АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/174/17 Справа № 708/1591/16-п Головуючий по 1 інстанції Ткаченко С. Є.
Категорія:ч. 3 ст. 41 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2017 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Соломка І.А., з участю апелянта ОСОБА_3, представника управління держпраці у Черкаській області Азарова П.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Чигиринського районного суду Черкаської області від 08.02.2017 р., якою відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, приватного підприємця, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1,

закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 41 КУпАП, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и л а :

Постановою Чигиринського районного суду від 08.02.2017 р. закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 41 КУпАП у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до вказаної постанови, ОСОБА_3, в порушення вимог ч. 1, ч. 3 ст. 24 КЗпПУ з 01.10.2016 р. допустила до роботи ОСОБА_5, уклавши цивільно-правову угоду, що має всі ознаки трудового договору, де зазначено місце роботи та адресу магазину, в якому мають місце трудові відносини, без укладення трудового договору у письмовій формі та не повідомила центральний орган виконавчої влади про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, будь-яких інших документів про облік робочого часу, нарахування та виплату заробітної плати при проведенні перевірки надано не було, чим порушила вимоги ч. 3 ст. 41 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою районного суду, ОСОБА_3, вважаючи її незаконною та такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, в апеляційній скарзі ставить питання про скасування постанови та закриття провадження по справі у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Посилається на неповноту з'ясування судом фактичних обставин справи та упередженість при винесенні постанови, зазначає, що судом не перевірялись її доводи про те, що за жовтень 2016 року нею подано до Чигиринського відділення Черкаської ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області звіт про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів, з якого вбачається, що ОСОБА_5 виконувала роботи по цивільно-правовому договору.

Крім того, ОСОБА_3 звертає увагу на те, що нею було проведено оплату всіх необхідних платежів. Також, в постанові суду зазначені і покази самої ОСОБА_5, яка пояснила, що вона працювала з ОСОБА_3 за цивільно-правовим договором.

В судовому засіданні ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримала і дала пояснення стосовно незаконності вказаного судового рішення.

Вислухавши пояснення апелянта ОСОБА_3, яка підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити, думку представника управління держпраці у Черкаській області Азарова П.В., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав рішення районного суду законним, перевіривши матеріали справи і обміркувавши над доводами апеляційної скарги приходжу до наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Крім того, згідно вимог діючого законодавства, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим та вмотивованим, з наведенням достатніх підстав його прийняття.

Як вбачається з матеріалів справи про адмінправопорушення, ці вимоги закону при винесенні постанови районним судом належним чином були дотримані.

Згідно ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Виконавши вимоги ст. 252 КУпАП, і оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважаю, що незважаючи на невизнання ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, її вина доведена в повному обсязі зібраними по справі доказами, а саме:

- протоколом № 23-23-46/0352 про адміністративне правопорушення від 08.11.2016 р., де зазначено, що ФОП ОСОБА_6, вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 41 КУпАП, а саме: допустила працівника до роботи без укладання трудового договору у письмовій формі та повідомлення центрального органу виконавчої влади про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому КМУ. Так, із жовтня 2016 року з працівником ОСОБА_5 укладено цивільно-правову угоду, яка має всі ознаки трудового договору. В тексті зазначено місце роботи та адреса магазина в якому мають місце трудові відносини. Трудовий договір із ОСОБА_5 не укладено, інших будь-яких документів про облік робочого часу чи нарахування та виплату заробітної плати під час проведення перевірки надано не було (а.с. 1-2);

- актом перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування № 23-24-46/0516 від 07.11.2016 р. відносно ФОП ОСОБА_6 (а.с. 3-9);

- свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, від 26.11.2004 р., де зазначено, що ОСОБА_6 є ФОП і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10);

- поясненнями свідка ОСОБА_5 , які вона давала в суді першої інстанції , згідно яких вона працює в належному ОСОБА_3 магазині «Домашній» з 2004 року, 01.10.2016 року між нею та ОСОБА_3 укладено цивільно-правову угоду строком на 1 місяць про надання послуг на умовах неповного робочого часу,з наступним пролонгуванням її ще на один місяць, вона працює в магазині на умовах ненормованого робочого часу по кілька годин, організацією праці займається ОСОБА_3, яка дає їй вказівки щодо тривалості робочого дня та інколи її підміняє.

Тобто, як вірно вказано в постанові районного суду, у ОСОБА_5 фактично склалися трудові відносини з ОСОБА_3, які не оформлені належним чином, тому в її діях вбачаються ознаки фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору , за що передбачено відповідальність за ч.3 ст. 41 КУпАП

Що стосується тверджень апелянта про те, що перевірка додержання вимог законодавства про працю головним державним інспектором з питань праці управління держпраці у Черкаській області була проведена з порушенням вимог чинного законодавства, то вони спростовуються наступним. Відповідно до п. 4 Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції праці України з питань праці та її територіальних органів, затвердженого наказом Мінсоцполітики від 02.07.2012 р. № 390, інспектор має право на проведення перевірки за наявності у нього службового посвідчення та направлення на перевірку.

Згідно листа-згоди Держпраці № 10516/4.1/4.2-ДП-16 від 25.10.2016 р. Управлінням Держпраці у Черкаській області видано наказ № 304-Н від 26.10.2016 р. «Про проведення позапланових перевірок», згідно якого ОСОБА_7 доручено провести позапланову перевірку додержання законодавства з питань праці ФОП ОСОБА_6 в період з 27.10.2016 р. по 09.11.2016 р.

Відповідно до вимог п. 7 Порядку № 390, за результатами проведеної перевірки інспектором складено акт перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування № 23-24-46/0516. Згідно даного акта, під час позапланової перевірки ФОП ОСОБА_6 вибірковим аналізом документів за 2016 рік виявлено порушення вимог чинного законодавства про працю, а саме: допущення працівників до роботи без укладання трудового договору у письмовій формі та повідомлення органу виконавчої влади про це.

Одночасно з винесенням припису, у відповідності до вимог Порядку № 390 та ст.ст. 254-256 КУпАП, інспектором вжито заходів щодо притягнення до відповідальності винних осіб, складено адмінпротокол № 23-23-46/0352 від 08.11.2016 р. про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП ФОП ОСОБА_6 та на підставі ст. 257 КУпАП вказаний адмінпротокол направлено до суду для його розгляду по суті.

Що стосується тверджень ОСОБА_3 щодо укладення цивільно-правового договору із ОСОБА_5 про реалізацію тютюнових виробів та алкогольних напоїв в магазині «Домашній» від 01.10.2016 р., то вони не відповідають вимогам законодавства про працю, оскільки предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Як вбачається зі змісту цивільно-правового договору від 01.10.2016 р. його предметом є реалізація тютюнових виробів та алкогольних напоїв. Але договір не містить жодних вимог щодо обсягу робіт, який має бути виконаний виконавцем, його кількісних та якісних характеристик. Тобто предметом укладеного договору є процес праці, а не її кінцевий результат.

ОСОБА_3 в апеляційній скарзі зазначає, що подала до Чигиринського відділення Черкаської ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області звіт про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів, з якого вбачається, що ОСОБА_5 виконувала роботи по цивільно-правовому договору за жовтень 2016 року. Але оскільки вказаний документ був виготовлений апелянтом 17.11.2016 р. (вже після перевірки), тому він не може слугувати доказом цивільно-правових відносин між апелянтом і ОСОБА_5, оскільки не містить ознак об'єктивності, достовірності та неупередженості.

Крім того, твердження апелянта щодо накладення мораторію на проведення контролюючими органами перевірок та відповідно незаконність проведення головним державним інспектором з питань праці відділу з питань додержання законодавства про працю зайнятість та інших нормативно-правових актів перевірок ФОП ОСОБА_6 є безпідставними , оскільки Державна служба України з питань праці та її територіальні органи не є контролюючими органами в розумінні п. 1 Указу Президента України «Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької діяльності» від 23.07.1998 № 817/98, а на проведення перевірок додержання законодавства про працю, що проводяться з метою державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення, не поширюється дія Закону України «Про основні засади державного нагляду ( контролю) у сфері господарської діяльності» № 877-У від 05.04.2007 р. Отже дія положень п.3 Прикінцевих положень Закону України від 28.12.2014 р. № 71-У111 «Про внесення змін до Податкового Кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» не поширюється на Державну службу з питань праці та її територіальні органи при здійсненні перевірок додержання суб»єктами господарювання законодавства про працю.

Посилання ОСОБА_3 на те, що у разі закриття провадження по справі за строками давності вина особи у вчиненні даного адміністративного правопорушення не встановлюється, також суперечить вимогам чинного законодавства, а саме: згідно ст.ст. 247, 280 КУпАП, закриття провадження у справі у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення може мати місце лише тоді, коли у справі з'ясовано чи було вчинено адмінправопорушення, чи винна особа, яка притягається до відповідальності у вчиненні правопорушення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тобто чи немає підстав для закриття провадження у справі, передбачених п.п. 1-6 ст. 247 КУпАП.

Тобто , апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про наявність вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 КУпАП.

Таким чином, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою , підстави для її скасування - відсутні, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а :

Постанову Чигиринського районного суду Черкаської області від 08.02.2017 р. про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 41 КУпАП - слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_3, - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. А. Соломка