Справа № 147/828/17
Провадження № 3/147/334/17
ПОСТАНОВА

іменем України

18.09.2017 року смт.Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Волошин І.А., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління департаменту поліції в м.Черкаси про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого

за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

26.08.2017 року близько 04.15год в м.Черкаси по вул.Канівська водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в приміщенні КЗ «Черкаський обласний наркологічний диспансер» в установленому законом порядку, чим порушив п. 2.9 ПДР України.

В судовому засіданні водій ОСОБА_1 свою провину не визнав, пояснивши, що він був тверезим, перед тим ввечері він випив безалкогольного пива, адже знав що йому вночі слід буде їхати, тому лікар почув запах алкоголю. На місці зупинки він пропонував продути трубку, однак поліцейські відмовили та повезли його в лікарню. Крім того вважає, що протокол складений з порушеннями, тому просив закрити провадження у справі за відсутності в його діях ознак правопорушення.

Досліджуючи матеріали справи встановлено, що згідно протоколу серії БР №146256 від 26.08.2017 року близько 04.15год в м.Черкаси по вул.Канівська водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП вважають закінченим з того моменту, коли особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, почала керувати транспортним засобом.

Згіднозі ст. 9 КУпАП проступком визнається протиправна, винна (умисна аб онеобережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на державний або громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законодавством передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно ст. 252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При направленні до суду справи про адміністративне правопорушення, під час розгляду справи по суті, на суддю не покладається обовязок здобувати докази винуватості водіїв. Суддя приймає рішення після оцінки всіх здобутих доказів в сукупності.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні протиправної поведінки, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь останньої.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції при здійсненні правосуддя», визнання особи винною можливе лише за умов доведеності її вини. Конституцією України кожній людині гарантовано право звернутись до суду для захисту своїх конституційних прав і свобод.

Конституція має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії. Це зобов'язує суди при розгляді конкретних справ керуватись насамперед нормами Конституції України.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності був складений з тих підстав, що останній перебував з ознаками алкогольного спяніння.

Чинним законодавством України передбачений порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння, випадки відмови водія від проходження огляду на стан спяніння, та наслідки такої відмови.

Згідно ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп'яніння, підлягають оглядові на стан алкогольного сп'яніння. Огляд водія на стан алкогольного спяніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного спяніння, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Крім того, відповідно до п.п. 2, 3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, шо знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» від 17 грудня 2008 року, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи ДАІ є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп'яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Огляд проводиться: уповноваженою особою ДАІ на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування відповідними структурами; лікарем закладу охорони здоровя (в сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Лише в тому випадку, коли водій відмовляється від проходження огляду на місці з застосуванням відповідних засобів поліцейський зобовязаний запропонувати проїхати до відповідної медичної установи.

В протоколі не зазначено зокрема, що водій ОСОБА_1 відмовився на місці зупинки проходити огляд за допомогою спеціальних приладів.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Також детально оглянувши висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №966 від 26.08.2017 року також приходжу до висновку, що його слід вважати недійсним з наступних підстав.

На підставі п.3.22 Інструкції про виявлення ознак спяніння, висновок складений з порушенням вимог цієї Інструкції, вважається недійсним.

З висновку №966 від 26.08.2017 вбачається, що ОСОБА_1 направлений на огляд інспектором, який склав протокол. У цьому висновку вказано, що ОСОБА_1 26.08.2017 року станом на 04 год. 40 хв. перебував у стані алкогольного спяніння.

На підставі пунктів 3.15, 3.16 розділу-3 Інструкції про виявлення ознак спяніння за результатами огляду на стан спяніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного обстеження. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції видається лише на підставі акта медичного огляду.

Однак, доказів того, що такий акт було складено немає. У медичному висновку №966 від 26.08.2017 року не зазначено, що він складений на підставі акта медичного огляду.

Усі ці порушення порушують права особи яка підлягає освідуванню у праві на визнання чи оспорювання висновку та дають підстави визнати такий висновок недійсним.

Дослідивши матеріали справи та враховуючи вище проведений аналіз доказів, суд вважає доводи ОСОБА_1 на свій захист обґрунтованими, а його звинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП таким, що не знайшло свого підтвердження в суді.

Висновки в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №146256 стосовно ОСОБА_1 суд оцінює критично, оскільки вони спростовані сукупністю досліджених судом доказів.

Отже, обставини подій вказують на те, що порушення з боку ОСОБА_1 вимог п. 2.9 «а» Правил не доведено.

Враховуючи все викладене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративногоправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому дана справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 130, п.1 ст.247, 268, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області через Тростянецький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя