ун. № 759/4892/17
пр. № 3/759/2600/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Новик В.П., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції м. Києва, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працює водієм ПП "Куменецький", проживає за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

16.03.2017 року приблизно о 09 годині 40 хвилин ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_2 по вул. Берковецька 6 в м. Києві, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, в результаті чого не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем "Toyota", державний номерний знак НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

ОСОБА_1 сповіщався належним чином про час, дату та місце розгляду справи для забезпечення доступу до правосуддя та можливості реалізувати своє право на захист, однак до суду не з'явився. ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про проведення розгляду справи за його відсутності, у зв'язку із цим відповідно до ст. 268 КУпАП справу розглянуто за відсутності ОСОБА_1

Крім того, ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про передачу справи про адміністративне правопорушення стосовно нього за місцем його проживання, однак відповідно до статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Незважаючи на те, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені зокрема статтею 124 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання правопорушників, однак згідно роз'яснень, що містяться в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 11.06.2004, питання про те, в який саме суд надіслати протокол про адміністративне правопорушення вирішується відповідним органом внутрішніх справ.

Крім того, ДТП вчинено на вул. Берковецькій, 6 в м. Києві, що територіально відноситься до Святошинського району м. Києва та інший учасник ОСОБА_2, який проживає в Святошинському районі м. Києва, категорично заперечував проти направлення справи до Миколаївського районного суду Львівської області, тому суддею відмовлено у задоволені зазначеного клопотання.

На виконання положення пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року про неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників досліджено всі надані докази, що узгоджуються між собою та підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно письмових пояснень, ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що 16.03.2017, керуючи автомобілем НОМЕР_2 по вул. Берковецька 6 в м. Києві, рухався у своїй смузі руху, напрямку руху не змінював і в якийсь момент відчув удар.

ОСОБА_2 при розгляді справи пояснив, що 16.03.2017 року приблизно о 09 годині 40 хвилин керував автомобілем "Toyota", державний номерний знак НОМЕР_3 по просп. Палладіна в м. Києві в другій смузі для руху зі швидкістю 20 км/год. перед світлофором відчув удар в ліву сторону свого автомобіля. Після зіткнення одразу зупинився. Автомобіль, що здійснив із ним зіткнення - «MAN» державний номерний знак НОМЕР_4 зупинився через 20-30 метрів.. Крім того, ОСОБА_2 категорично заперечув щодо направлення справи для розгляду за підсудністю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 127448 від 16.03.2017, в якому зазначено дату, час та місце вчинення ДТП, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, як того вимагає ст. 256 КУпАП, із зазначенням пошкоджень транспортних засобів, яка підписана учасниками дорожньо-транспортної пригоди, на якій зазначено місце вчинення ДТП, розташування автомобілів, які ніким не оспорювались, даними письмових пояснень водія ОСОБА_2, аналогічними із наданими в суді щодо механізму зіткнення автомобілів та обставин, які йому передували.

Як вбачається із схеми місця ДТП на зазначеному відрізку дороги горизонтальної розмітки немає, однак ширина проїзної частини дороги складає18 метрів. Згідно знаків «2.3» - «Головна дорога» та « 5.16» - «Напрямки руху по смугах», вказана ділянка дороги є головною та в одному напрямку існує 4 смуги для руху, тобто ширина однієї смуги для руху складає 4,5 метри. Зважаючи на те, що місце зіткнення, яке учасниками ДТП не оспорювалося, на схемі зображено на відстані 9, 2 м. від лівого краю (від правого вимірів немає), водій ОСОБА_1 не дотримався безпечного інтервалу до автомобіля "Toyota", державний номерний знак НОМЕР_3.

Суддя відхиляє доводи ОСОБА_1 про вчинення ДТП із вини іншого водія, оскільки останні спростовуються наявними у матеріалах справи доказами та вважає їх лише способом захисту і спробою уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, що узгоджуються між собою, є допустимими, належними та достатніми, та всі встановлені обставини, що мають значення для вирішення справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 порушив п. 2.3 «б», 13.1 Правил дорожнього руху та його дії за ст. 124 КУпАП кваліфіковані вірно

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини та ставлення до вчиненого, відсутність обтяжуючих та пом'якшуючих відповідальність обставин під час вчинення даного правопорушення, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчиненню нових правопорушень застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції статті 124 КУпАП у виді штрафу.

Також приходжу до висновку, що в даному випадку таке стягнення як штраф буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення та повністю відповідатиме меті його застосування, у зв'язку з чим, не вбачаю підстав для накладення іншого більш суворого виду стягнення такого як позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі викладеного й ст. 124 КУпАП, керуючись ст. ст. 27, 33, 40-1, 283-285, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати виним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, який становить 320 гривень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред'явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя: В.П. Новик