АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ігнатов Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в міста Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 15.08.2017, -

В С Т А Н О В И В

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.

Не погоджуючись з таким рішенням суду особа, яка притягується до відповідальності - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати оскаржувану постанову Святошинського районного суду міста Києва від 15.08.2017 та закрити провадження по справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП, враховуючи що термін накладення адміністративного стягнення, передбачений ст.38 КУпАП, сплинув.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_2 вказує, що він не погоджується з висновком лікаря-нарколога, який проводив його огляд на стан наркотичного сп'яніння. Вважає, що порушено його право давати пояснення по справі, надавати докази, заявляти клопотання, тощо, з огляду на розгляд провадження судом за його відсутності.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, то як зауважує ОСОБА_2, він не повідомлявся про судове засідання, копію оскаржуваної постанови не отримував. Про існування постанови, якою останнього визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_2 дізнався 13.10.2017 з ЄРСР.

Як встановлено судом першої інстанції на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №095653 від 15.07.2017, ОСОБА_2 по а/д Київ-Чоп в напрямку м.Житомир, 15.07.2017 о 17:17 год. керував автомобілем «Mercedes Benz 8140» з ознаками наркотичного сп'яніння. Огляд на стан наркотичного сп'яніння проводився зі згоди водія у лікаря-нарколога в приміщенні КМНЛ «Соціотерапія». Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.9. «а» ПДР України, за що передбачено відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді та дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи викладені в апеляційній скарзі, суд вважає апеляційні вимоги такими, які не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

ОСОБА_2 у визначений судом день, час та місце двічі не з'явився. Про судові засідання повідомлявся завчасно належним чином, що підтверджується зворотніми повідомленнями, якими ОСОБА_2 направлялись судові повістки. З огляду на клопотання ОСОБА_2 від 30.11.2017 про неможливість прибути до суду на 01.12.2017, а також прохання розглядати судом апеляційну скаргу за його відсутності, суд вважає за можливе провести розгляд існуючої апеляції на підставі наявних матеріалів справи.

Першочергово судом з'ясовано питання вчасності подання апеляційної скарги. Так, матеріали справи не містять доказів повідомлення ОСОБА_2 судом першої інстанції належним чином про дату, час та місце судового розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення, який відбувся в Святошинському районному суду міста Києва 15.08.2017. Відсутні також і підтверджуючі документи щодо отримання особою, яка притягується до відповідальності копії оскаржуваної постанови. Натомість, як слідує зі змісту клопотання про поновлення строку, про існування такої постанови ОСОБА_2 дізнався 13.10.2017 з ЄРСР. Згідно штампової відмітки поштового відділення, апеляційну скаргу подано 14.10.2017.

Таким чином, зважаючи, що матеріалами провадження встановлено, що судом першої інстанції розглянуто справу за відсутності особи, яка притягується до відповідальності без належного її повідомлення про судове засідання, а також з огляду на те, що ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу одразу після того як дізнався про оскаржувану постанову, виходячи з принципу доступу до правосуддя, який випливає з п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне прийняти наявну апеляційну скаргу до розгляду, поновивши ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Що стосується безпосередніх доводів апеляційної скарги, то суд в даному випадку керується слідуючим.

Так, ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення БД №095653 від 15.07.2017 (а.с. 1), висновком за результатами медичного огляду на виявлення стану наркотичного сп'яніння (а.с. 2), згідно яких ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані наркотичного сп'яніння, а саме під дією канабісу, чим порушив вимоги п.2.9 а ПДР України.

Зазначені докази є належними, допустимими та достатніми, з огляду на що суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарг, в яких ОСОБА_2 ставить під сумнів достовірність медичного висновку про виявлення у останнього стану наркотичного сп'яніння, суд вважає нічим не підтвердженим та надуманим, поза як будь-яких доказів, які ставили б під сумнів його об'єктивність ОСОБА_2 не надано.

Враховуючи, що в ході перегляду даної справи в апеляційному порядку особі, яка притягується до адміністративної відповідальності забезпечено можливість взяти участь в судовому розгляді, надавати пояснення по справі, заявляти клопотання, користуватись послугами захисника, якими ОСОБА_2 не скористався, в той час як матеріалами справи підтверджується висновок місцевого суду про винуватість ОСОБА_2 у порушенні ним п.2.9 а ПДР України, за що передбачено відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, то доводи апеляційної скарги в ході судового розгляду справи в апеляційному порядку не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим апеляційний суд не знаходить підстав для скасування оскаржуваної постанови Святошинського районного суду міста Києва від 15.08.2017, як того просить апелянт.

Щодо вимог апеляційної скарги про закриття провадження по справі з підстав спливу строків накладення адміністративного стягнення, то суд виходить з того, що відповідності до правил ч.2 ст.38 КУпАП, стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення. З урахуванням того, що судом першої інстанції адміністративне стягнення на ОСОБА_2 накладено постановою від 15.08.2017, тобто в межах визначеного законом трьохмісячного строку, наведені доводи апелянта є безпідставними.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду міста Києва від 15.08.2017 - задовольнити та поновити такий строк.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 15.08.2017, якою ОСОБА_2 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.М. Ігнатов

Справа № 33/796/2729/2017

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Ясельський А.М.

Суддя в апеляційній інстанції - ІгнатовР.М.