Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/374/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Льон С. М.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Кабанова В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2017 року. м. Кропивницький

Суддя Апеляційного суду Кіровоградської області Кабанова В.В., розглянула у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.05.2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто судовий збір у розмірі 320,00 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Як зазначено у матеріалах справи, ОСОБА_3 23.04.2017 року о 23:20 год. керував транспортним засобом марки «Mercedes Benz 600» державний номер НОМЕР_1 по бульвару Студентському в м. Кропивницькому перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, про що свідчить висновок КЗ «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» від 24.04.2017 року №158, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, в апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить поновити строк на апеляційне оскарження. Скасувати постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.05.2017 року, провадження в страві закрити.

Мотивує свої доводи тим, що інспектором було порушено порядок огляду на стан сп'яніння, не вказано від якого саме огляду відмовився водій, та не зазначено, який порядок проходження такого огляду було запропоновано водієві. Матеріали адміністративного провадження не містять доказів відсторонення ОСОБА_3 від керування та передачі керування іншій уповноваженій особі.

Вказує, що в суді не було досліджено, чи керував саме ОСОБА_3 автомобілем, не виключено, що ОСОБА_3 дійсно мав алкогольне сп'яніння, але не керував, а перебував біля припаркованого автомобіля.

Зазначає, що суд не вказав жодного доводу, на підставі якого обирає адміністративне стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керування транспортним засобом, а не лише штрафу. Судом не враховано, що ОСОБА_3 безробітній, автомобіль використовується у робочих цілях і позбавлення права керувати ним ставить у скрутне становище не маючи можливості іншого способу заробітку для існування сім»ї.

Крім того, в матеріалах справи відсутній доказ належного повідомлення ОСОБА_3, про місце і час розгляду справи. Про наявність постанови суду стало відомо лише 23.10.2017 року, при ознайомленні з матеріалами справи по запиту від 17.10.2017 року.

Заслухавши адвоката Буквич Н.А., яка діє в інтересах правопорушника ОСОБА_3, яка підтримала апеляційну скаргу та просила постанову суду скасувати та закрити адміністративну справу, зваживши доводи апеляційної скарги, а також дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов до висновку, про те, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а постанову судді районного суду залишити без змін за таких підстав.

Перевівши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення ОСОБА_3 строку на апеляційне оскарження як такий, що пропущений з поважних причин.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №226759 від 24.04.2017 року, ОСОБА_3 після зупинення працівниками ДАІ з ознаками алкогольного сп'яніння, в порушення зазначеного вище пункту Правил дорожнього руху відмовилася від проходження медичного огляду та продуття алкотестера «Drager» на стан алкогольного сп'яніння.

Згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачений обов'язок водія на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 та Інструкції «Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 9 вересня 2009 р. N 400/666, встановлення у правопорушника стану алкогольного чи іншого сп'яніння здійснюється на підставі його огляду, який проводиться уповноваженою особою Державтоінспекції на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом або у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу та його незгоди з результатами огляду, в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на проведення такого огляду відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я уповноважена особа Державтоінспекції в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Для повного та всебічного з'ясування обставин справи у судовому засіданні суду апеляційної інстанції був переглянутий відеозапис з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що ОСОБА_3 добровільно пройшов освідування на стан алкогольного сп'яніння в КЗ «Кіровоградському обласному наркологічному диспансері», прилад показав позитивну пробу, щодо висновків правопорушник ОСОБА_3 не заперечував.

Відповідно до висновку від 24.04.2017 року виданим КЗ «Кіровоградським обласним наркологічним диспансером» правопорушник ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп'яніння.

В даному випадку, суддя районного суду, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП, об'єктивно з'ясував обставини даної справи і з урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо порушення працівниками ДАІ під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, а також встановленого законом порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного або наркотичного сп'яніння, по суті залишились нічим не підтвердженими, констатуються ОСОБА_3 з формальних підстав.

Доводи скаржника, що судом не досліджено чи керував саме ОСОБА_3 автомобілем, чи не було автомобілі інших осіб, та те, що ОСОБА_3 мав алкогольне сп'яніння, але не керував, а перебував біля припаркованого автомобіля повністю спростовується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, де чітко видно, що саме ОСОБА_3 керував транспортним засобом, інших осіб в автомобілі не було.

Крім того, в санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено безальтернативний розмір штрафу та строк позбавлення права керування транспортним засобом, тому посилання ОСОБА_3, що суд першої інстанції не вказав жодного доводу, на підставі якого обирає адміністративне стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керування транспортним засобом, а не лише штрафу, є безпідставним.

При призначенні ОСОБА_3 виду адміністративного стягнення, суддя також в повній мірі врахував суспільно небезпечний характер вчиненого правопорушення, його особу, ступінь вини, обставини які пом'якшують та обтяжують його відповідальність, призначив справедливе покарання, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке є достатнім для його виправлення, а також запобіганню вчинення ним, а так само іншими особами аналогічних правопорушень.

На підставі вищевикладеного, висновки районного суду про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КупАП та доведеність його вини являються правильними і такими, що підтверджуються достовірними доказами, а тому підстав для скасування постанови судді Ленінського районного суду м Кіровограда від 24 квітня 2017 року не вбачається.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26 травня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26 травня 2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області В.В. Кабанова