ун. № 759/783/17
пр. № 3/759/863/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2017 року Суддя Святошинського районного суду м. Києва Миколаєць І.Ю. розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції м. Києва Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який працює у ТОВ «Торговий дім «Насіння» проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за ст. ст. 124, 122-2КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколів про адміністративні правопорушення АП2 № 472871, АП2 № 472872, 30.12.2016 року о 15 год. 42 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Toyota Corolla» державний номерний знак НОМЕР_1, і рухаючись в м. Києві по вул. Кільцева дорога, в порушення вимог п.п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху, при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з причепом державний номерний знак НОМЕР_2, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Після цього, ОСОБА_1 в порушення п. 2.10а Правил дорожнього руху залишив місце ДТП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою провину у вчиненні ДТП визнав в повному обсязі. Заперечував порушення п. 2.10а Правил дорожнього руху, оскільки після ДТП він не залишав місце пригоди, а з'їхав щоб не перешкоджати дорожньому руху. Крім цього пояснив, що зіткнення було настільки несуттєвим,, що водій іншого транспортного засобу його не відчув та продовжив рух.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень п. 2.10а Правил дорожнього руху, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов'язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

В судовому засіданні об'єктивно встановлено, що після ДТП ОСОБА_1 з'їхав з дороги щоб не перешкоджати дорожньому руху. Таким чином суддя вважає, що в діях водія ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП крім повного визнання правопорушником підтверджується матеріалами справи, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення від 30.12.2016 року, схемою місця ДТП, поясненнями.

Таким чином суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, суддя при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, майновий стан правопорушника, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, в якості обставини, що пом'якшує відповідальність правопорушника згідно зі ст. 34 КпАП України, суддя приймає до уваги щире розкаяння ОСОБА_1, та вважає за необхідне накласти на нього стягнення у виді штрафу в межах, передбачених санкцією ст. 124 КпАП України, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП - закрити на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого 122-4 КУпАП.

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, тобто в розмірі 320,00 грн.

Строк пред'явлення постанови до виконання - три місяці.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І.Ю.Миколаєць