АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/294/17 Головуючий у І-й інстанції - Погребняк Т.Ю.
Справа № 207/3178/16-п Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2017 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Мудрецький Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 листопада 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, працюючий начальником по експлуатації мереж каналізацій КВП КМР «Міськводоканал», проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. ч. 4 ст. 140 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 275 грн.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, ОСОБА_2, будучи відповідальною особою за належне утримання оглядових колодязів та кришок каналізаційних люків в м. Камянське, не вживав своєчасних заходів до належного утримання, що призвело до механічного пошкодження автомобіля НОМЕР_1 та травмування водія ОСОБА_3 під час наїзду на кришку оглядового колодязю, який розташований по пр. Т.Шевченко навпроти буд. 30 в м. Камянське, про що складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП 2 № 005988 від 25.10.2016 року за ч. 4 ст. 140 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови, скасувати її та закрити провадження по справі.

В обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що оскаржувану постанову не отримував, не був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, а довідався про постанову тільки 21 лютого 2017 року, у звязку з чим вважає, що строк пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, такою, що винесена судом в порушення норм процесуального та матеріального права. Вказує, що особисто жодних письмових заяв щодо визнання своєї провини у вчиненні адміністративного порушення не писав, та відповідно свою провину у цьому правопорушенні не визнавав. Грошові кошти в рахунок погашення розміру штрафу та судового збору не сплачував. Наявні у справі квитанції про сплату від його імені штрафу та судового збору не відповідають вимогам платіжного документу. В протоколі про адміністративне правопорушення вказано, розгляд справи відбудеться 10.11.2016 року о 14 год., який не відбувся. Про дату та час судового розгляду 17.11.2016 року не повідомлявся. Зазначає, що внаслідок неналежного виконання місцевим органом самоврядування своїх обовязків щодо утримання у належному стані покриття дороги і сталася ДТП, чого не встановив суд першої інстанції, чим порушив ст. 280 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту оскаржуваної постанови та доводів апеляційної скарги ОСОБА_2, вислухавши доводи захисника апелянта адвоката ОСОБА_4, який підтримав в повному обсязі вимоги апеляційної скарги та викладені в її обґрунтування доводи та просив її задовольнити, а пропущений строк на подання апеляційної скарги поновити, думку потерпілого та його представника адвоката ОСОБА_5, які кожен окремо заперечували проти доводів та вимог апеляційної скарги ОСОБА_2 та просили залишити її без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін, представник потерпілого адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти поновлення строку на апеляційне оскарження, вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_2 не зявився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, однак його адвокат ОСОБА_4 подав суду заяву, в якій не заперечував проти розгляду адміністративної справи відносно його підзахисного без його участі.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційна скарга подана ОСОБА_2 01.03.2017 року з порушенням встановленого ст. 294 КУпАП десятиденного строку на оскарження постанови судді. При цьому, дана справа судом першої інстанції була розглянута за відсутності ОСОБА_2 та докази направлення на його адресу копії постанови судді в триденний строк, визначений ст. 285 КУпАП, в матеріалах справи відсутні. Згідно наявної в матеріалах справи письмової розписки копію оскаржуваної постанови апелянт отримав 22.02.2017 року.

З таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про поважність причини пропуску ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та, вважає необхідним задовольнити клопотання, поновивши строк на оскарження постанови та розглянувши подану апеляційну скаргу по суті.

Апеляційним переглядом встановлено, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним обґрунтованим.

Приймаючи рішення про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, суддя в повному обсязі врахував вимоги ст.ст. 245, 280 КУпАП, які встановлюють завдання у справах про адміністративні правопорушення, а саме: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Так, згідно з п.п. 2.3, 2.4 посадової інструкції начальника дільниці з експлуатації мереж каналізації, затвердженої Генеральним директором КВП ДМР «Міськводоканал» ОСОБА_6 01.08.2016 року, з якою ознайомлений під особистий підпис начальник дільниці ОСОБА_2, останній контролює та відповідає за стан і збереження мереж каналізації, пристроїв та обладнання на них, забезпечує ліквідацію засмічень та затоплень на мережах каналізації, самопливних та напірних колекторах; забезпечує поточний і капітальний ремонт на мережах каналізації, самопливних та напірних колекторах, ліквідацію аварій на мережах каналізації, самопливних та напірних колекторах та аналізує їх причини.

З пояснень, наданих 24.10.2016 року особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вбачається, що для оперативного забезпечення безперешкодного та безпечного руху транспортних засобів та пішоходів на ділянці дороги по пр. Шевченка в м. Камянське було встановлено тимчасово металевий люк, який приварено до основи горловини.

Таким чином, положення посадової інструкції та надані пояснення спростовують доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо відсутності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП.

В суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_2 пояснив, що в суді першої інстанції він писав заяву 17.11.2016 року, однак не розумів змісту обвинувачення.

Однак, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 005988 від 25.10.2016 року, схемою місця ДТП, яка сталася 21.09.2016 року о 21 год. 30 хв. в м. Камянське на пр. ОСОБА_7, б. 30, поясненнями гр. ОСОБА_3, гр. ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_2, листом Коменального виробничого підприємства Дніпродзержинської міської ради «Міськводоканал» від 03.10.2016 року № 01-09/2033 про належність оглядового колодязя, посадовою інструкцією начальника дільниці з експлуатації мереж каналізації ОСОБА_2, затвердженого Генеральним директором КВП ДМР «Міськводоканал» ОСОБА_6 01.08.2016 року, актом обстеження дорожніх умов на ділянці автомобільної дороги/вулиці.

Накладаючи стягнення у вигляді штрафу, суд першої інстанції призначив його в межах санкції ч. 4 ст. 140 КУпАП, врахувавши при цьому характер та наслідки вчиненого правопорушення, особу правопорушника.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення через її необгрунтованість, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанову Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 листопада 2016 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 листопада 2016 року, якою ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. ч. 4 ст. 140 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1