Справа № 748/753/17 Головуючий у 1 інстанції Криворученко Д.П.
Провадження № 33/795/196/2017
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2017 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області під головуванням судді Заболотного В.М., з участю - особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, захисника - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 квітня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, уродженець с. Нова Рудня Ріпкинського району Чернігівської області, мешканець АДРЕСА_1; одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, освіта вища, працює в ПрАТ «УЕМ» м. Київ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 320 грн.

Місцевим судом встановлено, що 08 березня 2017 року, об 00-10 год., по вулиці Савчука, 3 у м. Чернігові, ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різких запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, тремтіння рук), та від проходження медичного огляду для визначення стану сп'яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, посилаючись на неповне з'ясування судом фактичних обставин справи. Зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення щодо нього був складений із порушенням чинного законодавства. Заперечив, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, так як автомобіль не рухався, а стояв на узбіччі.

Дослідивши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених вище підстав, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп'яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І та п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також у присутності двох свідків.

Пунктом 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" передбачено, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №220233, 08 березня 2017 року, об 00-10 год., по вулиці Савчука, 3 у м. Чернігові, ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різких запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, тремтіння рук), та від проходження медичного огляду для визначення стану сп'яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху (а.с.2). Згідно вищевказаного протоколу, в присутності двох свідків, ОСОБА_1 відмовився від підпису та надання пояснень у протоколі, а також від отримання його копії.

За таких підстав, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Факт відмови ОСОБА_1 від огляду на виявлення стану алкогольного сп'яніння, підтверджується показами свідка ОСОБА_3, допитаного у місцевому суді та оголошеними у судовому засіданні письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4, які зазначили, що були присутні при складанні вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення. В їх присутності ОСОБА_1 відмовився підписувати протокол та отримувати його копію (а.с.5).

Крім того, допитані у суді першої інстанції працівники поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснили, що їм надійшло повідомлення, про те, що по вул. Савчука, 5 їздить на автомобілі нетверезий водій, та вказано номерний знак транспортного засобу. По приїзду на місце, даний автомобіль було зупинено, за кермом був тверезий водій таксі ОСОБА_7, а поруч сидів ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Так як у водія не було реєстраційних документів на автомобіль та страхового полісу, то відносно нього було винесено постанову за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено штраф. ОСОБА_7 та ОСОБА_1 відкотили автомобіль на стоянку, що розташована поруч, після чого ОСОБА_7 пішов, а ОСОБА_1 залишився на місці. Працівники поліції від'їхали недалеко, зупинились та спостерігали, щоб ОСОБА_1 нікуди не поїхав. Однак, той сів за кермо автомобіля і поїхав до під'їзду будинку, заїхав через бордюр на тротуар. Вони знову під'їхали до автомобіля ОСОБА_1, попросили його надати документи на автомобіль, посвідчення водія, страховий поліс та представитись, але останній відмовився це зробити. З метою встановлення особи, його було доставлено до Чернігівського відділу поліції по вул. Шевченка, 13 у м. Чернігові. Після встановлення особи, ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп'яніння, однак той відмовився. Тоді було запрошено двох свідків і відносно ОСОБА_1 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю доведена, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, а постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

З огляду на зазначене, слід визнати, що доводи ОСОБА_1, викладені в апеляційній скарзі з приводу відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, є необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання уникнути встановленої законом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, згідно до положень санкції ст.130 ч.1 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 квітня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Заболотний