Справа № 149/42/17
Провадження № 33/772/185/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач: Гончарук М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 р. м. Вінниця

Суддя Апеляційного суду Вінницької області Гончарук М.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 31.01.2017 року про притягнення:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 працюючого інструктором ДП "Хмільницька автошкола", освіта середня, паспорт серії НОМЕР_3 виданий Хмільницьким РС УДМС України у Вінницькій області 28.10.2016 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 31.01.2017 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20400 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 275,60 гривень.

З постанови суду першої інстанції вбачається, що 09.11.2016 року о 00:25 годині, по вул. Небесної Сотні в м. Хмільнику, водій ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя). Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.5 ПДР за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

На постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 31.01.2017 року ОСОБА_2 було подано апеляційну скаргу, в якій він вказує, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою, оскільки винесена без дослідження усіх обставин адміністративного правопорушення. Просить скасувати постанову суду першої інстанції, а справу направити за підсудністю для повного та всебічного розгляду.

В судове засідання ОСОБА_2 не з'явився, подав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга необґрунтована та задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 252, 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд всебічно, повно та об'єктивно дослідив матеріали справи та правильно дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні ним вказаного адміністративного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, вина ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 906058 від 09.11.2016 року, в якому викладені обставини правопорушення з якими ознайомлено ОСОБА_2 та який особисто вказав у протоколі - "ознайомлений, від мед огляду відмовляюсь"; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4; постановою Хмільницького міськрайонного суду від 22.12.2015 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП; рапортом інспектора Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції Ю.О. Дідуха від 26.12.2016 року.

Призначене суддею адміністративне стягнення за вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП повністю відповідає вимогам ст. 33 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про порушення судом першої інстанції положень ч. 1 ст. 268 КУпАП апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки з доказів які знаходяться у матеріалах справи вбачається , що згідно постанови Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 22.12.2015 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ч.1ст.130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк сім діб ( а.с. 7). З постанови судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 13.12.2016 року ОСОБА_7 вбачається, що ОСОБА_2 на неодноразові виклики в судові засідання не з"являвся , про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином ( а.с. 8) . Правопорушником ОСОБА_2 особисто до суду подані заяви про відкладення розгляду справи, оскільки перебуває на лікарняному, тому просить перенести судове засідання та додає довідку № 4 від 24.01.2017 року (а.с. 12,16), в якій не зазначено хто її видав , номер регістрації , з приводу чого ОСОБА_2 перебуває на амбулаторному лікуванні у Хмільницькому районному медичного центру первинної медико-санітарної допомоги з 24.01.2017 року, про можливість останього бути присутнім в судовому засіданні при розгляді судової справи № 149/42/17 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП яке відбулося 31.01.2017 року .

Окрім ОСОБА_2 посилається в апеляційній скарзі на те, що згідно Наказу Міністерства охорони здоров'я України від 13 листопада 2001 року № 455 «Про затвердження Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян», лікарняний лист видається пацієнту лише після закінчення лікування, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованим, оскільки відповідно до п. 2.5 зазначеної Інструкції, листок непрацездатності у разі захворювання, травми, в тому числі й побутової, видається в день установлення непрацездатності, крім випадків лікування в стаціонарі. Як вбачається з листа непрацездатності, долученого до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, гр. ОСОБА_2 перебував на амбулаторному лікуванні, що давало йому змогу бути присутнім при розгляді судової справи .

Крім того, до заяви про перенесення розгляду справи, поданої ОСОБА_2 30.01.2017 року не додано будь-яких документів, що підтверджують неспроможність ОСОБА_2 прибути в судове засідання призначене на 31.01.2017 року.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції повно всебічно з'ясовано усі фактичні обставини справи, досліджено і надано належну оцінку наявним в матеріалах справи доказам та обставинам. При цьому судом першої інстанції обґрунтовано враховано , що ОСОБА_2 будучи належним чином повідомлений , про день та час і місце розгляду справи в судове засідання не з"явився без поважних обставин , оскільки ОСОБА_2 достовірно знаючи про строки притягнення до адміністративної відповідальності які закінчуються 08.02.2017 року, особисто заніс до суду клопотання про відкладення розгляду справи, в якому не зазначив об"єктивну причину неявки до суду на розгляд справи , яким суд апеляційної інстанції надав відповідну оцінку ,тому апеляційна скарга ОСОБА_2 є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 31.01.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП - залишити без задоволення.

Постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 31.01.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Вінницької області М.М. Гончарук

З оригіналом згідно суддя: