АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/791/151/17
Головуючий в І інстанції Рєпін К.К.
Доповідач: Волошко С.Г.
П О С Т А Н О В А

30 березня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2, з його участю на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 23 лютого 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, начальника відділу Херсонської регіональної філії центру державного земельного кадастру,

визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.122 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП та за ч. 1 ст. 130 КУпАП застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 визнано винним, як зазначив суд першої інстанції, у тому, що він, «03.12.2016 року близько 11 години 10 хвилин, керуючи транспортним засобом «Ford Focus» державний номер ВТ2772АC, по вулиці Маяковського у м. Херсоні, був з ознаками наркотичного спяніння, про що свідчило порушення мови, зіниці очей не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан спяніння відмовився у присутності двох свідків».

Поряд з цим, цією ж постановою, суд визнав ОСОБА_2 винним у тому, що він, «03.12.2016 року близько 11 години 10 хвилин, керуючи транспортним засобом «Ford Focus» державний номер ВТ2772АC по проспекту Ушакова в м. Херсоні на регульованому перехресті з вулицею Маяковського при повороті ліворуч не надав перевагу в русі транспортному засобу «PEUGEOT» державний номер НОМЕР_1, що рухався в зустрічному напрямку та повертав праворуч, змусивши останнього загальмувати та змінити напрямок руху, вжити заходів щодо уникнення ДТП, чим створив аварійну ситуацію».

Пославшись на докази у справі, суд у резолютивній частині своєї постанови, на підставі ч.1 ст. 130 КУпАП призначив ОСОБА_2 адміністративне стягнення.

Не погоджуючись з такою постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що постанова суду винесена з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права, просив оскаржувану постанову судді скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.122 та ч.1 ст.130 КУпАП. В клопотанні, поданому до суду 27 березня 2017 року, ОСОБА_2 просить закрити провадження у справі за закінченням строку, протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення.

Заслухавши доповідь судді, ОСОБА_2, який в цілому підтримавши свою апеляційну скаргу, доповнюючи та уточнюючи свої апеляційні вимоги зазначив, що суд першої інстанції в своїй постанові не вказав які самі пункти правил дорожнього руху ним були порушені по кожному епізоду і взагалі не кваліфікував його дії за статтями Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому призначення адміністративного стягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП є незаконним, оскільки з постанови взагалі не вбачається що це за стаття і які дії нею охоплюються. Враховуючи зазначені порушення, просив постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити внаслідок спливу терміну накладання адміністративного стягнення. клопотання про закриття провадження у справі та просив їх задовольнити, дослідивши матеріали справи у сукупності з доводами апеляційної скарги приходжу до наступного висновку.

Визнаючи ОСОБА_2 винним, суд першої інстанції зазначив що його вина «доказана і підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії АП2№376864 від 03.12.2016 року та протоколом АП2375970 від 03.12.2016 року, в яких зазначено обставини скоєних правопорушень», а також послався на письмові пояснення свідків.

Не надавши юридичну кваліфікацію по кожному із епізодів зазначених у постанові, а саме, не вказавши якими діями скоєні адміністративні правопорушення, передбачені ч.4 ст.122 та ч.1 ст.130 КУпАП, суд, на власний розсуд, призначив покарання за ч.1 ст.130 КУпАП, що також повинно мотивуватись при притягненні до адміністративної відповідальності за декількома статтями.

Більш того, суд першої інстанції навіть не вказав які саме правила дорожнього руху порушив ОСОБА_2, що є обовязковим, оскільки статті КУпАП, за якими протоколи про їх скоєння направлялись до суду, є бланкетними, тобто вимагають зазначення які саме пункти правил дорожнього руху порушила особа і чим це доведено.

Таким чином суд першої інстанції припустився помилок, які унеможливлюють залишення постанови без зміни, а тому постанова підлягає скасуванню. У той же час враховуючи, що сплинув термін накладання адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Керуючись п. 7 ст. 247, ст.ст. 38, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 23 лютого 2017 року - про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - задовольнити.

Зазначену постанову скасувати, а провадження у справі на підставі п.7 ст. 247 КУпАП закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Херсонської області ОСОБА_1