АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 600/487/17Головуючий у 1-й інстанції Гриновець О.Б.
Провадження № 33/789/310/17 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2017 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Лекан І.Є. за участю скаржника ОСОБА_1, адвоката Бойка П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Козівського районного суду від 30 серпня 2017 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Козівського районного суду від 30 серпня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестиста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобоми на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 320 гривень.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 04 червня 2017 року близько 06 год. 00 хв. керував автомобілем НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння, продувати технічний пристрій "Драгер" та від проходження у встановленому порядку огляду в медичному закладі на стан алкогольного сп'яніння відмовився, чим порушив п.2.5 Правил Дорожнього Руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Козівського районного суду від 30 серпня 2017 року, закрити провадження у справі у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. Вважає, що його притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, оскільки суд неповно та необ'єктивно розглянув адміністративну справу, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та судом першої інстанції безпідставно відмовлено у задоволенні заяви про повернення протоколу правоохоронному органу для належного оформлення.

Посилається на те, що він не керував транспортним засобом, а знаходився в салоні автомобіля як пасажир, тому патрульний поліцейський не мав права вимагати від нього проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння. Зазначає, що в справі відсутні будь-які докази його відмови від проходження огляду на стан сп'яніння. Вказує, що поліцейський не надав йому можливості продути технічний пристрій "Драгер", оскільки в нього не було цього пристрою в наявності.

Вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано розглянув справу про адміністративне правопорушення у його відсутності, чим порушив його право на захист.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши скаржника ОСОБА_1, адвоката Бойка П.В., який підтримав подану апеляцію, просить її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 04 червня 2017 року серії АП2 № 545018 інспектором Козівського ВП старшим лейтенантом поліції Бей С.С. зафіксовано факт керування 04.06.2017 року близько 06 год. 00 хв. в смт.Козова по вул.Грушевського водієм ОСОБА_1 транспортним засобом марки "ВАЗ 21083" д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з рота, тремтіння рук, та факт його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою технічного приладу газоаналізатору "Драгер" і в медичному закладі.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, правопорушником не оспорювався, ніким не спростований, тому є належними доказом по справі.

Факт відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп'яніння підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 04.06.2017 року, які підтвердили, що 04.06.2017 року о 06 год. 00 хв. були свідками того, як водій ОСОБА_1 відмовився пройти тест на визначення ступеня алкогольного сп'яніння в установленому Законом порядку за допомогою приладу "Драгер" та в медичному закладі.

Вина ОСОБА_1 також підтверджується дослідженим в судовому засіданні відеозаписом, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "ВАЗ 21083" д.н.з. НОМЕР_2 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Відповідно до пункту 2.9.а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, а згідно з п.2.5. вказаних Правил водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп'яніння, його дії та ознаки сп'яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що він не керував транспортним засобом, а був пасажиром, є необґрунтовані та спростовуються матеріалами справи.

Судом першої інстанції вірно не взято до уваги заяву ОСОБА_1 про повернення протоколу правоохоронному органу для належного оформлення, оскільки неточності судом усунуті в судовому засіданні та не впливали на розгляд даної справи по суті.

Твердження ОСОБА_1 про те, що порушено його право на захист, не відповідає дійсності.

Як убачається з матеріалів справи судом першої інстанції неодноразово відкладався розгляд справи за клопотаннями ОСОБА_1 та його представника-адвоката Бойка П.В., тому суд правомірно розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, які належним чином були повідомлені про день та час розгляду справи, документів про поважність причин неявки в судове засідання суду не надали.

Крім того, будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував. В матеріалах адміністративної справи будь-які дані про визнання дій працівників поліції неправомірними - відсутні.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП, з врахуванням його особи, характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для скасування постанови суду та закриття справи - немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КпАП України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Козівського районного суду від 30 серпня 2017 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області І.Є. Лекан