АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва - Сілкова І.М., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 грудня 2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Згідно постанови, ОСОБА_2 08.10.2016 року о 23 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_1, у дворі будинку по АДРЕСА_1, під час руху заднім ходом не переконався в безпечності свого маневру, в результаті чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль марки «Опель», д.н.з. НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 10.9 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального та процесуального права під час винесення постанови, просить її скасувати, а справу направити до Шевченківського районного суду м. Києва для розгляду по суті, в іншому складі суду.

Обґрунтовуючи свої вимоги зазначає, що 07.12.2017 року він подав клопотання про відкладення розгляду справи, призначене на 08.12.2017 року, у зв'язку з відрядженням, на підтвердження чого, долучив копію проїзного квитка, однак незважаючи на це, суд, в порушення вимог ст. 268 КУпАП, розглянув справу у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, чим позбавив його можливості надати суду свої пояснення і подати докази та прийняв рішення без врахування характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, його майнового стану, обставин, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, тобто виніс оскаржувану постанову без з'ясування всіх обставин справи.

Перевіривши причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді, передбачені ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає можливим поновити ОСОБА_2 пропущений строк, оскільки пропущений він був з поважних причин.

Доповівши матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2, вислухавши його пояснення щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди, який не заперечував своєї вини у вчинені адміністративного правопорушення, при цьому уточнив свої апеляційні вимоги та просив скасувати оскаржувану постанову судді від 08.12.2016 року, а провадження в справі закрити на підставі ст. 38 КУпАП, у зв'язку зі сплином строків накладення адміністративного стягнення; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 та доводи на обґрунтування апеляційних вимог, вважаю що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак судом першої інстанції, в порушення вимог ст. 268 КУпАП розглянуто справу за відсутності особи, яка притягується до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, а отже, не дотримано вимог закону в частині надання сторонам по справі можливості надавати пояснення та докази на підтвердження своєї невинуватості при розгляді справи в судовому порядку.

Так, відповідно до вимог ст. 294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Зважаючи, що ОСОБА_2 був позбавлений можливості надавати пояснення та докази в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції приймає до уваги його пояснення, надані під час апеляційного розгляду справи, в яких останній зазначив, що дійсно 08.10.2016 року, він, керуючи автомобілем НОМЕР_1, у дворі будинку по проспекту Перемоги, 22/1 в місті Києві, рухаючись заднім ходом, здійснив незначне зіткнення з автомобілем марки «Опель», д.н.з. НОМЕР_2, який в цей час був припаркований у дворі вказаного будинку.

Переглядаючи справу про адміністративне правопорушення в межах поданої апеляційної скарги, вважаю, що висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 у порушенні ним п.10.9 ПДР України є обґрунтованим та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 050043 від 09.10.2016 року (а.с. 1), даними, що зафіксовані в схемі дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 2), щодо взаємного розташування автомобілів після зіткнення, яка без зауважень підписана учасниками ДТП, а також поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_2, надані працівникам поліції під час оформлення дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 3, 4), в яких ОСОБА_2 підтвердив обставини, викладені в протоколі та оскаржуваному рішенні, про те, що він, рухаючись заднім ходом у дворі будинку, здійснив зіткнення з автомобілем марки «Опель».

Отже, судом першої інстанції були належним чином досліджені дані, що містяться в матеріалах справи, яким дана належна оцінка, внаслідок чого ОСОБА_2 обґрунтовано визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення і його дії вірно кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.

Що стосується доводів апелянта про те, що суд, в порушення вимог ст. 268 КУпАП, за наявності клопотання про відкладення судового розгляду, розглянув справу та прийняв рішення у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, то апеляційний суд вважає слушними зазначені обставини, однак вони не вплинули на висновки суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та прийняте суддею рішення, при цьому ці порушення були усунуті під час апеляційного розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що суддя дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_2 п.10.9 Правил дорожнього руху України, а тому постанова судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 грудня 2016 року є законною та обґрунтованою, і підстави для її скасування, про що ставиться питання в апеляційній скарзі, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 грудня 2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: І.М. Сілкова

Справа№ 33/796/621/2017 Категорія КУпАП: ст.124 КУпАП

Головуючий у апеляційній інстанції - Сілкова І.М.