пр. № 3/759/288/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Петренко Н.О., розглянувши матеріали, що надійшли з УПП в м. Києві роти № 8 батальйону № 3 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1

- за ч.1 ст. 130, ст.124 КпАП України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 10.12.2016 р. о 08год.00 хв. в м. Києві по вул. Наумова, 27 керуючи автомобілем «FORD S-max» д/н НОМЕР_3 під час здійснення повороту ліворуч не врахував дорожню обстановку, безпечний інтервал в результаті допустив зіткнення з транспортним засобом «Mercedes-Benz Sprinter» д/н НОМЕР_2 -під керуванням ОСОБА_2, внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Чим порушив п.13.1 ПДР України.

Крім цього, ОСОБА_1 10.12.2016 р. о 08год.00 хв. в м. Києві по вул. Наумова, 27 керував автомобілем «FORD S-max» д/н НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, почервоніння очей, різкий запах алкоголю з порожнини рота, при цьому здійснив ДТП. Від медичного огляду відмовився в присутності двох свідків. Чи порушив п.2.5 ПДР.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 вину не визнали.

Представник ОСОБА_3 зазначила, що о 08 год. 00 хв. на вул.Наумова, сталася ДТП з автомобілем «Mercedes-Benz Sprinter».Відразу після ОСОБА_1. вийшов зі свого авто, і взяв телефон щоб викликати полцію для оформлекння ДТП, як до нього з автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter» вибігли агресивно налаштовані водій і пасажир, і без жодних пояснень приснули в очі з газового балончика невідомою речовиною, запах був схожий на аміак. В нього відразу помутнився зір, почався дуже великий кашель та він ледь стояв на ногах. В цей час водій та пасажир «Mercedes-Benz Sprinter» почали наносити йому тілесні ушкодження. Через 30 хв. під»їхали їхні знайомі і вони викликали поліцію та почали займатися оглядом свого авто. Неподалік місця де відбулося ДТП знаходиться автобусна зупинка, на якій стояла одна людина, але він стояв осторонь, і жодним чином не бажав втручатись, більше жодних свідків не було.

Після підписання протоколів ОСОБА_1 запропонували пройти обстеження на місці за допомогою спеціальних технічних засобів, натомість він попросив інспекторів поліції разом із другим учасником доставити їх до медичного закладу, і там провести обстеження на стан алкогольного, наркотичного та іншого сп»яніння. Поліцейські на це жодним чином не відреагували. Крім того, ОСОБА_1 у 2001 р. переніс ішемічний інсульт і йому категорично заборонено вживання алкоголю, тютюну. Також, хворіє на ниркову недостатність, а тому вживання алкоголю, тютюну прирівнюється до смерті.

Потерпілий ОСОБА_2 та його представник в судовому засіданні пояснили, що жодного тиску на ОСОБА_1 не вчиняв. Він рухався в напрямку м. Києва, на світлофорі в нього врізався автомобіль «FORD S-max», з нього вийшов водій в неадекватному стані та хотів втекти з місця ДТП, вів себе агресивно, був п'яний.

Допитаний в ході розгляду справи свідок ОСОБА_4 суду показала, що вищевказана ДТП сталася на її очах під час вигулу собаки. Іномарка рухалася на великій швидкості та влетіла в бус, який відкинуло в сторону на стовп, якби цього не відбулося даний автомобіль вилетів би на натовп людей, що знаходилися на зупинці. З автомобіля який вчинив дану ДТП вискочив чоловік, який намагався втекти та вів себе неадекватно, кидався битися та погрожував учасникам ДТП. Зважаючи на його зовнішній вигляд він перебував в стані алкогольного сп'яніння.

В судове засідання викликалися інспектори поліції, але в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч.1,2 ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Слід зазначити, що 23.12.2016р. від ОСОБА_1 надійшло клопотання про направлення справи за підсудністю до Козелецького районного суду Чернігівської області, оскільки він мешкає за адресоюАДРЕСА_2. Правопорушником не було надано доказів на підтвердження його проживання саме за цією адресою, тому суд не задовольнив дане клопотання та продовжив розгляд справи за місцем вчинення адміністрнативного правопорушення. При призначені наступних судових засідань, суд направив повістки за двома адресами вказаними правопорушником. Направлена судом повістка за адресоюАДРЕСА_2, повернулась на адресу суду з відміткою щодо не проживання правопорушника за даною адресою.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративні й відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші підстави для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Відповідно до Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 № 1452/735 п. 3 передбачено, що ознаками алкогольного сп'яніння є: запах алкоголю з порожнини рота;порушення координації рухів;порушення мови;виражене тремтіння пальців рук;різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як вбачається із матеріалів справи протоколи складені у відповідності з ст. 256 КпАП Україниа у суду не має підстав піддавати під сумнів складені працівниками поліції протоколи про адміністративні правопорушення, будь-яких доказів ОСОБА_1 та його представник не надав суду, окрім наданих пояснень на підтвердження своїх заперечень проти складеного протоколу.

Відповідно до ч. 1ст. 267 КУпАП адміністративне затримання, особистий огляд, огляд речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, ліцензійної картки на транспортний засіб, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення водіїв від керування транспортними засобами, річковими і маломірними суднами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, прокуророві або до суду.

ОСОБА_1 не був позбавлений права оскаржити дії інспекторів поліції, якщо вважав дії відносно нього незаконними, але на момент розгляду справи цього не зробив.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника, потерпілого ОСОБА_2 та його представника, свідка ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вина водія ОСОБА_1 у вчиненні ним ДТП та керування транспортним засобом в стані алкогольного сп»яніння доведена та знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, що підтверджується зібраними в справі доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 139726 від 10.12.2016 року, протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 139727 від 10.12.2016 року, схемою місця ДТП, поясненнями учасників ДТП та поясненнями свідків.

Вирішуючи питання про накладання адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого ним правопорушення, особу порушника, його відношення до скоєного та вважає за необхідне застосувати до нього, стягнення у вигляді у вигляді накладення штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 36 КпАП адміністративне стягнення накладається в межах санкції , встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Санкція статті 130 ч.1 КпАП передбачає більш суворе покарання, тому суд вважає за можливе призначити покарання застосувавши санкцію даної статті.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 9, 36, 33, 124, 130 ч.1,251, 267, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 0,2 розміру мінімальної заробітної плати судового збору, тобто 320 грн. за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена або на неї може внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд міста Києва.

Постанова може бути пред'явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя: