Справа № 167/720/17 Провадження №33/773/739/17 Суддя в 1 інстанції: Сіліч І.І.
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Борсук П. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" вересня 2017 р. місто Луцьк

Суддя Апеляційного суду Волинської області Борсук П.П. з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2,розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1; Н.С. на постанову Рожищенського районного суду Волинської області від 08.08.2017 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого на ФГ «Травневе Плюс» -

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

В С Т А НО В И В:

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що 20.05.2017 року о 04 год.10 хв. на автодорозі Устилуг-Рівне 29 км., керував автомобілем марки «Фольксваген Бора» р.н. АС 5510ВІ у стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у звязку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що судом порушено його право на захист, оскільки розгляд відбувався без його участі. Відсутні свідки та належний висновок медичного закладу про перебування його в стані алкогольного спяніння

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, заслухавши скаржника та його захисника, які підтримали останню з мотивів, викладених в ній, та просили її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, Рожищенським районним судом порушнику неодноразово надсилалось повідомлення про час та місце розгляду справи з попередженням про можливість розгляду за відсутності особи (а.с.8,14,17). При цьому ОСОБА_1 систематично подавав клопотання про перенесення розгляду справи через хворобу або ж неможливість прибуття його захисника у судове засідання (а.с.9,13,22).

Тому, апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду щодо можливості розгляду справи за відсутності порушника та його захисника і не вбачає порушень права на захист, як про це вказує останній у своїй апеляції.

У відповідності до положень ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду вказаних вимог закону при розгляді адміністративної справи, суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Свою вину у вчиненні цього адміністративного проступку, ОСОБА_1 не визнає.

Проте, такі його доводи не заслуговують на увагу суду з врахуванням наступного.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність

адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується протколом про адміністративне правопорушення серії БР №150459 від 20.05.2017 року, згідно якого встановлено факт керування автомобілем ОСОБА_1 у стані алкогольного спяніння (а.с.2) та висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування особи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виданого Володимир-Волинським територіальним медичним обєднанням №429 від 20.05.2017 року про перебування порушника в стані алкогольного спяніння (а.с.4).

Проаналізувавши зібрані у справі докази в їх сукупності, вважаю, що керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного спяніння за обставин викладених в оскаржуваній постанові суду є повністю доведеним належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах адміністративної справи.

З урахуванням наведеного, суд обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, постанова суду першої інстанції є законною та мотивованою, а накладене на нього стягнення відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.

Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, про що просить скаржник в своїй апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

Доводи ОСОБА_1 про порушення працівниками поліції процедури проведення огляду на виявлення стану алкогольного спяніння, недійсності висновку щодо результатів медичного огляді на стан спяніння та відповідно відсутності в його діях складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення не заслуговують на увагу суду, а фактично зводяться ним до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції.

Усі доводи скаржника, які викладені в апеляційній скарзі та були наведені в ході розгляду справи апеляційним судом щодо незаконності судового рішення на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності шляхом закриття провадження у справі не є такими в розумінні ст.266 КУпАП, які дають підстави для скасування рішення суду.

Таким чином, постанова судді Рожищенського районного суду від 08 серпня 2017 року підлягає залишенню без змін відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Рожищенського районного суду від 08 серпня 2017 року про притягнення до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області ОСОБА_3