Справа № 466/952/17 Головуючий у 1 інстанції: Свірідова В.В.
Провадження № 33/783/388/17 Доповідач: Макойда З. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2017 року м. Львів

Суддя судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області Макойда З.М., з участю правопорушника ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Джоджика І.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Джоджика І.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 10 березня 2017 року,-

в с т а н о в и в :

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200,00 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 320 грн. 00 коп.

Згідно з постановою, 02 лютого 2017 року, о 10 год. 52 хв., в м. Львові на вул. Підголоском, 17в, ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп"яніння, який від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп'яніння відмовився в присутності свідків,чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

На вказану постанову захисник ОСОБА_1 - адвокат Джоджик І.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 10 березня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1. ст. 130 КУпАП скасувати та закрити провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат вказує, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного обстеження, а, навпаки, наполягав на ньому, із зазначенням, що такий має бути проведений у строгій відповідності із вимогами законодавства. Разом з тим, працівниками поліції було порушено вимоги ст. 266 КУпАП, а саме останні запропонували ОСОБА_1В, одразу провести огляд у закладі МОЗУ, минаючи первинну стадію огляду з використанням спеціальних засобів. А, згідно із ч.5 ст. 266 КУпАП, огляд, проведений із порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Зазначене не було взято судом до уваги. Крім того, на думку адвоката, суд безпідставно відмовив йому у задоволенні клопотання про допит свідків.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, виступ правопорушника ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, доводи апеляційної скарги, вважаю, що така до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, стверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 258502 від 02.02.2017 р., (а.с. 1), поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 02.02.2017 року (а.с. 3-4).

Крім того, за приписами ст. 266 КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у водія транспортного засобу (наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп'яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість), у зв'язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння.

Відповідно до пункту 12 Розділу ІІ Інструкції уразі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Тому доводи апелянта про те, що у працівника поліції не було законних підстав направляти його до медичного закладу, безпідставні.

А доводи про те, що ОСОБА_1 був готовий пройти тест на місці затримання та жодних доказів що він відмовився від проходження тесту в матеріалах справи немає, є такими, що не ґрунтуються на вимогах Інструкції, оскільки у досліджуваній ситуації огляд на стан наркотичного сп'яніння проводиться виключно у медичному закладі.

Слід зазначити, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, яка була в даному випадку належним чином зафіксована у встановленому законом порядку, становить собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому доводи апеляційної скарги про порушення особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, порядку виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп'яніння є безпідставне.

Крім цього, доводи апелянта про те, що він пройшов наркологічний огляд на предмет встановленням стану алкогольного сп'яніння після цієї події були апеляційним судом перевірені, куди надавався запит.

Згідно відповіді головного лікаря Львівського обласного державного клінічного наркологічного диспансеру ОСОБА_5 від10 квітня 2017 року за № 267, ОСОБА_1 проходив профілактичний наркологічний огляд в ЛОДКНД 02.02.2017р. о 15 год. 47 хв., даний огляд проводиться відповідно до постанови КМ України № 1238 від 06.11.1997 р. «Про обов'язковий профілактичний наркологічний огляд і порядок його проведення» та наказу МОЗ України №339 від 28.11.1997 р. «Про вдосконалення системи профілактичних протиалкогольних та протинаркотичних заходів та обов'язкових профілактичних наркологічних оглядів» Профілактичний наркологічний огляд є окремим оглядом і не підтверджує та не спростовує результатів медичного огляду на визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у водіїв транспортних засобів, що здійснюється відповідно до спільного Наказу МВС та МОЗ України від 09.11.2015 р. № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

За таких обставин вважаю, що зазначене дає підставу для підтвердження прийнятого судом першої інстанції рішення щодо ОСОБА_1

Суддею першої інстанції було повністю та об'єктивно досліджено матеріали справи, та прийнято рішення яке відповідає вимогам закону.

Суд першої інстанції прийшов до правильного та обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та вірно призначив покарання у виді штрафу у суді 10 200 грн. та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Таке покарання відповідає вимогам ст.33 КУпАП та буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

За таких умов постанову судді першої інстанції слід залишити без змін, а апеляцію правопорушника - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Джоджика Ігоря Миколайовича - залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 10 березня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області З.М. Макойда