Справа № 462/3472/17 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 33/783/1565/17 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2017 року м. Львів

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області Белена А.В., перевіривши апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_2 на постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 22.08.2017 року, у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 172-6 КУпАП відносно ОСОБА_2,

встановив:

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та піддано адміністративному стягненню з накладенням штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 320 грн. судового збору в дохід держави.

Згідно постанови суду першої інстанції, будучи державним інспектором відділу оплати праці та бюджетування, бухгалтерського обліку вилученого управління ФБО та третьої Львівської митниці ДФС, ОСОБА_2 відповідно до п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб'єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно та без поважних причин, а саме 06 травня 2017 року о 08 год. 08 хв. подав на офіційний веб-сайт Національного агенства з питань запобігання корупції, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічну декларацію за 2016 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Дану постанову оскаржив правопорушник ОСОБА_2 подавши апеляційну скаргу 18.12.2017 року в суд першої інстанції. В подальшому апеляційна скарга зі справою надійшла до Апеляційного суду Львівської області.

Апелянт просить суд апеляційної інстанції поновити строк на апеляційне оскарження постанови від 22.08.2017 року, оскільки повний текст постанови він отримав через свого представника - адвоката Довганя В.І., який отримав копію постанови в Залізничному районному суді м.Львова лише 01.12.2017 року

Апелянт вважає постанову суду першої інстанції незаконною, оскільки умислу на скоєння даного правопорушення не мав, що підтверджується чернетками декларації від 28.04.2017 року, які знаходилися в особистому електронному кабінеті, але через недосконале знання процедури скерування декларації в Єдиний державний реєстр декларацій, помилково вважав, що знаходження заповненої декларації в особистому електронному кабінеті вважається, що декларація відправлена.

Відповідно до ст. 294 ч.2 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається зі справи про адміністративне правопорушення № 462/3472/17 слухання справи відбулося 22.08.2017 року за участі ОСОБА_2, який того ж дня чув зміст постанови винесеної щодо нього (а.с.49-50).

Таким чином строк апеляційного оскарження для ОСОБА_2 розпочався з 22.08.2017 року, оскільки про зміст постанови він знав і мав можливість отримати копію постанови безпосередньо в суді першої інстанції, тим більше що судом вподальшому йому була скерована копія постанови про що свідчить супровідний лист від 08.09.2017 року (а.с.51). Також мав можливість вчасно подати коротку апеляційну скаргу, до моменту отримання повного тексту постанови, однак цього зроблено не було.

Враховуючи наведене і те, що копія постанови суду першої інстанції апелянту була скерована ще у вересня 2017 року, а тому суд вважає, що зазначені в апеляційній скарзі причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді районного суду не є поважними та приходить до висновку, що апелянту необхідно відмовити в поновленні такого строку з поверненням апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, суд, -

постановив:

Відмовити правопорушнику ОСОБА_2 в поновленні строку апеляційного оскарження постанови судді Залізничного районного суду м. Львова від 22.08.2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

Повернути апеляційну скаргу з додатками ОСОБА_2

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області Белена А.В.