Справа № 278/433/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 березня 2017 року

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Баренко С.Г., за участю секретаря судового засідання Лабенської Л.І., прокурора Сороколат Д.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, його захисника ОСОБА_2, розглянувши у м. Житомирі адміністративні матеріали за частинами 1, 2 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), за якими до адміністративно відповідальності притягується:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, мешканець АДРЕСА_1, із вищою освітою, лісничий у Зарічанському військовому лісництві ДП «Житомирський військовий лісгосп» (далі - ДП) , -

В С Т А Н О В И В :

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1, перебуваючи на посаді лісничого ДП, будучи посадовою особою іншого органу державної влади - Державної лісової охорони, не вжив заходів для недопущення та врегулювання конфлікту інтересів. Так, за наказом директора ДП від 07.07.2011 №93к на посаду майстра лісу Зарічанського військового лісництва було прийнято ОСОБА_3, який є сином ОСОБА_1 За наявності реального конфлікту інтересів, передбаченого Законом України «Про запобігання корупції» (далі - Закон), останній не повідомив про це свого керівника та надав йому матеріали про преміювання працівників ДП, у тому числі свого сина ОСОБА_3

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні правопорушення не визнав. Зазначив, що тривалий час працює у Зарічанському лісництві, з 2001 року займає посаду лісничого, а з 2011 року у ДП працює його син. Вказував про відсутність реального конфлікту інтересів та можливості його впливу на об'єктивність або упередженість у прийнятті рішення про преміювання сина. Пояснив, що він виконував свої посадові обов'язки щодо підготовки матеріалів про преміювання всіх працівників. Будь-якої переваги сину не надавав. Усім працівникам лісництва була виплачена премія в однаковому розмірі. Підстав для позбавлення премії його сина у законний спосіб не було. З огляду на статтю 25-1 Кодексу законів про працю України та постанову РНК УРСР від 04.03.33 року «Про суміщення посад і службу родичів в установах, підприємствах, організаціях усуспільненого сектору» дія обмежень спільної роботи родичів не поширюється на спеціалістів лісового господарства. Таким чином вказував про відсутність законних підстав для повідомлення керівника про те, що ОСОБА_3 є його сином. До того ж цей факт є загальновідомим для керівництва. Додатково надав набране законної сили рішення суду про відсутність конфлікту інтересів з причин спільної роботи ОСОБА_1 із сином в одному лісництві.

Захисник ОСОБА_2 зайняв аналогічну позицію. З посиланням на статтю 172-7 КУпАП, пункти 1, 3, частини 1 статті 3 Закону, зазначив, що для реального конфлікту інтересів необхідно наявність трьох об'єктивних компонентів: приватний інтерес; службове повноваження, представницьке повноваження; протиріччя між ними, що впливає на об'єктивність або неупередженість рішення, діяння службової особи. З наведеного убачається, що при наявності суперечностей між особистим інтересом та службовими повноваженнями обов'язковим є встановлення можливості впливу на прийняття рішень. При цьому конфлікт інтересів повинен бути реальним, «очевидним» і передбачуваним. Таких обставин у даній справі не встановлено. Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП просив провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частинами 1-2 статті 172-7 КУпАП.

Прокурор просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення антикорупційного законодавства. Стверджувала, що останній зобов'язаний був повідомити керівництво ДП про конфлікт інтересів при поданні ним матеріалів на преміювання працівників ДП, серед яких був і його син.

Наказом директора ДП від 26.04.2011 №51-к ОСОБА_1 призначено на посаду лісничого Зарічанського військового лісництва (а.с. 41). Для нього встановленні функціональні обов'язки за посадою (а.с. 36-39).

Відповідно до Додатку до Положення про державну лісову охорону, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 976 від 16.09.2009, до посадових осіб державної лісової охорони віднесено посаду лісничого. З огляду на наведене, ОСОБА_1, займаючи посаду лісничого є посадовою особою державної лісової охорони та є суб'єктом відповідальності до вимог Закону.

За наказом директора ДП від 07.07.2011 №93-к ОСОБА_3 призначено на посаду майстра лісу Зарічанського військового лісництва (а.с. 40).

Згідно із статтею 27 Закону особи, які є суб'єктами відповідальності за корупційні правопорушення, не можуть мати у прямому підпорядкуванні близьких їм осіб або бути прямо підпорядкованими у зв'язку з виконанням повноважень близьким їм особам. Разом з тим положення цієї норми Закону не поширюється на осіб, які працюють у сільських населених пунктах (пункт 2 частини 1 статті 27 Закону).

З матеріалів справи вбачається. що ОСОБА_1 працює у Зарічанському військовому лісництві, яке розташоване у с. Зарічани, провулок Довженка, 9 Житомирського району, тобто у сільській місцевості.

У пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 25.05.1998 «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов'язані з корупцією» роз'яснено, що у справах даної категорії суди повинні забезпечувати

своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне дослідження всіх обставин, передбачених статтями 247, 280 КУпАП. При цьому особливу увагу необхідно звертати на з'ясування у кожній справі таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містити діяння склад корупційного правопорушення,

передбаченого Законом; чи особа є винною в його вчиненні; чи належить вона до суб'єктів даного правопорушення.

Таким чином посилання у протоколі лише на пункт 9 Положення про місячне преміювання працівників ДП, за яким матеріали по преміюванню працівників готуються керівниками структурних підрозділів та надаються на розгляд директору лісгоспу, який у свою чергу затверджує розмір премії, не свідчить про наявність корупційного діяння (а.с. 45-49).

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за частинами 1-2 статті 172-7 КУпАП, що виключає провадження у справі та підлягає закриттю (пункт 1 статті 247 КУпАП).

Керуючись: статтями 172-7, 247, 280, статтями 1, 27 Закону України КУпАП суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за частинами 1, 2 статі 172-7 КУпАП закрити за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

На постанову суду протягом 10 днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд.

Суддя: С.Г. Баренко