Справа №: 700/234/17
Провадження № 3/700/60/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

23 травня 2017 року Суддя Лисянського районного суду Черкаської області Яценко Г.М., за участю секретаря: Кравець І.О., прокурора Лещенка О.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка матеріали, які надійшли від Управління захисту економіки в Черкаській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації та проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, не працює, одружений, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, в скоєнні правопорушення, за ч.4 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 23 березня 2017 року, Управління захисту економіки в Черкаській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України складено протокол серії АА № 768622, згідно якого ОСОБА_1 являючись головою Уманської районної державної адміністрації, тобто будучи субєктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» маючи обовязок додержуватися вимоги фінансового контролю, не задекларував у розділі 6 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2015 рік набутий 10.02.2015 року у власність автомобіль Нyundai HD72, загальною вартістю з ПДВ 290 520 грн., чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст.172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного проступку не визнав та пояснив, що даний автомобіль придбав у лізинг будучи приватним підприємцем та не займаючи жодної посади, яка б передбачала виконання функцій держави. Оскільки на час заповнення декларації автомобіль мав вартість меншу ніж передбачено законом для його декларування, він не маючи умислу не вніс вказаний автомобіль до декларації за технічних проблем із її заповненням, хоча під час оформлення його у МРЕВ сплатив всі необхідні податки. На даний час він звільнений з займаної посади Розпорядженням Президента України від 06 квітня 2017 року №77/2017-рп та не є особою, на яку поширюється Закон України «Про запобігання корупції», жодних негативних наслідків від його дій не наступило, а його діях відсутній склад вказаного правопорушення, зокрема субєктивна сторона, тобто наявність прямого умислу, в звязку з чим просить справу закрити.

Прокурор у судовому засіданні просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП з підстав наведених в протоколі АА №768622 про порушення ч. 4 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 23 березня 2017 року.

Заслухавши пояснення прокурора та особи щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1, дослідивши матеріали про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджено сторонами у судовому засіданні, 16 листопада 2012 року між ТОВ «Український лізинговий фонд» в особі директора ОСОБА_2 (лізингодавець) та ФОП ОСОБА_1 (лізингоотримувач), укладено договір фінансового лізингу №443/11/12-В, предметом якого був автомобіль Нyundai HD72, загальною вартістю разом з ПДВ 290 520 грн.

Відповідно до акта прийому-передачі від 04 лютого 2015 року складеного між ТОВ «Український лізинговий фонд» в особі директора ОСОБА_2 (лізингодавець) та ФОП ОСОБА_1, останньому було передано у власність за договором фінансового лізингу від 16 листопада 2012 року №441/11/12-В вказаний вище автотранспортний засіб.

Так, 10 лютого 2015 року відповідно до облікової картки ВРЕР-6 УДАІ в м.Києві з обслуговування Корсунь-Шевченківського, Городищенського та Лисянського районів, автомобіль Hyundai HD72 зареєстровано за ОСОБА_1 та видано реєстраційний номер СА 1517АР.

Розпорядженням Президента України від 31 березня 2015 року №387/2015-рп ОСОБА_1 призначено головою Уманської районної державної адміністрації Черкаської області.

Згідно поданої ОСОБА_1 декларації на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (НАЗК), у розділі 6 «цінне рухоме майно транспортні засоби», жодних відомостей про наявність у нього або членів його сімї будь-яких транспортних засобів у 2015 році не вказано.

Відповідно до диспозиції ч.4 ст.172-6 КУпАП, відповідальність передбачена саме за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Отже, в даному випадку необхідно довести саме субєктивну сторону складу адміністративного правопорушення, а саме прямий умисел на його вчинення, на відміну від інших складів корупційних правопорушень, які відносяться до формальних складів.

Згідно з рішенням Національного агентства України з питань запобігання корупції від 18 серпня 2016 р. № 1, початком роботи системи декларування є 01 вересня 2016 року. Таким чином, для субєктів декларування, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, останнім днем подання декларації за 2015 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, є 30 жовтня 2016 року.

Так, у судовому засіданні ОСОБА_1 надав пояснення стосовно невнесення до декларації відомостей про вказаний автомобіль, оскільки у період з 01 вересня 2016 року по 30 жовтня 2016 року були наявні обмеження до доступу до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, факт технічних проблем із доступом до державного реєстру декларацій при декларуванні є загальновідомим, зокрема з багаточисельних публікацій в засобах масової інформації. Однак, внесену на веб-сайт НАЗК декларацію у встановлені чинним законодавством терміни не перевірив.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що корупційне правопорушення це діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Корупція, це використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи повязаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи повязаних з ними можливостей.

Правопорушенням, повязане з корупцією є діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Із змісту даних визначень вбачається обовязкова наявність корисливої мети та наслідків вчиненого, зокрема правопорушення повязаного з корупцією.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності відповідає вимогам ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», як субєкт на якого поширюється дія цього закону.

Для наявності в діяннях особи корупційного правопорушення, згідно вимог Закону України «Про запобігання корупції», необхідні всі його складові елементи: умисел; використання службового становища та мета отримання неправомірної вигоди.

Статтею 10 КУпАП визначено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративна відповідальність передбачена статтею 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації стосовно майна або іншого обєкта декларування, що має вартість, якщо такі відомості відрізняються від достовірних на суму від 100 до 250 МЗП.

Слід звернути увагу на те, що адміністративна та кримінальна відповідальність передбачені виключно за подання «завідомо недостовірних» відомостей.

Тобто відповідне діяння має бути вчинено субєктом декларування з прямим умислом. При цьому для притягнення до відповідальності за вчинення корупційних правопорушень необхідно довести наявність такого умислу, а саме те, що субєкт декларування усвідомлював недостовірність відомостей, які він зазначив у декларації.

З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що ОСОБА_1 не бажав подавати завідомо недостовірні відомості до декларації, але свідомо допустив такий наслідок, не перевіривши відповідні дані про належний йому транспортний засіб, хоча будь-яких негативних наслідків від його дій не наступило, лише наявний сам по собі факт не внесення до декларації автотранспортного засобу, що не мало на меті приховування доходів чи інших корупційних ризиків.

За викладених обставин, саме в бездіяльності ОСОБА_1 формально вбачається склад адміністративного правопорушення визначеного ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

Крім цього, на спростування даних протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 надав суду заперечення та відповідні докази визначення вартості автомобіля на час подання декларації, тобто 30 жовтня 2016 року. Згідно наданих бухгалтерських документів, зокрема картки нарахування амортизації на транспортний засіб, станом на час припинення ОСОБА_1 підприємницької діяльності, березень 2016 року, балансова вартість автомобіля Нyundai HD72, реєстраційний номер НОМЕР_1 становила 94 776 грн. 44 коп. Вказані документи та розрахунки жодним чином не спростовані прокурором та узгоджуються з вимогами Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», Податковому кодексу, Положенню (стандарту) бухгалтерського обліку №7 «Основні засоби».

З урахуванням вимог примітки до ст. 172-6 КУпАП, відповідальність за цією статтею за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно майна або іншого обєкта декларування, що має вартість, настає у випадку, якщо такі відомості відрізняються від достовірних на суму від 100 до 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Виходячи зі змісту ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

На переконання суду в бездіяльності ОСОБА_1 формально вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, однак його дії не завдали і не могли завдати істотної шкоди правам і охоронюваним законом інтересам окремих громадян, відповідній територіальній громаді, державі чи іншим особам, захист яких здійснюється нормами Закону України «Про запобігання корупції».

Більше того, на час розгляду справи ОСОБА_1 не являється особою, на яку поширюються вимоги ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», оскільки згідно Розпорядження Президента України від 06 квітня 2017 року №77/2017-рп, ОСОБА_1 звільнений з посади голови Уманської районної державної адміністрації Черкаської області відповідно до пункту 2 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України, у звязку із скасуванням допуску до державної таємниці. Таким чином, ОСОБА_1 фактично вже притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Стаття 22 КУпАП та норми чинного законодавства не забороняють з урахуванням окремих обставин справи та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності відносити те чи інше правопорушення до малозначних.

Згідно ч.3 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Слід зауважити, що відповідно до складеного протоколу про вчинення правопорушення повязаного з корупцією стосовно ОСОБА_1, вбачається, що датою вчинення правопорушення повязаного з корупцією є 30.10.2016 року, а днем виявлення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією є дата складення протоколу про вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, тобто 23.03.2017 року.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що ОСОБА_1 правопорушення допустив вперше, наявні у справі докази та їх оцінку щодо вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, відсутність корупційних ризиків у звязку з звільненням особи з державної служби, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення вказаного правопорушення обмежившись усним зауваженням.

Виходячи з викладеного та керуючись ст.22, ч.4 ст.172-6, ст.ст.283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 1, 3, 28 Закону України «Про запобігання корупції»,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 Кодексу України Про адміністративні правопорушення, але у звязку з малозначністю даного правопорушення, звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через Лисянський районний суд протягом десяти днів з моменту винесення, особою щодо якої її винесено.

Суддя Г.М. Яценко