1Справа № 335/9232/17 3/335/1462/2017
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Воробйов А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за протоколом серії БР №275366, що надійшла з Управління патрульної поліції у м.Запоріжжі Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянка України, не працює, який мешкає за адресою: м. Запоріжжя, вул. Райдужна,7 , за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу серії БР №275366 від 22 червня 2017 року, ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у звязку з порушенням п. 2.5 Правил дорожнього руху України, зокрема, в тому що 22.06.2017 року о 11:25 годині у Покровському районі с. Червоний Яр, вул. Центральна, 36 водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю із порожнини рота). Від проходження медичного огляду, а також від продування приладу «Драгер 6810» відмовився у присутності двох свідків.

У судове засідання ОСОБА_1 не зявився через перебування на стаціонарному лікуванні, однак у судове засідання зявився його захисник- адвокат ОСОБА_2, який вважає за можливе розгляд справи у відсутності ОСОБА_1

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суду пояснив, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому діяння, докази зібрані з чисельними порушеннями положень діючого законодавства, у т.ч. й щодо огляду на стан спяніння. Просив закрити провадження у справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення. Крім того, заявив клопотання про виклик у судове засідання свідків, які зазначені у протоколі.

У судове засідання свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не зявилися, повідомлялися судом за адресою зазначеною у протоколі, однак до суду повернуті конверти з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

Вивчивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, адміністративна відповідальність за ч.1ст. 130 КУпАП, у вчиненні якого звинувачується ОСОБА_1Ю, настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого частино 1 статтею 130 КУпАП, є ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Отже, обовязковому доказуванню підлягає наявність фактів в їх сукупності: факт керування особою транспортним засобом; знаходження цієї особи в стані алкогольного спяніння; відмова особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

А згідно до п. 2.9 Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України №1452/735 від 09.11.2015 року

Огляд на стан спяніння проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

-лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Однією та єдиною підставою для проведення огляду водія на стан алкогольного, наркотичного та іншого сп'яніння у медичному закладі є лише відмова останнього від огляду працівником поліції із використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами.

Згідно до ст. 266 КУпАП України, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

На підтвердження того, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, крім протоколу про адміністративне правопорушення від 22.06.2017, суду надійшли письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які за клопотанням сторони захисту викликалися у судове засідання, однак не зявилися, повідомлялися за адресою зазначеною у їх письмових поясненнях.

Судом було встановлено, що у письмових поясненнях свідків не зазначено реквізити документів за допомогою якого встановлені ці особи, за адресою зазначеною у письмових поясненням свідки судові повістки не отримують, що позбавляє суд можливості викликати цих осіб для надання пояснень з приводу дотримання процедури оформлення протоколу, на чому наполягає сторона захисту.

Більш того, долучені письмові пояснення свідків, як очевидців відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння, не відповідають критерію належності доказів, зокрема в ст. 272 КУпАП вказується, що свідок зобов'язаний дати правдиві пояснення щодо обставин, які йому відомі та підлягають установленню по даній справі, тобто в даному випадку на інспекторів патрульної поліції покладається обовязок документування відомостей про адміністративне правопорушення шляхом належного процесуального закріплення пояснень свідків щодо обставин справи, зокрема з-приводу часу, місця, способу та інших відомостей вчинення адміністративного правопорушення.

Разом із тим, письмові пояснення свідків мають форму надрукованого бланку із заздалегідь надрукованими обставинами справи та ознаками алкогольного спяніння, і в даному випадку суд не може визнати належним закріплення пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уповноваженою посадовою особою патрульної поліції, оскільки з цих пояснень неможливо перевірити обґрунтованість вимог співробітників патрульної поліції для проходження правопорушником відповідного огляду на стан сп'яніння, від якого останній відмовився, що свідчить про неналежність означеного доказу. Таким чином викликають певних сумнівів дії уповноваженої посадової особи під час складання відповідного протоколу, які могли нести формальний характер з метою притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. В світі таких недоліків зібрані в рамках даної справи докази не можуть належно свідчити про винуватість водія ОСОБА_1 за відмову від проходження освідчення на стан сп'яніння.

Крім того, в матеріалах даної адміністративної справи немає відповідних доказів відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, тобто існують обґрунтовані підозри, що навіть попри наявність складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, останній міг продовжити свій рух. Дані обставини не залишають у суду сумнівів в упередженості дій співробітників поліції, якими не було виконано вимог ст. 266 КУпАП, чим порушено порядок огляду водіїв на стан сп'яніння встановлений Законом, оскільки, всупереч тому, що спочатку у водія було встановлено наявність ознак сп'яніння, його все-одно не було відсторонено від керування всупереч складеному відносно нього протоколу.

Інших доказів посадовою особою уповноваженою складати протокол про адміністративне правопорушення до протоколу не додано і суду не надано та в судовому засіданні не здобуто. А сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, без інших належних доказів, не є безумовною підставою притягнення ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності. Тобто, на думку суду, відсутня інформація для прийняття обєктивного рішення за фактом правопорушення, фабула якого відображена в протоколі про адміністративне правопорушення.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумпцій.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь. Аналогічна норма міститься й в статті 62 Конституції України.

Отже прямих, безспірних і безсумнівних доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в ході судового розгляду не здобуто, а під час судового розгляду у діях ОСОБА_1 не кваліфіковано дії та не встановлено складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, як і самої події правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б доводили вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому діяння поза розумним сумнівом, з огляду на що провадження у справі підлягає закриттю за п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 38, 130, 247, 283, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у звязку із відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області, через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Орджонікідзевського

районного суду м. Запоріжжя А.В. Воробйов