Справа №483/844/17 20.09.2017
Провадження №33/784/391/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Куценко О.В.,

за участю:

секретаря Алексишинця М.П.

захисника - адвоката Шиєнкова Я.Є.,

20 вересня 2017 року, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника - адвоката Шиєнкова Я.Є. в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 серпня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

в с т а н о в и в:

Постановою судді встановлено, що 2 червня 2017 року о 08 год. 05 хв. ОСОБА_2 по вул. Космонавтів, 76/1 в м. Миколаєві керував автомобілем ВАЗ 2121, номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного сп'яніння (зіниці очей не реагують на світло, неприродна блідість обличчя), від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат Шиєнков Я.Є. просить скасувати постанову Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 серпня 2017 року та закрити провадження у справі.

Вказує, що при винесенні постанови по даній справі ОСОБА_2 не був присутній та і взагалі його не було повідомлено про час, дату та місце розгляду справи, а застосування судом ч. 2 ст. 268 КпАП України є таким, що не відповідає принципу доступу до справедливого суду, що передбачено ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не є доказом, тому що він не відповідає вимогам Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року, а саме, бланк протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 240134 від 02 червня 2017 року відрізняється від бланку протоколу про адміністративне правопорушення, який затверджений Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року.

Зазначає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 240099 ОСОБА_2 не було роз'яснено його прав, передбачених статтями 55, 56, 59 Конституції України, що передбачено Інструкцією.

Стверджує, що з даного протоколу не вбачається, та в ньому не зазначено, що ОСОБА_2 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, навіть не зазначено, що він керував транспортними засобами особами в стані наркотичного сп'яніння, не зрозуміло, від чого ОСОБА_2 відмовився.

На переконання апелянта, у випадку складання протоколу про адміністративне правопорушення за відмову водія пройти огляд на стан сп'яніння, поліцейським при формулюванні суті адміністративного правопорушення у протоколі необхідно вказувати, що водій порушив пункт 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, а не пункт 2.5 Правил дорожнього руху.

Також стверджує, що свідків не було, свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не існують.

Заслухавши пояснення захисника Шиєнкова Я.Є. на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 вказаних вимог закону не дотримався в повному обсязі, не з'ясував всі обставини, і належним чином не дослідив та не оцінив всі докази та дійшов необґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення, серії БР № 240134, від 2 червня 2017 року, який, враховуючи положення ст. 251 КУпАП, є доказом, 2 червня 2017 року о 08 год. 05 хв. в. м. Миколаєві по вул. Космонавтів, 76/1 водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом ВАЗ 2121, номерний знак НОМЕР_2, з ознаками наркотичного сп'яніння (зіниці очей не реагують на світло, координації рухів, неприродна блідість обличчя). Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 №1452/735 п. 12 Розділ 11 уразі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп'яніння, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу 1, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Відповідно до п.8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» у разі відмови водія від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров'я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення складається за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Виходячи з положень даної інструкції, саме нею визначається процедура оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Однак, анкетні дані зазначених в протоколі свідків щодо відмови водія ОСОБА_2 від проходження медичного огляду - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не відповідають дійсності, адреса їх проживання та контактні телефони містять не достовірну інформацію, що підтверджується доповідною секретаря судового засідання щодо неможливості виклику вказаних свідків в судове засідання в зв'язку з невірним зазначенням їх анкетних даних.

Правопорушник ОСОБА_2 в своїй апеляційній скарзі заперечував факт відмови його від проходження медичного огляду, пояснив, що при складанні протоколу свідки присутні не були.

Таким чином, недостовірне зазначення поліцейськими в протоколі про адміністративне правопорушення анкетних даних та місця проживання свідків позбавило апеляційний суд можливості перевірити пояснення правопорушника та дані викладені в протоклі про адміністративне правопорушення щодо обставин за яких було виявлено правопорушення та складено протокол.

Тому, є такими, що заслуговують на увагу, твердження апелянта щодо невідповідності протоколу про адміністративне правопорушення вимогам Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року.

Місцевий суд в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд неповно, не дослідив належним чином надані йому докази, не викликав та не допитав свідків, таким чином не з'ясував всі обставини, що підлягали з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив необґрунтоване рішення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративного відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зважаючи на викладене, постанова суду першої інстанції постановлена з порушенням вимог матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Шиєнкова Я.Є. в інтересах ОСОБА_2 задовольнити

Постанову судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 серпня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, провадження по справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя