ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5337/16-п
Провадження № 3/210/17/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

21 лютого 2017 року

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Скотар Р.Є., розглянув матеріали, які надійшли з Сектора (патрульної поліції) Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Азербайджана, громадянина України, не працює, проживає за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Нагірна, 67

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №282053 від 22.11.2016 року водій ОСОБА_2 22.11.2016 року о 01 год. 45 хв. в м. Кривому Розі по вул. Соборності керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного спяніння (поведінка не відповідає обстановці, зіниці ока не реагують на світло, сухість ротової порожнини). На вимогу в установленому порядку пройти медичний огляд на стан наркотичного спяніння відмовився в присутності двох свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненому правопорушенні не визнав, та пояснив, що був зупинений працівниками поліції, які після перевірки документів, запропонували пройти медичний огляд на стан наркотичного спяніння. Після чого, ОСОБА_2 зателефонував своєму брату, та після розмови сказав працівникам поліції, що він поїде на проходження медичного огляду після приїзду брата, проте працівники поліції не звертаючи на це уваги почали складати адміністративний протокол. У цей час на місце запинки приїхав його брат, та на прохання ОСОБА_2 проїхати для проходження медичного огляду працівники поліції ніяк не реагували, а лиш пояснили, що складають адміністративний протокол про відмову від проходження медичного огляду. ОСОБА_2 зазначає, що не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння, та крім того працівники поліції не запропонували йому отримати копію складеного адміністративного протоколу та тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом.

За клопотанням захисника - адвоката ОСОБА_3, було викликано та допитано свідків, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які були присутні на місці зупинки транспортного засобу.

Свідок ОСОБА_4, допитаний у судовому засіданні, будучи попередженими про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань за ст.384 КК України, зазначив, що 22.11.2016 року близько о 2-ій години ночі, йому зателефонував його брат ОСОБА_2, та повідомив, що його автомобіль зупинили працівники поліції, та просив його приїхати. Через 10 хвилин після розмови він разом ОСОБА_6 приїхав на місце зупинки, у цей час працівники поліції знаходились в машині, на звернення ОСОБА_2 щодо проходження огляду у медичному закладі працівники поліції не реагували, та продовжували складати протокол. Зазначає, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_2 ознайомитись зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення та отримати копію складеного адміністративного протоколу і тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом.

Свідок ОСОБА_6, допитана у судовому засіданні, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань за ст.384 КК України, зазначила, що 22.11.2016 року близько о 2-ій години ночі, разом з ОСОБА_4 приїхала на місце зупинки, у цей час працівники поліції знаходились в машині, на звернення ОСОБА_2 щодо проходження огляду у медичному закладі працівники поліції не реагували, та продовжували складати протокол. Зазначає, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_2 ознайомитись зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення та отримати копію складеного адміністративного протоколу і тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом.

Крім того, у судове засідання викликався поліцейський ОСОБА_7 ст.сержант поліції ОСОБА_8 та було витребувано відеозапис вчиненого правопорушення.

Проте, поліцейський ОСОБА_7 ст.сержант поліції ОСОБА_8 у судове засідання для надання пояснень не зявився.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, приходить до наступних висновків.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до норми статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп'яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп'яніння. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Вказані положення Кодексу повністю кореспондуються з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В той же час, як зазначено у п. 6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відомості щодо наявності таких свідків вносяться у сам протокол про адміністративне правопорушення, а їх покази повинні бути зафіксовані у відповідних письмових поясненнях, з метою подальшого використання у відповідності до ст. 251 КУпАП, як докази в адміністративній справі.

Зазначене повністю зіставляється з положеннями п. 1 Розділу ІІ зазначеної Інструкції, у відповідності з якими, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності; акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання; акт огляду на стан спяніння у разі проведення огляду на стан спяніння; інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

З досліджених матеріалів справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлено, що долучені письмові пояснення свідків відмови правопорушника від проходження огляду на стан сп'яніння не відповідають критерію належності доказів, зокрема в ст. 272 КУпАП вказується, що свідок зобов'язаний дати правдиві пояснення щодо обставин, які їй відомі та підлягають установленню по даній справі, тобто в даному випадку на інспекторів патрульної поліції покладається обовязок документування відомостей про адміністративне правопорушення шляхом належного процесуального закріплення пояснень свідків щодо обставин справи, зокрема з-приводу часу, місця, способу та інших відомостей вчинення адміністративного правопорушення. Однак, в даному випадку суд не може визнати належним закріплення пояснень свідків уповноваженою посадовою особою патрульної поліції, оскільки в поясненнях свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відсутні відомості щодо суті правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, зокрема місця та часу вчиненого правопорушення, та відносно того, з якими саме ознаками сп'яніння перебувала особа, яка притягається до адміністративної відповідальності З таких пояснень свідків неможливо встановити чи були підстави вважати, що водій ОСОБА_2 перебував в стані наркотичного сп'яніння, при цьому через відсутність даних відомостей, їх також неможливо зіставити з тими ознаками сп'яніння, що зазначені в змісті протоколу про адміністративне правопорушення, та таким чином перевірити обґрунтованість вимог співробітників патрульної поліції для проходження правопорушником відповідного огляду на стан сп'яніння, від якого нібито відмовився. Даний факт свідчить про неналежність означеного доказу, який не підтверджує існування обставин, що підлягають доказуванню в рамках даної справи, зокрема стосовно часу, місця, способу та інших обставин вчинення правопорушником протиправного діяння, що ставиться йому у провину складеним відносно нього протоколом. Таким чином викликають певних сумнівів дії уповноваженої посадової особи під час складання відповідного протоколу, які могли нести формальний характер з метою притягнення водія ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності. В світі таких недоліків зібрані в рамках даної справи докази не можуть належно свідчити про винуватість водія ОСОБА_2 за відмову від проходження освідчення на стан сп'яніння.

Крім того, витребуваний відеозапис, який було досліджено у судовому засіданні, взагалі не містить інформації щодо відмови водія ОСОБА_11 від проходження медичного огляду, на ньому зафіксовано тільки момент зупинки транспортного засобу, за кермом якого знаходився ОСОБА_11

Пунктами 8, 9, 12 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, також передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоровя. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Проте, в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого у додатку 1 до Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції .

Таким чином, в порушення вимог п. 8, 12 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, протокол у відношенні ОСОБА_2 складено передчасно.

Враховуючи вищевикладене, свідчення ОСОБА_2, що працівники поліції всупереч Інструкції не забезпечили йому доставку до найближчого закладу охорони здоровя, підтверджується показами свідків допитаних у судовому засіданні, та не спростовується ані протоколом про адміністративне правопорушення, ані відеозаписом, чи будь-якими іншими доказами .

Згідно рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, яке є обов'язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь згідно ст. 62 Конституції Українист. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно достатті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до ст.251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на наведені обставини, суд вважає, що працівники поліції на місці зупинки транспортного засобу дійшли не обґрунтованого та передчасного висновку про відмову ОСОБА_2. від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння, оскільки працівниками поліції було грубо порушено порядок огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, визначений ст. 266 КУпАП та підзаконними нормативними актами.

Згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У звязку з недоведеністю вини водія у скоєнні вказаного в протоколі правопорушення, вважаю за необхідно провадження по справі закрити.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 251, 266, 268, п. 1 ст. 247 КУпАП України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена в апеляційний суд Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Р. Є. Скотар