Провадження 3/359/653/2017
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2017 р. суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Туманова К.Л., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в місті Борисполі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, непрацюючої, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, мікрорайон Лозівка, вул. Прип'ятська, буд. 8, ідентифікаційний номер: відомості відсутні, -

за ст. 185 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Із протоколу про адміністративне правопорушення серія АА № 050884 від 26 грудня 2016 р. вбачається, що 26 грудня 2016 року близько 22 год. 26 хв. гр. ОСОБА_1 в м. Бориспіль по вул. Поповича, 11, не виконувала законну вимогу працівника поліції - припинити адміністративне правопорушення, чіплялася за формений одяг останніх, виражалася нецензурною лайкою та заважала роботі поліції, чим вчинила дії, за які передбачена відповідальність ст. 185 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вину не визнала та пояснила, що близько 22 год. 30 хв. 26 грудня 2016 р. в м. Борисполі, в районі Нестерівки, поряд з кладовищем, точної адреси не знає, вона разом зі своїм чоловіком перебувала в салоні автомобіля їх друга, який забирав їх із корпоратива. Останній також був разом з ними. Так, вона з чоловіком сиділа на задньому сидінні, де вони розпивали алкогольні напої. В цей час в автомобілі відкрилися різко всі двері, та працівники поліції, які нічого не пояснивши, почали бризкати їм в обличчя газовими балончиками. Після чого вони витягли їх всіх із машини, наділи кайданки та повали на землю. Однак, вона на адресу працівників поліції нецензурною лайкою не висловлювалася, жодного опору не вчиняла, за формений одяг нікого не чіпала. Єдине, що вона просила у працівників патрульної поліції, щоб останні не били її чоловіка та їхнього друга. Таким чином, вона не вчиняла ніяких протиправних дій, які б свідчили про злісну непокору працівникам поліції. Враховуючи, вищевикладене просила суд дану справу про адміністративне правопорушення закрити, у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Дослідивши матеріалами справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 не знайшла свого підтвердження, а склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, судом не встановлений.

Статтею 245 КУпАП передбачено, зокрема, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами - є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення основним доказом про вчинення особою адміністративного правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, який повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП, та містити всі перелічені в даній статті відомості, які необхідні для вирішення справи, а без їх наведення він належної сили не має.

Відповідно до коментованої ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення повинен містити перелік всіх обовязкових реквізитів протоколу, і у разі їх відсутності він не має доказового значення. Протокол про адміністративне правопорушення займає провідне місце в числі засобів, за допомогою яких встановлюються фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку посадові особи встановлюють наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, вину особи в його вчиненні та інші обставини, що вказуються у ст. 280 КУпАП i мають значення для правильного розвязання справи. Така позиція законодавця вимагає вiд посадових осiб, якi складають протокол, суворо дотримуватися порядку його оформлення.

Протокол складається у кожному випадку виявлення адміністративного правопорушення, він є єдиною формою документу, в якому фіксується факт вчинення допущеного порушення, ніякого іншого документу про прийняття до провадження уповноваженими органами не оформляється. Від того, наскільки грамотно, змістовно і умотивовано складений протокол, залежить якість розгляду справи про адміністративне порушення, правильність розгляду справи по суті й обґрунтованість застосування адміністративного стягнення.

Протокол про адміністративне правопорушення - це комплексне джерело доказової інформації. Однак він набуває значення доказу в таких випадках, коли: по-перше, протокол складений уповноваженою на те посадовою особою; по-друге, складений не пізніше термінів, передбачених для накладення адміністративного стягнення; по-третє, зміст протоколу відповідає усім вимогам, передбаченим коментованою статтею.

У відповідності до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Також відповідно до п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі "дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення" зазначається - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Стаття 185 КУпАП передбачає відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку. Відповідно до коментованою даної статті, злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень поліцейського при виконанні ним службових обов'язків або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок. Тобто слово "непокора" означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги.

З даної норми випливає, що дане правопорушення обов'язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції. Вимоги працівника поліції та розпорядження - акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, - мають бути законодавчо обґрунтовані.

При цьому суддя звертає увагу, що злісну непокору законному розпорядженню або вимозі необхідно відрізняти від опору, який проявляється в активній протидії, яка перешкоджає нормальній діяльності працівників поліції. Відповідно до ст. 185 КУпАП підставою для притягнення до адміністративної відповідальності повинна бути злісна непокора лише законному розпорядженню або вимозі працівника поліції. Отже, непокора розпорядженню або вимозі, що суперечать закону або не передбачені ним, не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

В той же час, в порушення вищевказаних вимог законодавства, у протоколі про адміністративне правопорушення серія АА № 050884 від 26 грудня 2016 р. не конкретизовано суть правопорушення, а саме не зазначено яким нормативним актом передбачено законність вимоги поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, оскільки ст. 185 КУпАП є бланкетною нормою Закону, не вказано яке правопорушення вчинила ОСОБА_2, у зв'язку з чим не реагувала на вимоги працівника поліції припинити це правопорушення, та в чому конкретно полягала злісна непокора гр. ОСОБА_1 такій вимозі, що є невід'ємною частиною об'єктивної сторони даного адміністративного правопорушення. Також, в протоколі про адміністративне правопорушення взагалі не вказано прізвища працівників поліції, яким ОСОБА_1 чинила злісну непокору та що непокора, особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинялась при виконанні службових обов'язків даними працівника поліції. При цьому у матеріалах справи відсутній протокол або постанова про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, яке вона на неодноразові вимоги відмовлялася припинити.

Ці обставини свідчать про те, що інспектором патрульної поліції не в повній мірі викладено суть адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, оскільки фабула даного правопорушення не конкретизована, не розкрито її зміст в повному обсязі, фактично відсутній виклад саме злісної непокори законному розпорядженню працівника поліції при виконанні ним службових обов'язків.

Крім того, в порушення вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення серія АА № 050884 від 26 грудня 2016 р., інспектором патрульної поліції не було зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення.

У звязку з вищевикладеним, постановами Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27.12.2016 р. ( а.с.6-7) та від 18.01.2017 р. (а.с.14) матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були повернуті до Управління патрульної поліції в місті Борисполі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на доопрацювання, так як даний адміністративний матеріал був оформлений інспектором поліції неналежним чином, а тому не відповідав вимогам ст. 256 КУпАП.

Вивчивши матеріали даної справи, які повернулися до Бориспільського міськрайонного суду Київської області після повторного доопрацювання, суддя прийшов до висновку, що вищевказані постанови суду залишились невиконаними, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення серія АА № 050884 від 26 грудня 2016 р. інспектором патрульної поліції так і не була викладена фабула правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, оскільки з матеріалів справи, які були надані після доопрацювання, не можливо встановити у чому саме виразилась злісна непокора ОСОБА_1, які конкретно протиправні дії вона вчинила та чиї саме вимоги вона не виконала.

Крім того, у висновку старшого інспектора ВАП УПП у м. Борисполі ДПП рядового поліції ОСОБА_3 від 10.02.2017 р. за результати перевірки адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1, які надійшли на дооформлення з Бориспільського міськрайонного суду Київської області, наданого на виконання постанови суду, місце вчинення адміністративного правопорушення зазначено: м. Бориспіль, вул. Попова, 11. В той же час у протоколі про адміністративне правопорушення серія АА № 050884 від 26 грудня 2016 р. інспектором патрульної поліції, в ході доопрацювання, у присутності ОСОБА_1, було вказано інше місце вчинення адміністративного правопорушення, а саме: м. Бориспіль, вул. Поповича, 11. Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення серія АА № 050884 від 26 грудня 2016 р. та матеріали даної справи містять розбіжності, в частині місця вчинення адміністративного правопорушення, що не дає можливості встановити точне місце вчинення правопорушення, не зважаючи на те, що у постанові суду від 18.01.2017 р. зазначалося про даний недолік.

Ці обставини свідчать про те, в ході доопрацювання недоліки про які було зазначено в постановах суду працівниками Управління патрульної поліції в місті Борисполі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України не усувались, у встановленому законом порядку.

В силу ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серія АА № 050884 від 26 грудня 2016 р., складений інспектором роти 2 батальйону УПП в м. Бориспіль ст. лейтенантом поліції ОСОБА_4, без з'ясовані та встановлення всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, та з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, оскільки в протоколі не зазначена суть адміністративного правопорушення, а саме не вказано, в чому полягали дії ОСОБА_2, які свідчили про злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, які утворюють склад вищезазначеного адміністративного правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення, що складений з порушенням вищезазначених вимог законодавства не може бути поставлений в основу розгляду справи про адміністративне правопорушення, у звязку з чим він не є достатнім доказом вини.

Інших обставин в протоколі та матеріалах справи не відображено, у звязку з чим відсутні підстави для висновку про наявність в діях особи порушення ст. 185 КУпАП, про які вказано в протоколі.

При цьому, ст. 62 Конституції України закріплено, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 19 ЗУ "Про міжнародні договори України", ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи все вищевикладене, суддя приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серія АА № 050884 від 26 грудня 2016 р., складений щодо ОСОБА_1 не можливо визнавати таким процесуальним документом, який засвідчує факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення нею адміністративного правопорушення, визначеного ст. 185 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суд оцінює критично з наведених вище обставин.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми Закону, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП слід закрити, у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 185, 245, 251, 254, 256, 268, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285 КУпАП України,

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП, - закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя: К.Л. Туманова