Справа № 301/725/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2017 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Марчука О.П., розглянув у відкритому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Іршавського районного суду від 11.04.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого водієм.

Даною постановою ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що 17.11.2016 року близько 00:10 години на автодорозі Київ-Чоп 321 км + 500 метрів , керуючи автомобілем марки МАН TGA 18-440 , державний номерний знак НОМЕР_1, при заїзді на територію АЗС Сокар не дотримався безпечного інтервалу, в результаті чого пошкодив майно АЗС , чим порушив вимоги п 13.1 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачені ст. 124 КпАП України.

Постановлено накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ст. 124 КпАП України у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами строком шість місяців.

В поданій апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду , оскільки такий було пропущено з поважних причин. Копію постанови суду першої інстанції було отримано ним лише 27.04.2017 року після повернення з відрядження. Крім того, просить скасувати постанову Іршавського районного суду від 11.04.2017 року , а матеріали справи повернути для усунення недоліків та належного оформлення до Іршавського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області. Вказує на те, що провадження у справу було розпочато в порушення вимог ст. 38, 247, п 7 КУпАП, відповідно до яких провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП . Крім того зазначив, що не бачив, що своїм автомобілем пошкодив майно АЗС , а тому вважає пояснення працівників АЗС , що саме він пошкодив майно є необєктивними.

Перевіривши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції підлягає до задоволення , а апеляційна скарга до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 268 КпАП України, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Справу може бути розглянуто під час її відсутності лише у випадках , коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи .

Судом першої інстанції вказаних вимог законодавства не дотримано, матеріали справи не містять відомостей про направлення на адресу проживання ОСОБА_1 повістки з повідомленням про місце і час розгляду справи.

Крім того, апеляційним судом встановлено , що оскаржуване судове рішення ОСОБА_1 отримав після повернення з відрядження , після чого, 28.04.2017 року звернувся з апеляційною скаргою на постанову Іршавського районного суду Закарпатської області від 11.04.2017 року.

Таким чином, апеляційний суд прийшов до переконання, що ОСОБА_1 пропустив строк апеляційного оскарження з поважних причин і такий підлягає до поновлення.

Відповідно до вимог ст. 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції при розгляді справи вказаних вимог КпАП України дотримався не в повному обсязі.

Так , суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення , передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів та іншими документами.

З установлених у судовому засіданні з розгляду апеляційної скарги обставин вбачається, що 17.11.2016 року близько 00:10 години на автодорозі Київ-Чоп 321 км + 500 метрів , керуючи автомобілем марки МАН TGA 18-440 , державний номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_1 при заїзді на територію АЗС Сокар не дотримався безпечного інтервалу, в результаті чого пошкодив майно АЗС , а саме колонку ПРК (10) , чим порушив вимоги п 13.1 ПДР України .

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена: протоколом про адміністративне правопорушення від 27.03.2017 року, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди . Крім того, вина ОСОБА_1 доводиться поясненням працівника АЗС ОСОБА_2 вбачається, що після перегляду відеозапису виявила , що автомобіль марки МАН TGA 18-440 , державний номерний знак НОМЕР_1, при заїзді на територію АЗС Сокар та проїжджаючи повз інший вантажний автомобіль та колонку (ПРК) виступаючими частинами причепа зігнув верх колонки. Після спроби проїхати дальше , водій напевне зрозумів , що йому щось заважає , а тому здав заднім ходом та обїхав колонку та автомобіль, рапортом інспектора роти № 1 ОСОБА_3, фотознімками з камери спостереження.

Таким чином, апеляційний суд прийшов до висновку , про те, що суд першої інстанції на підставі обєктивно досліджених доказів прийшов до правильного висновку про те, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги ПДР України та допустив пошкодження керованим ним транспортним засобом майна АЗС.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що у діянні ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення , оскільки він не бачив , і не знав про пошкодження майна, з тих підстав , що суб'єктивна сторона правопорушення , передбаченого ст. 124 КУпАП визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі як умислу так і необережності. Отже , не усвідомлення ОСОБА_1 порушення ПДР України та спричинення у наслідок таких дій шкоди , не спростовують наявності складу адміністративного правопорушення.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 2 ст. 38 КпАП України, якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду, передбачено строк накладення стягнення у вигляді трьох місяців з дня вчинення правопорушення.

Як вбачається з матеріалів провадження, адміністративне правопорушення скоєне 17.11.2016 року, тобто , на момент розгляду справи судом першої інстанції пройшов строк передбачений ч. 2 ст. 38 КпАП України. Суд першої інстанції вказаних вимог закону , при постановленні рішення, не врахував та наклав стягнення на ОСОБА_1, хоча на момент розгляду справи судом першої інстанції пройшов строк передбачений ч. 2 ст. 38 КпАП України.

На підставі викладеного, апеляційний суд прийшов до висновку, що доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження та відповідно до вимог ст. 294 КпАП України зумовлюють необхідність зміни постанови суду першої інстанції .

Враховуючи наведене, керуючись вимогами ст. 294 КпАП України ,-

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Іршавського районного суду від 11.04.2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, а постанову Іршавського районного суду від 11.04.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 124 КпАП України - змінити.

Адміністративну справу щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 7 ст. 247 КпАП України, у звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя :