№3/359/3014/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2017 р. суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Гончаров О.М., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, тимчасово не працює, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, корп. А, кв.126, ІПН не встановлений,-

В С Т А Н О В И В:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серія БР №008834 від 05.08.2017 року вбачається, що 05.08.2017 року об 02 годині 40 хвилин в Осокорки по вул. Садовій 7, водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нерозбірлива мова, хитка хода. Від проходження огляду та продуття приладу «Драгер» відмовився у в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує таке питання, зокрема як: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

При підготовці до розгляду зазначеної справи було встановлено, що остання не може бути призначена до розгляду і підлягає поверненню на доопрацювання для усунення недоліків.

У відповідності до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Так у протоколі у графі місце складення вказано просто Осокорки і не зрозуміло які саме Осокорки. Таке формулювання є порушенням вимог ст.. 256 КУпАП , оскільки не дає чітко визначити місце скоєння правопорушення.

Крім того, згідно п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року, при складанні протоколу зазначається, зокрема місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення (суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Статтею 130 ч.1 КУпАП зазначено: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та позбавлення права керування транспортними засобами на один рік.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Процедура огляду на стан спяніння чітко визначена законом.

Проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння передбачає наступні дії - огляд на місці зупинки транспортного засобу з використанням технічних засобів, а у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

У відповідності до ч.3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Таким чином, відповідно до статті 266 Кодексу, огляд на стан алкогольного сп'яніння є заходом забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, який здійснюються в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України. Такий порядок був затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008р. № 1103 та діє зі змінами та доповненнями також і зараз.

У відповідності до п. 6 Постанови КМ України «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» від 17 грудня 2008 р. N 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я у відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МВС України 09.11.2015 № 1452/735, Зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858:

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення .

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Таким чином, законодавством передбачений порядок направлення водія на огляд, форма цього направлення. Належним і допустимим доказом відмови водія від проходження огляду на стан сп'яніння є Направлення водія на огляд (Додаток 1 до Наказу МВС України 09.11.2015 № 1452/735В).

Наявність направлення є важливим документом, оскільки достовірно визначає місце час його видачі, тобто доказує час скоєння відмови від медичного огляду ( в разі такої) , що підлягає доказуванню, і є складовою змісту протоколу, визначеною ст. 256 КУпАП.

З досліджених матеріалів справи не вбачається, що водію був виданий акт направлення на огляд в заклади медичної охорони.

Крім того, обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

Надані матеріали свідчать, що зазначені у протоколі ознаки алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нерозбірлива мова, хитка хода, обєктивно не відповідають фактичним обставинам справи. Наявні пояснення свідків не містять відомостей про наявність у водія ОСОБА_1 будь-яких ознак алкогольного спяніння.

Наявність ознак спяніння, обставини складання протоколу, можливо було б підтвердити або спростувати записом боді- камер поліцейських, однак цей запис до протоколу не долучений.

Крім того, одне з пояснень свідка, яке долучено до матеріалів справи як доказ (а.с.4), викликає сумніви у його достовірності, оскільки відповідно до нього працівник поліції опитав правопорушника ОСОБА_1, потім в наступній графі цих же пояснень вказано: «я ОСОБА_2 став свідком….», у звязку з чим встановити у кого конкретно були відібрані ці пояснення не можливо.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.

В ч.7 цієї ж статті, у разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

Тобто, при складанні протоколу за наявності підстав викладених у ньому (водіння у стані алкогольного спяніння), працівник поліції має відсторонити водія від керування транспортним засобом.

Однак, в матеріалах справи відсутні відомості, які б вказували на те що, інспектором було відсторонено особу від керування транспортним засобом, а транспортний засіб передавався іншій особі.

Таким чином, слід прийти до висвновкуц, що вказані адміністративні матеріали містять суттєві суперечності та неточності, що можуть свідчити про те, що протокол про адміністративне правопорушення, складений з порушенням вимог вказаних Інструкцій з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції та КУпАП. Це в свою чергу унеможливлює подальший розгляд справи в суді з предмету з'ясування належності і допустимості доказів по справі.

Зазначені вище недоліки не дають можливості суду встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність правопорушника, та інші обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст.ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні Маліге проти Франції від 23.09.1998 року визнав кримінально - правовий зміст адмін. правопорушення за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації No R (91), зокрема:забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обовязок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов;язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону, що має суттєве значення для вирішення справи. За наслідками таких встановлених недоліків у суду немає можливості повно, всебічно та об'єктивно розглянути дану справу, та прийняти по справі законне й обґрунтоване судове рішення, у звязку з чим справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає поверненню до Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області на доопрацювання, в ході якого необхідно усунути зазначені вище недоліки у відповідності до вимог чинного законодавства.

На підставі наведеного, керуючись ч. 1 ст. 130, 245, 256, 266, 278 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП повернути на доопрацювання до Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області для усунення вищевказаних недоліків та перевірки обставин, зазначених у постанові.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Гончаров