Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 333/7150/16п Суддя в 1-й інстанції Герасименко С.Г.
Провадження № 33/778/237/17 Суддя в 2-й інстанції Рассуждай В.Я.
Категорія ст. 130 ч. 1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 квітня 2017 року місто Запоріжжя

Суддя апеляційного суду Запорізької області Рассуждай В.Я., розглянувши справу за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 лютого 2017 року, якою його -

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, не працюючий, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, стягнуто судовий збір, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 9 грудня 2016 року, о 03-15 годині, по вул. Комарова у м. Запоріжжі керував автомобілем «Mercedes», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 7088 від 9 грудня 2016 року КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» ЗОР.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вищевказану постанову суду скасувати, провадження по справі закрити. При цьому заперечує свою вину у скоєнні правопорушення, вказує, що спочатку працівниками поліції в присутності свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3 був проведений його огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціального пристрою DRAGER, який показав негативний результат. Після чого він направився додому. Апелянт заперечує проходження огляду на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я, вважає сфальсифікованим висновок № 7088 від 9.12.2016р.

Також зазначає, що, оскільки особу, яка притягнута до адміністративної відповідальності, а також його адвоката не було належним чином сповіщено про місце і час розгляду справи, районний суду позбавив його передбачених 268 КУпАП прав, якими наділена особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме: давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання користуватися юридичною допомогою, що на думку апелянта є беззаперечною підставою для скасування судового рішення.

Вказує, що суд припустився спрощеного підходу до судового розгляду справи, не перевірив правильність складання матеріалів адміністративної справи, не дослідив докази та не надав належної оцінки обставинам, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи.

До судового засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Гришин Я.В. не з'явились, про час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені завчасно - 24 березня 2017 року за телефонами, наявними в матеріалах провадження, адвокат Гришин Я.В. також був повідомлений шляхом вручення судової повістки 31 березня 2017 року, із заявами про відкладення розгляду апеляційної скарги на адресу апеляційного суду не звернулись.

Крім того 3 квітня 2017 року ОСОБА_1 та його захисник були додатково повідомлені про розгляд апеляційної скарги у цей день о 14.00 годині, на що вони вже після 14-ї години повідомили, що з'явитися до апеляційного суду можливості не мають.

З огляду на що у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП їх неявка не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги за їх відсутністю в судовому засіданні апеляційного суду.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до ч. 7 ст. 294 КУпАП переглянувши справу в межах апеляційної скарги, вважаю, що остання скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки судді щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується: відомостями, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 № 385133 від 9 грудня 2016 року (а.с. 1); направленням на огляд водія (а.с. 3); висновком щодо результатів медичного огляду № 7088, складеного лікарем ОСОБА_5, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп'яніння, від підпису про ознайомлення з результатами огляд відмовився в присутності двох свідків (а.с. 4); рапортом інспектора поліції ОСОБА_6, відповідно до якого приблизно о 3 годині 15 хвилин ним був зупинений автомобіль Mercedes Vіto д.н.з. НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_1, перебуваючи у нетверезому стані. Тест на стан алкогольного сп'яніння проводився в КУ «ЗОНД» ЗОР за результатами складено висновок, результат позитивний - 0,56%. (а.с. 5); довідкою УПП м. Запоріжжя, згідно якої у ОСОБА_1 повторності за ст. 130 КУпАП не має (а.с. 2).

Допитаний судом першої інстанції інспектор поліції капрал ОСОБА_6, який склав протокол про адміністративне правопорушення пояснив, що за пропозицією самого ОСОБА_1 медичний огляд на стан сп'яніння був проведений без огляду на місці, відразу в медичному закладі лікарем ОСОБА_5 згідно встановленої процедури.

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази, надав їм належну оцінку, та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Вищезазначені матеріали провадження, а також пояснення поліцейського спростовують доводи ОСОБА_1 про те, що він не проходив огляд в закладі охорони здоров'я.

Апеляційним судом перевірені доводи апелянта про те, що районний суд розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, чим порушив право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на захист.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 отримав судову повістку на 26 грудня 2016 року, направлену на адресу його місця проживання: АДРЕСА_1. Судове засідання, призначене на вказану дату було відкладено за клопотанням ОСОБА_1 для надання йому часу для пошуку захисника.

Усі наступні судові повістки, направлені за місцем мешкання ОСОБА_1, поверталися до суду через закінчення терміну зберігання (а.с. 11, 27, 37). Водночас, його захисник, адвокат Гришин Я.В., був ознайомлений з усіма датами судових засідань, про що свідчать його численні клопотання (від 13.01.2017 (а.с. 13), 27.01.2017 (а.с. 20), 09.02.2017 (а.с. 31-32), 15.02.2017 (а.с. 41-42), в тому числі від 22.02.2017, яке надійшло до суду 23.02.2017 року про відкладення судового засідання, призначеного на цю ж дату (а.с. 47).

При цьому, ОСОБА_1 13 січня 2017 року, 27 січня 2017 року, а також у клопотанні, яке надійшло до суду 15 лютого 2017 року, викладав аналогічні вимоги про відкладення розгляду справи, що свідчить про обізнаність ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи судом.

Між тим, клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 23 лютого 2017 року, від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності до суду на надійшло, у зв'язку з чим суд першої інстанції обґрунтовано розглянув справу за відсутності цієї особи.

Про реалізацію ОСОБА_1 своїх прав (а саме, як зазначено в апеляційній скарзі, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання користуватися юридичною допомогою) свідчить наступне.

Суд відклав судове засідання, призначене на 26 грудня 2016 року, для надання ОСОБА_1 часу для пошуку захисника.

13 січня 2017 року ОСОБА_1 уклав договір з адвокатом Гришиним Я.В. та мав змогу користуватися юридичною допомогою захисника.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції взяв до уваги пояснення ОСОБА_1, який заперечував скоєння ним адміністративного правопорушення, які містяться в матеріалах справи (в клопотанні захисника про виклик свідків від 27.01.2017, в апеляційній скарзі самого ОСОБА_1 від 13.02.2017р. на усну відмову суду у задоволенні клопотання про виклик свідків тощо).

В постанові викладені ґрунтовні мотиви, з яких суд відмовив в задоволенні клопотання захисника про виклик свідків.

Вищевикладене свідчить, що всупереч доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 мав фактичну можливість реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 на розгляд судом першої інстанції справи у його відсутності, не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції, крім того і через те, що таке право ОСОБА_1 було поновлено при апеляційному перегляді, йому було відомо про час та місце та розгляд його апеляційної скарги, але до апеляційного суду він не з'явився та поважних причин неявки не повідомив, а тому його права, передбачені ст. 268 КПК України не порушені.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, взявши до уваги характер вчиненого правопорушення та дані про особу правопорушника, що містяться в матеріалах справи, і врахувавши, що санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає безальтернативне адміністративне стягнення - штраф у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 лютого 2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, стягнуто судовий збір, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Запорізької області В.Я. Рассуждай