Справа № 462/4660/17 Головуючий у 1 інстанції: Бориславський Ю.Л.
Провадження № 33/783/1341/17 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року суддя Апеляційного суду Львівської області Маліновська-Микич О.В. з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 17 жовтня 2017 року,

встановив:

постановою Залізничного районного суду м. Львова від 17 жовтня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, і накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 320 /триста двадцять/ гривень.

Згідно з постановою суду 01.10.2017 року близько 03 год. 36 хв. ОСОБА_1, керував автомобілем марки "Dodge", номерний знак НОМЕР_1 в м. Львові на перехресті вулиць Городоцька - Виговського в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимогу п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 оскаржив дану постанову, просить скасувати її, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування своєї позиції вказує на те, що дана постанова не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи, є необґрунтованою та повинна бути скасованою. Апелянт вважає, що не був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки у судовій повістці про виклик до суду на 17 жовтня 2017 року було вказано, що мене викликають для розгляду справи за ч.1 ст. 51 КУпАП. Вважає, що лікар, який проводив огляд, грубо порушив вимоги інструкції №1452/735, а висновок про моє перебування в стані алкогольного сп'яніння зроблений лише на підставі поверхневого огляду та припущень лікаря. Окрім цього, звертає увагу на те, що суд першої інстанції не дослідив того факту чи огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння в закладі охорони здоров'я був проведений згідно методики та із застосуванням приладів, дозволених для використання МОЗ, як це передбачено пунктом 10 Постанови КМУ №1103.

Вивчивши матеріали справи №462/4660/17, заслухавши доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, перевіривши доводи апеляційної скарги суд вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується дослідженими судом доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення від 01 жовтня 2017 року серії БР №163114 (а.с.1), висновком щодо медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №451 від 01 жовтня 2017 року (а.с.2) та письмовими пояснення ОСОБА_1 та свідків (а.с.4-6).

Доводи апеляційної скарги про те, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою та такою, що прийнята з порушенням встановленого законом порядку і з грубим порушенням прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності спростовуються наявними матеріалами справи та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Посилання апелянта про те, що суд першої інстанції при винесені постанови грубо порушив вимоги Постанови Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду» та спільного наказу Міністра внутрішніх справ України і Міністра охорони здоров'я України від 09.11.2015 № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», то такі на думку суду є безпідставними, оскільки висновок лікаря щодо алкогольного сп'яніння ОСОБА_1 виконаний на підставі вищенаведеного законодавства.

Таким чином, при розгляді справи судом першої інстанції не було допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, а отже підстав для скасування або зміни постанови судді не вбачається.

Під час судового засідання в суді апеляційної інстанції, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 дав показання про те, що не відмовлявся від здачі для проведення лабораторного дослідження такого біологічного середовища, як слина, сеча чи змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, а лікар, що проводив його огляд не пропонував здати зразки вищевказаного біологічного середовища, що вважає порушенням вимог законодавства.

Натомість методика, згідно якої проводився медичний огляд ОСОБА_1 передбачена спільним наказом Міністра внутрішніх справ України і Міністра охорони здоров'я України від 09.11.2015 № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та не містить обов'язку проведення лабораторного дослідження такого біологічного середовища, як слина, сеча чи змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Щодо доводів особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про те, що постанова судді винесена без його участі, чим порушено право правопорушника на справедливий судовий захист, а сам правопорушник був позбавлений права дати свої пояснення, то це порушення усунуте судом апеляційної інстанції. Правопорушник дав свої пояснення по суті справи та апеляційної скарги і повністю підтримав вимоги передбачені в апеляційній скарзі.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При розгляді справи судом першої інстанції не було допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, а отже підстав для скасування або зміни постанови судді не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП суддя,

постановив:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 09 жовтня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду О.В. Маліновська-Микич

Львівської області