Дата документу Справа № 322/826/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/705/17
Єдиний унікальний № 322/826/17 Головуючий в 1-й інстанції - Гасанбеков С.С.
Категорія - ст. 130 ч.1 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції - Білоконев В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Білоконев В.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2, на постанову судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 15 серпня 2017 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 15 серпня 2017 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП притягнуто ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1, із застосуванням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень та позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 320 грн. 00 коп.

Як зазначено в постанові, 21.05.2017, о 22 год. 20 хв., в смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області по вул. Українській, ОСОБА_2 керував автомобілем ГАЗ 322132-22у, реєстраційний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, та відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає зазначену постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Вказує, що на момент розгляду справи він перебував на стаціонарі в Новомиколаївській ЦРЛ на лікуванні і не міг бути присутнім в судовому засіданні з поважних причин, але суд розглянув його справу без нього, порушивши його право на захист, передбачене ст. 268 КУпАП. Крім того, позбавлення його прав негативно впливає на його життя, оскільки його джерела доходів прямо пов'язані з транспортними засобами, за допомогою яких він отримує свої засоби для існування. Штраф для нього є непосильним боргом, оскільки він постійно не працює і має тимчасові заробітки за допомогою керування транспортними засобами. Просить скасувати постанову та закрити провадження в адміністративній справі щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КупАП.

Перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і є доведеною.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення БР № 173045 від 21.05.2017, ОСОБА_2 керував автомобілем ГАЗ 3221 у стані алкогольного сп'яніння, протокол підписаний двома свідками - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, цей факт також підтверджується письмовими поясненнями цих свідків, рапортом поліцейського ОСОБА_5, а також відеозаписом.

ОСОБА_2 від підпису протоколу про адміністративне правопорушення та надання пояснень відмовився, що підтверджується відміткою у протоколі про адміністративне правопорушення.

Аналізуючи відповідно до ст. 252 КУпАП наведені вище докази та надаючи їм правову оцінку, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що вони є належними, допустимими та безперечно доводять винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Необґрунтованими є доводи ОСОБА_2 про те, що районний суд порушив вимоги ст. 268 КупАП, оскільки розгляд справи відбувся за відсутністю ОСОБА_2, і він в цей період знаходився на стаціонарному лікуванні, так як це не свідчить про порушення його права на захист, оскільки останній був належним чином повідомлений про дату та час слухання справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення на його ім'я, де міститься його особистий підпис та дата про виклик на 15.08.2017 року, будь-яких заяв щодо відкладення розгляду справи з приводу його хворобі до суду не надходило.

Не впливають на законність та обґрунтованість судового рішення і інші доводи апелянта, зокрема про те, що в протоколі допущена помилка в його імені, зроблені підчистки тощо, оскільки ці порушення не є істотними, тобто такими, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З огляду на встановлені суддею суду першої інстанції обставини справи, які викладені в оскаржуваній постанові, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду і є доведеною, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Дослідивши в судовому засіданні наведені докази суддя суду першої інстанції згідно до вимог ст. 252 КУпАП надав їм належну оцінку, перевіривши відповідно до ст. 251 КУпАП їх на предмет належності та допустимості, у зв'язку з чим вірно встановив фактичні обставини справи щодо наявності в діях ОСОБА_2 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому суддею виконані вимоги ст. ст. 280, 283 КУпАП України і повно, всебічно розглянуті всі обставини справи, дотримані вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення, викладені мотиви, на яких ґрунтується висновок суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

З огляду на вказане, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав, які б свідчили про незаконність постанови, а тому відповідно і до задоволення скарги ОСОБА_2

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні порушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 15 серпня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області В.М. Білоконев