Справа № 339/278/17 147
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2017 року м. Болехів

Суддя Болехівського міського суду Івано-Франківської області Поляниця М.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов від Рожнятівського відділення поліції Головного управління національної поліції України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, Болехівської міської ради, Івано-Франківської області, громадянина України, неодруженого, не працюючого,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в :

На розгляд суду поступив протокол про адміністративне правопорушення серії БР №095890 від 10 серпня 2017 року в якому зазначено, що ОСОБА_1 10 серпня 2017 року близько 2255 год. по вул. Лисовицька в м. Болехів Івано-Франківської області керував мототранспортним засобом Viper R-2 з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння шкірного покриву обличчя та на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння ухилився від цього шляхом відмови чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, про причину неявки суд не повідомив.

Дослідивши адміністративний матеріал, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами в стані спяніння, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані спяніння, а так само ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

Об'єктом правопорушень, передбачених статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху і на річковому транспорті та маломірних судах.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною 1 статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп'яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Частиною 3 ст. 62 Основного Закону України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.1,2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.245,280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді згідно ст.283 КУпАП маєґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказамив справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопору-шення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Інспектором поліції ОСОБА_1, інкримінується вчинення 10 серпня 2017 року о 22год. 55 хв. правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП(а.с.1).

28 вересня 2017 року постановою суду адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, за ч.1 ст.130 Кодексу України повернуто для усунення недоліків Рожнятівськму відділенню поліції Головного управління національної поліції України в Івано-Франківській області.

Однак ухвалу суду не виконано недоліки не усунено, а саме:

- не долучено викладені в письмовій формі пояснення двох свідків, як очевидців скоєного ОСОБА_1,правопорушення.

- не додане направлення на огляд водія до медичного закладу, в протоколі тільки зазначено, що він відмовився від проходженння такого огляду в медичному закладі.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що єдиним доказом на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, який складений з порушенням норм законодавства і тому постановою суду від 28 вересня 2017року направлявся на допрацювання.

Так, у відповідності до ст.256 КУпАП України та п.1 Розділу 11 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності та інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Розділом ІХ вище зазначеної Інструкції встановлено, що водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Пунктом 4 передбачено, що огляд на стан алкогольного спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

З досліджених у судовому засіданні наданих матеріалів не можливо встановити чи пропонувалось поліцейским пройти ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства. Доданий відеоматеріал це також не підтверджує.

У протоколі відсутні будь-які дані про свідків які були присутні при відмові ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння.

Посилання поліцейского, у рапорті, про відсутність свідків у зв'язку з темною порою доби, не є підставою для порушення норм чинного законодавства при складанні на особу протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд визнає пояснення ОСОБА_1 про вживання пива та відмову від проходження огляду на стан сп'яніння у медичному закладі, як неналежний та допустимий доказ, оскільки у попередньому судовому засіданні ним було зазначено, що визнавальне пояснення ним написано під тиском.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов'язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п.4.1).

Наявність вказаних грубих порушень під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції неможливо усунути під час судового розгляду, оскільки справа вже поверталася на доопрацювання.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і обєктивне зясування обставин справи та правильне її вирішення, тому його невідповідність вимогам ст.256 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі, внаслідок відсутності належного доказу винуватості особи.

В судовому засіданні було встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1, транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, що свідчить про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, л

За таких обставин суд вважає, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1, складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 38, 130, 247, 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, закритиу зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Болехівський міський суд.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Поляниця М.М.