Справа № 645/1319/17
Провадження № 3/645/715/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2017 року суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Горпинич О.В., розглянувши матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працюючого в ТОВ «Техно-Агротранс» на посаді водія, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5

- за ст. 124 КУпАП,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_7, громадянина України, працюючого на ТГ «Союз» на посаді водія, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9

- за ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в:

В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходиться адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 (протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 222974 від 20.03.2017 року) та ОСОБА_3 (протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 227431 від 03.02.2017 року).

В судове засідання ОСОБА_3, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не зявився, через канцелярію суду надав заяву про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього у звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП без встановлення вини, а також просив слухати справу за його відсутності.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, про час та місце розгляду адміністративного матеріалу повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки рекомендованою кореспонденцією за місцем проживання притягуваного.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обовязки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із обєкта і цілі ст. 6 ЄСПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Отже, обставини неявки у судові засідання ОСОБА_1, якому було відомо про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та направлення складених матеріалів до суду, виклики його в судові засідання, дають підстави стверджувати про неналежне здійснення ним своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обовязків, що призводить до затягування судового розгляду даної справи, яка тривалий час не може бути вирішена по суті.

Приймаючи до уваги, що судом вжито всіх необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_1 в судовому засіданні, клопотань про відкладення розгляду справи від останнього не надходило, причини його неявки до суду визнано неповажними та, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов'язки, вважаю за можливе провести розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен належним чином з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді згідно зі ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 222974 від 20 березня 2017 року встановлено, що ОСОБА_1, 27 січня 2017 року о 08 годині, керуючи транспортним засобом «Daf FTXF 95.480», номерний знак НОМЕР_1, по проспекту Московському, 190/1В в м. Харкові, при зміні напрямку руху не впевнився в безпеці та допустив зіткнення з автомобілем «ГАЗ 3302-143», номерний знак НОМЕР_2, чим порушив вимоги п. 10.1 ПДР України. Транспортні засоби отримали механічні пошкодження та автомобілям завдано матеріальну шкоду.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 227431 від 03 лютого 2017 року встановлено, що ОСОБА_3, 27 січня 2017 року о 08 годині, керуючи транспортним засобом «ГАЗ 3302-143», номерний знак НОМЕР_2, по проспекту Московському, 190/1В в м. Харкові, при зміні напрямку руху не впевнився в безпеці руху та допустив зіткнення з автомобілем «Skoda Fabia», номерний знак НОМЕР_3, чим порушив вимоги п. 10.1 ПДР України. Транспортні засоби отримали механічні пошкодження та автомобілям завдано матеріальну шкоду.

Схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, підписаною уповноваженою особою та учасниками ДТП без будь-яких зауважень, зображено місце зіткнення, розташування автомобілів на проїзній частини та перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів, отриманих внаслідок ДТП.

Згідно поданих через канцелярію суду пояснень водія ОСОБА_1, який вважав винним водія транспортного засобу «Skoda Fabia», номерний знак НОМЕР_3, який грубо порушив вимоги ПДР України та зазначив, що 27 січня 2017 року він рухався на своєму автомобілі по проспекту Московському в м. Харкові зі швидкістю 40 км/год. В ході руху попереду його автомобіля рухалась маршрутка. ОСОБА_1 включив поворот та почав перестроюватись в другий ряд. Автомобіль «Газель» його пропускала. Однак із заду в автомобіль «Газель» врізався автомобіль «Skoda Fabia», після чого автомобіль «Газель» врізався в середній борт полу причепа його автомобіля.

Згідно поданих через канцелярію суду пояснень водія ОСОБА_5, який вважає винним водія транспортного засобу «Skoda Fabia», номерний знак НОМЕР_3, який грубо порушив вимоги ПДР України, та зазначив, що 27 січня 2017 року він рухався на своєму автомобілі по проспекту Московському в м. Харкові в крайньому лівому ряду зі швидкістю 50 км/год. З права від його автомобіля рухався автомобіль «Daf». Коли автомобіль «Daf» почав перестроюватись в лівий ряд, то він застосував гальмування, від чого автомобіль «Daf» зачепив дзеркало його автомобіля, після чого він отримав удар ззаду. Автомобіль «Daf» поїхав, проте удар ззаду йому завдав автомобіль «Skoda Fabia».

11.09.2017 року до суду надійшов висновок комісійної судової автотехнічної експертизи № 7237 по справі № 645/1319/17 (3/645/715/17) від 18.08.2017 року, яка була проведена судовим експертом Харківського НДІСЕ ім. засл. проф. М.С. ОСОБА_6 ОСОБА_7, старшим науковим співробітником судовим експертом Харківського НДІСЕ ім. засл. проф. М.С. ОСОБА_6 ОСОБА_8

Згідно з І варіантом висновку: в даній дорожній обстановці водій автомобіля Skoda Fabia ОСОБА_9 повинен був діяти відповідно до вимог п. 13.1 ПДР України.

В даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість уникнути зіткнення для водія автомобіля Skoda Fabia ОСОБА_9 визначалась шляхом виконання ним вимог п.13.1 ПДР України, для чого в нього не було перешкод технічного характеру.

В даній дорожній ситуації дії водія автомобіля Skoda Fabia ОСОБА_9 не відповідали вимогам п.13.1 ПДР України. Невідповідність дій водія автомобіля Skoda Fabia ОСОБА_9 вимогам п.13.1 ПДР України знаходиться, з технічної точки зору, у причинному звязку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

В даній дорожній обстановці водій автомобіля DAF FTXF 95.480 ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог п.10.1 ПДР України.

З причин, вказаних в дослідницькій частині висновку, вирішити питання «Чи маються в діях водія ОСОБА_1 невідповідності вимогам ПДР України, і якщо маються, то які з них перебувають у причинному звязку з дорожньо-транспортною пригодою? Чи мав водій ОСОБА_1 технічну можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди?», - на даному етапі дослідження експертним шляхом не представляється можливим.

В даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість уникнення зіткнення з автомобілем Skoda Fabia не визначалася діями водія автомобіля ГАЗ 3302-143 ОСОБА_3, та в його діях не вбачається невідповідностей вимогам ПДР України які б знаходились, з технічної точки зору, у причинному звязку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з ІІ варіантом висновку: в даній дорожній обстановці водій автомобіля DAF FTXF 95.480 ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог п.п.10.1, 10.3 ПДР України.

В даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість уникнути зіткнення з автомобілем ГАЗ 3302-143 для водія автомобіля DAF FTXF 95.480 ОСОБА_1 визначалась шляхом виконання ним вимог п.п.10.1, 10.3 ПДР України, для чого в нього не було перешкод технічного характеру.

В даній дорожній ситуації дії водія автомобіля DAF FTXF 95.480 ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.п.10.1, 10.3 ПДР України та, з технічної точки зору, знаходились в причинному звязку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля ГАЗ 3302-143 ОСОБА_3 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.12.3 ПДР України.

З причин, вказаних в дослідницькій частині висновку, вирішити питання: «Чи маються в діях водія ОСОБА_3 невідповідності вимогам ПДР України,і якщо маються, то які з них перебувають у причинному звязку з дорожньо-транспортною пригодою? Чи мав водія ОСОБА_3 технічну можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди?», - на даному етапі дослідження експертним шляхом не представляється можливим.

В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Skoda Fabia ОСОБА_9 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.12.3 ПДР України.

З причин, вказаних в дослідницькій частині висновку, вирішити питання: «Чи маються в діях водія ОСОБА_9 невідповідності вимогам ПДР України, і якщо маються, то які з них перебувають у причинному звязку з дорожньо-транспортною пригодою? Чи мав водій ОСОБА_9 технічну можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди?», - на даному етапі дослідження експертним шляхом не представляється можливим.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього кодексу.

Стаття 38 КУпАП передбачає, що, справи про адміністративні правопорушення відповідно до КУпАП чи інших законів які підвідомчі суду ( судді) , стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні три місяці з дня його виявлення. У разі відмови в порушенні кримінальної справи або закриття кримінальної справи, але при наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про відмову в порушенні кримінальної справи або про її закриття.

Протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 222974 від 20.03.2017 року за ст. 124 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 за фактом дорожньо-транспортної пригоди від 27.01.2017 року було складено 20.03.2017 року.

Протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 227431 від 03.02.2017 року відносно водія ОСОБА_3 за фактом дорожньо-транспортної пригоди від 27.01.2017 року було складено 03.02.2017 року.

Висновок комісійної судової автотехнічної експертизи № 7237 по справі № 645/1319/17 (3/645/715/17) від 18.08.2017 року надійшов до суду 11.09.2017 року.

Приписи статті 247 КУпАП є імперативними і чітко вказують, що суд повинен лише закрити провадження, і не вирішувати при цьому жодних інших питань.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Під час розгляду справи суд враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «ОСОБА_10 проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

За таких обставинах, прихожу до висновку, що провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, оскільки з моменту вчинення правопорушення - 27.01.2017 року до дня розгляду справи суддею минуло більше трьох місяців.

Керуючись ст. ст. 38, 124, п. 7 ст. 247, ст. ст. 268, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_10, за ст. 124 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення.

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_11, за ст. 124 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області протягом 10 днів з дня її вручення особі, щодо якої винесено постанову.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні.

Суддя