РОЗДІЛЬНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/712/17

Провадження 3/511/311/17

12.05.2017 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі судді: Іванова О. В., розглянувши матеріали, які надійшли Регіонального представництва Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, працюючої т.в.о. завідувачем відокремленого підрозділу Роздільнянського міжрайонного відділу лабораторних досліджень Державного Одеського обласного лабораторного центру Міністерства охорони здоровя України, зареєстрованої ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

за ч.4 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

До Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини надійшло звернення ОСОБА_2 (далі - заявниця) стосовно порушення Державною установою «Одеський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоровя України» (далі - державна установа) її права на інформацію.

За зверненням заявника було відкрито провадження Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

Як вбачається зі звернення, на підставі Закону України «Про доступ до публічної інформації» заявниця направила до Роздільнянського МРВЛД запит від 20.12.2016 р. щодо отримання інформації (документів) за переліком питань, який було зареєстровано за вх. № 324 від 26.12.2016.

Листом від 30.12.2016 р. № 719 заявниці було повідомлено про продовження строку розгляду її запиту на 20 робочих днів.

Листом від 25.01.2017 р. № 72 за підписом тимчасово виконуючого обовязки завідувача Роздільнянського МРВЛД ОСОБА_1 заявниці було надано неповну інформацію. Зокрема, не надано виписку з ЄДР, посадову інструкцію керівника Роздільнянського МРВЛД державної установи. Крім того, було відмовлено у наданні інформації про виплату заробітної плати працівникам установи за рахунок бюджетних коштів у звязку з тим, що така інформація є конфіденційною (персональними даними), розголошення якої заборонено без згоди відповідних осіб.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 13 січня 2011 року № 2939-VI «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон № 2939-VI) публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Аналіз цього визначення та переліку розпорядників публічної інформації, закріпленого у статті 13 Закону № 2939-VI, свідчить, що публічною інформацією є відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях, зокрема уся інформація, що перебуває у володінні субєктів владних повноважень, тобто органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, органів влади Автономної Республіки Крим, інших суб'єктів, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання (пункт 1 частини першої статті 13 Закону № 2939-VI), інформація щодо використання бюджетних коштів юридичними особами, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим (пункт 2 частини першої статті .3 Закону № 2939-УІ), інформація щодо умов постачання товарів, послуг та цін -а них, якщо йдеться про суб'єктів господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями (пункт 4 частини першої статті 13 Закону № 2939-УІ), інша інформація, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідна інформація) (частина друга статті 13 Закону № 2939-УІ).

За загальним правилом публічна інформація є відкритою. Винятки з цього правила встановлюються законом (частина друга статті 1 Закону № 2939-УІ, частина друга статті 20 Закону № 2657-ХІІ). Таким законом є Закон № 2939-УІ. Положенням статті 6 Закону № 2939-УІ, зокрема, встановлено види інформації, до якої може бути обмежено доступ, - конфіденційна, таємна та службова інформація, та сукупність вимог, дотримання яких є обовязковим для обмеження доступу до таких видів інформації.

Законами України встановлено категорії інформації, обмеження доступу до яких заборонено. Така інформація надається у відповідь на запит без застосування трискладового тесту». До таких категорій, зокрема, належить інформація про розміри, види благодійної та іншої допомоги, що надається фізичним та юридичним особам чи одержується від них особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або державними органами, органами місцевого самоврядування; розміри, види оплати праці, матеріальної допомоги та будь-яких інших виплат з бюджету особам, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а також одержані цими особами за правочинами, які підлягають обов'язковій державній реєстрації, а також подарунки, які регулюються Законом України «Про запобігання корупції» (частина друга статті 60 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-УІІ «Про запобігання корупції»), також персональні дані, що стосуються здійснення особою, яка займає посаду, пов'язану з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень (частина друга статті 5 Закону № 2297-УІ).

За загальним правилом не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При дотриманні вимог, передбачених частиною другою статті 6 Закону № 2939-УІ, вказану інформацію може бути обмежено в доступі, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину (частина пята стаття 6 Закону № 2939-УІ).

Відповідно інформація про всі дії субєктів владних повноважень стосовно розпорядження коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном не може бути обмежена в доступі, за винятком, коли, як зазначалось вище, таке обмеження здійснюється в інтересах національної безпеки, оборони, розслідування чи запобігання злочину.

З урахуванням положень частини другої статті 29 Закону України від 2 жовтня 1992 року № 2657-ХІІ «Про інформацію» (далі - Закон № 2657-ХІІ) предметом суспільного інтересу вважається інформація, яка свідчить про загрозу державному суверенітету, територіальній цілісності України; забезпечує : галізацію конституційних прав, свобод і обов'язків; свідчить про можливість ~ зрушення прав людини, введення громадськості в оману, шкідливі екологічні та інші негативні наслідки діяльності (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб тощо.

Перелік видів інформації, що може бути предметом суспільного інтересу, не є вичерпним.

З огляду на характер суспільно необхідної інформації законодавство не надає вичерпного визначення цього поняття. Гнучкість законодавства в цьому аспекті виправдано надає можливість визначати, чи є конкретна інформація суспільно необхідною, з врахуванням індивідуальних обставин справи.

Згідно постанови Пленуму В АСУ №10 від 29.09.2016, у відмови у доступі до публічної інформації повинно вбачатися:

1) якому з перелічених у пункті 1 частини другої статті 6 Закону № 2939-УІ інтересів (далі - правомірні інтереси) відповідає обмеження, а також чому обмеження доступу відповідає зазначеному інтересу (інтересам);

2) у чому конкретно полягає шкода правомірному інтересу (інтересам); яким є причинно-наслідковий звязок між наданням доступу та можливим настанням шкоди; чому ця шкода є істотною; яка ймовірність настання шкоди внаслідок надання доступу до інформації (пункт 2 частини другої статті 6 Закону № 2939-УІ);

3) чому шкода від надання інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні (пункт 3 частини другої статті 6 Закону № 2939-УІ) (щодо визначення суспільного інтересу див. пункт 6.4).

Відсутність висновку розпорядника інформації щодо наявності хоча б однієї зі згаданих трьох підстав «трискладового тесту» означає, що законних підстав для обмеження доступу до інформації немає, а відмова у доступі до публічної інформації є необґрунтованою.

Відповідно до частини сьомої статті 6 Закону обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений. Це означає, що у разі, якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, надається його копія, з якої вилучено таку інформацію. У паперових документах видалення тексту можна зробити на копії документа шляхом вилучення або ретушування частини, доступ до якої обмежено.

Вищевказані норми Закону України «Про доступ до публічної інформації» кореспондуються з нормами Закону України «Про захист персональних даних».

Так, частина перша статті 10 Закону України «Про захист персональних даних» встановлює, що використання персональних даних передбачає будь-які дії володільця щодо обробки цих даних, дії щодо їх захисту, а також дії щодо надання часткового або повного права обробки персональних даних іншим субєктам відносин, повязаних із персональними даними, що здійснюється за згодою субєкта персональних даних чи відповідно до закону.

Відмова у доступі до інформації у звязку з обмеженим до неї доступом можлива лише після проходження «трискладового тесту» (пункт 2 частини першої статті 22, частина друга статті 6 Закону № 2939-УІ).

За змістом пункту 1 частини першої статті 22 Закону № 2939-УІ у лі з вол енні запиту може бути відмовлено лише у разі наявності одночасно двох ; : в: відсутності інформації у володінні розпорядника інформації та відсутності > нього обовязку володіти нею. Якщо інформація відсутня, але розпорядник зобовязаний нею володіти, то згідно із принципом законності він повинен усунути порушення закону та вжити заходів щодо набуття (створення) запитаної Формації, продовживши у разі необхідності строк розгляду запиту на формацію, слід зауважити що дороги, не можуть знаходитись у привітній власності, а є частиною комунального майна, або відповідного органу.

Запитуючи копію документа, особа не зобовязана наводити конкретну інформацію, яку вона має намір з його допомогою отримати, а повинна вказати вид, назву, реквізити чи зміст документа, якщо їй це відомо. Такий документ або його частина, доступ до якої не обмежений, є самостійним предметом запиту на інформацію (пункт 2 частини пятої статті 19 Закону № 2939-УІ).

Доступ до інформації може забезпечуватися як шляхом надання копій документів (частина друга статті 21 Закону № 2939-УЇ), так і шляхом перегляду документів за місцезнаходженням розпорядника інформації.

Виходячи з даних обставин слід зазначити, що відповідно п.п. 1.1. Статуту Державної Установи Одеський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоровя України (далі - Центр) є санітарно - профілактичною установою охорони здоров'я, заснованою на державній власності, що належить до сфери управління Міністерства охорони здоров'я України.

Виходячи з даних обставин слід зазначити, що відповідно п.п.1.2. Положення про Відокремлений підрозділ Роздільнянський Міжрайонний Відділ Лабораторних Досліджень ДУ Одеський ОЛЦ МОЗ України Відділ - є відокремленим структурним підрозділом Державної Установи «Одеський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров'я України» (далі- Центр) та йому підпорядковується.

Відповідно п.п. 1.5. Відділ у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також наказами Міністерства охорони здоровя України, Центру, Статутом Центру та цим положенням.

Відповідно п.п. 3.5. Відділ здійснює обробку персональних даних для конкретних і законних цілей з метою забезпечення реалізації трудових відносин, адміністративно-правових, відносин у сфері управління персоналом, відносин у сфері бухгалтерського обліку, у сфері податкових відносин, відносин у сфері охорони здоровя, визначених за угодою субєкта персональних даних, або У випадках та в порядку встановлених законодавством.

Відповідно п.п. 5.1. Фінансування діяльності відділу здійснюється за рахунок Державного бюджету України, у тому числі і спеціального фонду, а

також інших джерел не заборонених законодавством.

Отже, Роздільнянський МВЛД уповноважений надавати інформацію з

питань використання бюджетних коштів.

При цьому у відповіді на запит заявника ОСОБА_3 МВЛД не

застосовується факт володіння запитуваною у запиті заявника інформацією.

З огляду на вищевказане, ненадання копій запитуваних документів та

інформації у відповіді від Роздільнянського МВЛД Листом від 25.01.2017 р. № 72

за підписом тимчасово виконуючого обовязки завідувача ВП Роздільнянського

ЇРВЛД державної установи ОСОБА_1 є такою що не відповідає Закону.

Правопорушник ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що 26.12.2016 року до ВП Роздільнянський МВЛД надійшов запит до публічної інформації від пом. Епідеміолога відділу ОСОБА_2, а 30.12.2017 року їй була надана відповідь проте, що в звязку з великим навантаженням відповідь буде готова через 20 робочих днів. 25.01.2017 року була надана відповідь та відмовлено в надані публічної інформації, оскільки вважала, що інформація про виписку з ЄДР, інформація про виплату заробітної плати працівникам установи за рахунок бюджетних коштів є конфіденційною. Вину свою визнала.

Також вина ОСОБА_1 в вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.212-3 КУпАП підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 05 квітня 2017 року, особисто підписаним правопорушником, згідно якого ОСОБА_1 відмовила пом. лікаря - епідеміолога в надані публічної інформації, оскільки вважала, що інформація про виписку з ЄДР, інформація про виплату заробітної плати працівникам установи за рахунок бюджетних коштів є конфіденційною.;

- заявою пом. лікаря епідеміолога ОСОБА_2 до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини;

- копією запиту на публічну інформацію на адресу т.в.о. завідувача ВП Роздільнянським МВ лабораторних досліджень ДУ «Одеський ОЛЦ МОЗ України» ОСОБА_1 від 26.12.2016 року;

- письмовими відповідями ДУ «Одеський ОЛЦ МОЗ України»;

- журналом вхідної документації Роздільнянського міжрайонного відділу ДУ «Одеський ОЛЦ МОЗ України» та журналом вихідної документації;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1

Таким чином вся сукупність досліджених доказів по справі вказує про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 212-3 КУпАП (порушення права на інформацію та права на звернення), так як остання дійсно порушила Закон України «Про

доступ до публічної інформації», а саме обмежила доступ до інформації або

віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом, якщо це прямо

заборонено законом.

Разом з тим, статтею 33 КУпАП передбачені загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, яке повинно накладатися тільки в межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Так, згідно зі ст.247 ч.1 п.7 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

На момент розгляду справи закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, тому справа відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у звязку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КупАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.38, 212-3, 247,284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст. 212-3 КУпАП закрити в звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя : ОСОБА_4

Постанова набрала законної сили "______" ____________20___р.

Срок предґявлення до виконання постанови 3 місяці.