Справа № 163/2369/17
Провадження №3/163/1519/17
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2017 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Гайдук А.Л.,

за участі секретаря Костюк Р.М.,

представників Волинської митниці ДФС: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_3,

розглянувши, направлені Волинською митницею ДФС, матеріали справи за протоколом №2747/20500/17 про притягнення до відповідальності за ст.ст. 471, 472 МК України

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт громадянина України серії МЮ №287767, виданий 08.12.2011 року Радивилівським РВ УМВС України в Рівненській області, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3 07.08.2017 року об 11 год. 08 хв., слідуючи з ОСОБА_4 в Україну через митний пост «Устилуг» Волинської митниці ДФС, в якості водія автомобіля марки «Mercedes-Benz Vito», реєстраційний номерний знак LU971FН, порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор», переміщуючи в даному автомобілі, окрім товару в межах неоподатковуваної норми 50 кг малярської шпаклівки, інший товар, а саме, бувший у використанні задній бампер для автомобіля марки «Mercedes-Benz W212», вартістю 11533,81 грн., який на 8 кг перевищив встановлену неоподатковувану норму, визначену ст.374 МК України, по вазі, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Крім цього, ОСОБА_3 ставиться у вину те, що він, при тих же обставинах, не задекларував за встановленою формою вказаний товар, використавши всупереч вимог ст.ст.257, 366, 374 МК України смугу руху зелений коридор, як форму декларування, шляхом вчинення дій, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 472 МК України.

ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, визнав, вказавши, що дане правопорушення він вчинив через власну необережність, оскільки шпаклівка, яка переміщувалась в автомобілі, належала не йому, а пасажирам, які взяли цей товар з розрахунку по нормі й на нього, про що йому було відомо. З ним слідувало троє пасажирів та всього переміщувалось 8 мішків шпаклівки по 25 кг кожен та вартістю 300 грн. за два мішки. Сам же він переміщував бувший у використанні бампер, який придбав через мережу Інтернет для власних потреб за 1100 польських злотих. Вчинення правопорушення за ст.472 МК України заперечив, оскільки товар він переміщував відкрито та відразу заявив його до митного контролю при усному опитуванні інспектором митниці та надав його для огляду. У вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, щиро розкаявся, просив звільнити його від відповідальності за даною нормою, врахувавши його сімейний та матеріальний стан, а також відсутність будь-якого умислу на порушення митних правил.

Представник Волинської митниці ДФС висловила позицію про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні порушень митних правил, передбачених ст.ст.471, 472 МК України, та, на підставі ч.2 ст.36 КУпАП, просила накласти на останнього стягнення в межах санкції ст.472 МК України, стягнути витрати митниці за зберігання товару та судовий збір.Окрім цього підтвердила, що звинувачення ОСОБА_3 висунете лише в частині перевищення, передбаченої ч.1 ст.374 МК України, норми товару по вазі.

Окрім особистого зізнання ОСОБА_3, його винуватість у вчиненні передбаченого ст.471 МК України правопорушення повністю стверджена матеріалами справи, а саме: протоколом про порушення митних правил та актом уточнення до нього (а.с.1-6), контрольним талоном для проходження по «зеленому коридору» (а.с.7), актом огляду транспортного засобу (а.с.8), письмовими поясненнями порушника (а.с.9), службовою запискою інспектора митниці (а.с.11), висновком експертизи (а.с.17-19).

На підставі наведених доказів судом встановлено, щоОСОБА_3 переміщував через митний кордон України наступний товар: малярську шпаклівку, вагою 50 кг, та бувший у використанні бампер, вагою 8 кг.

Таким чином, ОСОБА_3 перевищив дозволену неоподатковувану норму (50 кг), передбачену ч.1 ст.374 МК України, на 8 кг, що охоплюється складом правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, а тому у вчиненні зазначеного правопорушення суд визнає його винним.

Щодо кваліфікації дій ОСОБА_3 за ст.472 МК України, суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до вимог ст. 472 МК України адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Однак, зміст складеного відносно ОСОБА_3 протоколу про порушення митних правил не відповідає диспозиції вищевказаної норми, оскільки у ньому не сформульовано звинувачення за ст.472 МК України, відповідно й не розкрито об'єктивної сторони даного правопорушення.

Пояснення ОСОБА_3 про те, що під час проходження митного контролю по «зеленому коридору» він повідомив інспектору митниці про переміщуваний ним товар та предявив його для огляду, свідчать не про що інакше, як про усне декларування товару, та такі його пояснення жодним зібраним у справі доказом не спростовані.

За змістом ч.6 ст.366 МК України, громадяни, які проходять (проїжджають) через "зелений коридор", звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов'язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України.

Аналіз статей 257, 366 МК України та диспозиції статті 472 МК України вказує на те, що за ст.472 МК України кваліфікуються діяння осіб, які переміщуються через митний кордон України смугою митного контролю «червоний коридор» і допустили зазначене у диспозиції цієї статті Митного кодексу України порушення митних правил.

З протоколу про ПМП встановлено, що автомобіль марки «Mercedes-Benz Vito», р.н.з. LU971FН, було переведено на смугу митного контролю «червоний коридор» для проведення повного огляду.

Слідування смугою митного контролю "червоний коридор", як і переведення на зазначений коридор з «зеленого», передбачає обовязкове письмове декларування товару.

Однак, з матеріалів справи встановлено, що під час проходження митного контролю ОСОБА_3 митної декларації для письмового декларування товару не надавалось, про що вказує її відсутність в матеріалах справи або ж відсутність відповідного протоколу (акту) відмови від подання письмової декларації останнім.

Отже, доказів, які б доводили надання можливості ОСОБА_3 задекларувати переміщуваний ним товар, органом доходів і зборів не зібрано та в судовому засіданні не надано.

Саме ж по собі переміщення товару понад дозволені неоподатковувані норми, передбачені ч.1 ст.374 МК України, смугою митного контролю «зелений коридор», в силу ст.257 МК України, не може утворювати складу правопорушення, передбаченого ст.257 МК України.

З огляду на викладене та враховуючи, що ОСОБА_3 допустив порушення порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, що повністю охоплюється диспозицією ст.471 МК України, тому такі його дії додаткової кваліфікації за ст.472 МК України не потребують.

Таким чином, встановлені у справі обставини дають підстави для закриття провадження у справі відносно ОСОБА_3 на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України.

Вирішуючи питання про відповідальність ОСОБА_3 за ст.471 МК України, у відповідності до ст.ст. 23, 33 КУпАП, суд керується тим, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

В силу наведених норм, суд враховує ті обставини, що правопорушник до відповідальності за порушення митних правил притягується вперше, вину у вчиненому правопорушенні визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся, про що об?єктивно засвідчила його поведінка в судовому засіданні, при цьому, будь-яких обставин, що обтяжують його відповідальність, у справі не встановлено.ОСОБА_3 та його дружина ніде не працюють, на їх утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей (двоє народилось у їх шлюбі та одна дитина у першому шлюбі дружини). Дитина від першого шлюбу дружини ОСОБА_3 є інвалідом з дитинства віком до 18 років, зокрема, має діагноз «Церебральний параліч у формі нижнього спастичного парапарезу з середньо вираженим порушенням функції нижніх кінцівок», у звязку із чим дружина ОСОБА_3 здійснює догляд за цією дитиною та отримує соціальну допомогу, щомісячний розмір якої становить 1806,90 грн.

В даному конкретному випадку суд також враховує фактичні обставини вчинення ОСОБА_3 порушення митних правил, а також обсяг самого вчиненого правопорушення, який є досить незначним, оскільки перевищення ваги переміщуваного останнім товару становить лише 8 кг при дозволеній неоподатковуваній нормі 50 кг, при цьому вартість товару дозволеної неоподатковуваної норми не перевищує.

Суд зважує й на те, що переміщуваний товар бувший у використанні бампер не відноситься до переліку обмежених чи заборонених до переміщення через митний кордон України товарів.

За викладених обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_3 не були спрямовані на спричинення шкоди громадським або державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

Крім цього, встановлена сукупність фактів і обставин, в тому числі щодо особи правопорушника, суттєво знижує відповідальність останнього та з врахуванням необережної форми вини, характеру, ваги та вартості товару, дає підстави для висновку про малозначність вчиненого ним правопорушення.

Згідно ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого правопорушення орган, уповноважений розглядати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Таким чином, на підставі вищенаведеного суд дійшов висновку про звільнення ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, на підставі ст.22 КУпАП за малозначністю скоєного, обмежившись щодо нього усним зауваженням.

З огляду на прийняте у справі рішення, вилучений бампер, що був у використанні, підлягає поверненню ОСОБА_3 після його митного оформлення та сплати митних платежів.

На підставі ст.520 МК України, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», витрати митниці за зберігання товару та судовий збір стягненню не підлягають, оскільки стягнення на правопорушника не накладається.

Керуючись ст.ст. 520, 522, 527, 528 МК України, ст.22, п.1 ст.247 КУпАП , п.5 ч.2 ст. 4, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», на підставі ст.ст.471, 472 МК України, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України.

На підставі ст.22 КУпАП звільнити ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності, у зв'язку з малозначністю вчиненого правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, та обмежитись відносно нього усним зауваженням, а провадження у справі за даною нормою закрити.

Провадження у справі відносно ОСОБА_3 за ст.472 МК України закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Вилучений, згідно протоколу та опису затриманих предметів № 2747/20500/17 від 07.08.2017 року, бувший у використанні задній бампер для автомобіля «Mercedes-Benz W212», вартістю 11533,81 грн., повернути ОСОБА_3 після відповідного його митного оформлення та сплати митних платежів.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі, протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_5