Номер провадження: 33/785/1753/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кадегроб А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області - Кадегроб А.І., при секретарі судового засідання Тьосовій Я.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2 розглянувши апеляційну скаргу останнього на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 30.10.2017 року про притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

встановив:

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 30.10.2017 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2/1, кв.113,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та до нього застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Вищевказаною постановою ОСОБА_2 визнаний винним в тому, що 21.08.2017 року, приблизно о 09.20 годині, керував автомобілем НОМЕР_1, в м. Одесі, Приморському районі, пляж "Дельфін-2" з явними ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження медичного огляду на стан сп'яніння відмовився у присутності двох свідків.

На дану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що протокол та письмові пояснення свідків, долучені до матеріалів справи, є недопустимими доказами. Так, апелянт вважає, що протокол був складений з процесуальними порушеннями, оскільки в ньому незрозуміло викладена суть правопорушення, не зазначено, від якого саме огляду відмовився ОСОБА_2, а у поясненнях свідків не зазначено, що він відмовився від огляду на приладі "Драгер" та в медичному закладі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2Ю, який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП, Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що суд першої інстанції під час розгляду справи в повній мірі дотримався вищевказаних вимог КУпАП.

Так, суд розглянув справу згідно з вимогами КУпАП, дослідив матеріали справи та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність його винуватості у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Так, винність ОСОБА_2 підтверджується долученими до матеріалів справи матеріалами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №000584 від 21.08.2017 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, відеозаписом з нагрудних камер працівників патрульної поліції.

При цьому у протоколі про адміністративне правопорушення чітко та зрозуміло зазначена суть правопорушення та об'єктивна сторона, а саме - відмова водія ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння.

У письмових поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 чітко вказано, що ОСОБА_2 у їх присутності відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу "Драгер" та у медичному закладі.

Зазначені у протоколі та поясненнях свідків обставини підтверджуються долученим до матеріалів справи відеозаписом з нагрудних камер працівників патрульної поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_2 дійсно мав ознаки алкогольного сп'яніння, поводив себе грубо, погрожував працівникам поліції, свідкам, та в цілому поводив себе неадекватно.

Будь-яких інших доводів, які свідчили би про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови, апеляційному суду надано не було.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому, у зв'язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 33, 38, 289, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 30.10.2017 року, якою ОСОБА_2, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та до нього застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_6