в постанові, 10 червня 2017 року о 03 год. 00 хв. ОСОБА_2, керував автомобілем DAIHATSU CHARADE, державний номерний знак НОМЕР_1, по Прибрежній автомагістралі, перехрестя вул. Кронштадська у м. Запоріжжя, з ознаками наркотичного спяніння: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, не містить реального опису обставин, установлених під час розгляду справи, що суперечить ст. 283 КУпАП. Висновки суду в постанові спрощено ґрунтуються на припущеннях, які не підтверджуються всіма обставинами справи. Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення не є допустимим доказом в справі з тих підстав, що він заповнювався інспектором за його відсутності; в копії протоколу в графі: «До протоколу додаються:» зазначена тільки фраза: «матеріали справи», а в оригіналі даного протоколу в цій же графі зазначена ще й фраза: «відеокамера 11». Також свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 не було під час складання протоколу. Факти, які начебто зазначені в поясненнях свідків не збігаються з фактами, вказаними в направленні на огляд. Час в обох поясненнях свідків та направленні на огляд виправлявся. Крім того, в направленні на огляд вказана інша особа ОСОБА_5. Суд, приймаючи постанову, не врахував, що від огляду в медичному закладі він не відмовлявся, оскільки в такий заклад його не доставляли, в медичному закладі протокол не складали та свідків в медичному закладі також не було. Судом було частково задоволено клопотання про виклик свідків та витребування відео з камери. Однак, суд прийняв рішення без допиту вказаних свідків та витребування вказаного доказу, тим самим допущено неповноту судового розгляду.

На підставі викладеного, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП в зв'язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши в судовому засіданні особу, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Виходячи з фактичних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 085002, 10 червня 2017 року о 03 год. 00 хв. ОСОБА_2 керував автомобілем DAIHATSU CHARADE, державний номерний знак НОМЕР_1, по Прибрежній автомагістралі, перехрестя вулиця Кронштадська у м. Запоріжжя, з ознаками наркотичного спяніння: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.1).

Ці обставини визнані судом першої інстанції доведеними і покладені в основу оскаржуваної постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд зазначив, що предметом доказування винуватості особи за вказаним складом правопорушення є факт керування транспортним засобом та факт відмови від проходження огляду на стан спяніння.

Між тим, з такими висновками суду неможливо погодитися, виходячи з наступного.

Окрім зазначених обставин, встановленню підлягає також факт наявності у водія ознак того чи іншого спяніння, тобто законних підстав для направлення водія на огляд.

З огляду на зміст оскаржуваної постанови, суддею проведено судовий розгляд формально, без зясування всіх обставин справи. З матеріалів справи випливає, що судом порушено вимоги щодо всебічного, повного і об'єктивного зясування та дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, що мають значення для правильного вирішення справи, не викликано та не допитано свідків, які зазначені в протоколі, а також інспектора поліції, який складав протокол, не витребувано і не переглянуто матеріали відеозапису (про який зазначено в протоколі), оскільки в судовому засіданні правопорушник фактично не визнавав свою провину.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції під час розгляду справи були порушені вимоги процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права, а тому вважає за необхідне за наслідками розгляду апеляційної скарги, відповідно до вимог п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП, скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову у справі.

ОСОБА_2 і під час розгляду в суді першої інстанції, і під час апеляційного перегляду справи, стверджував, що він не перебував в стані спяніння. На підтвердження своїх доводів надав довідку з місця роботи.

Суд не перевірив чи були у ОСОБА_2 наявні ознаки наркотичного спяніння. Не перевірив також суд і виконання поліцейськими покладені на них обовязки щодо розяснень прав ОСОБА_2 та можливі наслідки відмови від проходження медичного огляду.

З пояснень свідків, долучених до матеріалів справи випливає, що ОСОБА_2 відмовився від проходження від медичного огляду в ЗОНД, але відомостей про те, що ОСОБА_2 мав ознаки наркотичного спяніння не містять. Крім того, ОСОБА_6 стверджував, що вказаних свідків не було під час складання протоколу. Протокол одним із свідків не підписаний.

Матеріали справи містять дописки і виправлення (в протоколі, в направленні, в поясненні свідка ОСОБА_3В.).

В направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції зазначалось, що при огляді ОСОБА_5 (при тому, що водієм був ОСОБА_2І.) виявлено різкий запах алкоголю з роту, тоді як в протоколі йшлося про ознаки наркотичного спяніння.

Суд першої інстанції формально поставився до тверджень в судовому засіданні ОСОБА_2 про те, що він не був в стані наркотичного спяніння і відповідно не мав ознак такого спяніння, і те, що він не передбачав наслідків відмови від проходження від огляду. На думку судді апеляційної інстанції, така поведінка ОСОБА_2 свідчить про нерозуміння особою дійсного значення відмови від огляду та наслідків такої відмови. Про це також свідчить і зроблений ОСОБА_2 власноручний запис «пройду самостоятельно», при тому огляд на стан спяніння відповідно ст. 266 КУпАП здійснюється в присутності поліцейського.

Таким чином, суддя апеляційного суду доходить висновку, що працівники поліції скориставшись тим, що ОСОБА_2, не будучи ознайомленим з положенням закону, за яким наступає відповідальність, скористались цими обставинами, не розяснивши належним чином ОСОБА_2 його права та наслідки відмови від проходження медичного огляду, як того вимагає чинне законодавство, та вийшли за межі своїх повноважень.

В силу допущених порушень судом першої інстанції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, постанова про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не може бути визнана законною та обґрунтованою, тому вона підлягає скасуванню.

Підсумовуючи сукупність доказів, вважаю, що під час розгляду в суді першої інстанції не надано уваги вказаним порушенням під час складання адміністративного протоколу, тому на даний час суд апеляційної інстанції не має можливості усунути вказані недоліки.

Оскільки вбачається грубе порушення працівниками поліції вимог до складання протоколу та порушення судом першої інстанції вимог процесуального та матеріального права, вважаю, що постанова підлягає скасуванню, а справа закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08 вересня 2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік скасувати.

Винести нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_2, закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1