Справа № 452/14/17 Головуючий у 1 інстанції: Сенечин В.М.
Провадження № 33/783/418/17 Доповідач: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 року Апеляційний суд Львівської області у складі:

судді - Стельмаха І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Самбірького міськрайонного суду Львівської області від 07 лютого 2016 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Самбірького міськрайонного суду Львівської області від 07 лютого 2016 року,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 320 грн. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 25 грудня 2016 року близько 21 год. 35 хв. у м. Самборі, Львівської області на вул. Валовій, 30 керував автомобілем «Опель Астра», р.н. «НОМЕР_1» у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9(а) Правил дорожнього руху.

На постанову судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та закрити справу на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, а також клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження покликається на те, що участі в судовому засіданні він не брав, копію постанови отримав лише 13 березня 2017 року, а тому строк на апеляційне оскарження пропущено ним з поважних причин.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 покликається на те, що 25 грудня 2016 року автомобілем він не керував, а тому не може бути суб'єктом адміністративного правопорушення. В порушення ст.ст. 268, 277-2, 278, 279, 280 КУпАП він не був належним чином повідомлений про дату й час судового розгляду. Суд підійшов формально та однобічно до розгляду справи, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Висновок лікаря є неналежним доказом, оскільки в ньому не зазначено ознак сп'яніння, яким чином було встановлено стан сп'яніння, такий висновок є припущенням лікаря. Постанова суду є необґрунтованою.

ОСОБА_1 був повідомлений про час, дату та місце розгляду апеляційної скарги, однак у судове засідання апеляційного суду не з'явився та інформації щодо поважності причин неявки до суду не подав.

За таких обставин апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності ОСОБА_1

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що пропущений ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження слід поновити, постанову судді залишити без зміни з таких підстав.

Матеріалами справи підтверджуються пояснення викладені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 щодо причин пропуску такого строку, оскільки судом належним чином не було повідомлено ОСОБА_1 про розгляд справи, що унеможливило його явку у судове засідання. Суд вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений ним з поважних причин, а тому його слід поновити.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді, оскільки висновок судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серія АП2 № 138623, складеним щодо ОСОБА_1 25 грудня 2016 року, відповідно до якого ОСОБА_1 о 21 год. 35 хв. 25 грудня 2016 року у м. Самборі на вул. Валова, 30, керував автомобілем «Опель Астра», р.н. «НОМЕР_1»у стані алкогольного сп'яніння /а.с.2/;

висновком щодо результатів медичного огляду № 662 від 25 грудня 2016 року щодо ОСОБА_1 згідно якого останній перебував у стані алкогольного сп'яніння /а.с.5/;

письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 25 грудня 2016 року, в яких він зазначив, що близько 19 год. того ж дня він випив пляшку пива, після чого керував автомобілем «Опель Астра», р.н. «НОМЕР_1» та його зупинили працівники поліції, свою вину визнав /а.с.3/.

Покликання апелянта на неповноту з'ясування судом обставин справи є безпідставними, а тому суд їх до уваги не бере. Суддею першої інстанції досліджено наявні у справі докази, яким суддя надав належну оцінку й навів у своєму рішенні.

Покликання ОСОБА_1 на те, що він не керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння, спростовується наявними у справі письмовими поясненнями, які підписані останнім вбачається, що близько 19 год. 25 грудня 2017 року він випив пляшку пива, після чого керував автомобілем та його зупинили працівники поліції, свою вину він визнав та висновку медичного огляду вбачається, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп'яніння.

Доводи сторони апелянта про порушення порядку проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння, у зв'язку з не зазначенням у висновку медичного огляду, яким чином було встановлено факт перебування у стані алкогольного сп'яніння, не зазначено зовнішніх ознак алкогольного сп'яніння особи, а тому такий висновок є припущенням і не може бути належним доказом, як на підставу скасування судового рішення, апеляційний суд до уваги не бере з огляду на наступне.

Спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 затверджено «Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» /надалі - Інструкція/, яка визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп'яніння, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та оформлення результатів такого огляду.

Відповідно до п.п.15, 16, 19 розділу ІІІ Інструкції за результатами огляду на стан сп'яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду. Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров'я.

З наведеного вбачається, що покликання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на неналежність висновку медичного огляду є необґрунтованими та безпідставними.

Жодних даних щодо особи ОСОБА_1, фактичних обставин, які зазначені в протоколі і які б не відповідали дійсності, не має.

Обставини, які б виключали провадження в справі відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік накладене відповідно до вимог ч.1 ст. 130 КУпАП, з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП.

Накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Самбірького міськрайонного суду Львівської області від 07 лютого 2016 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Стельмах