Справа № 739/1567/17
Провадження № 3/739/661/17
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" жовтня 2017 р. м. Новгород-Сіверський

Суддя Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області Чепурко В.В., за участі:

особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду справу, що надійшла з Новгород-Сіверського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

Громадянин ОСОБА_1 31 серпня 2017 року о 18 год. 00 хв. в м. Новгороді-Сіверському по вул. Сумській, 22, порушив правила тримання належної йому собаки породи спанієль, а саме утримував її без повідка та намордника, внаслідок чого дана собака покусала малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, заподіявши шкоду його здоровю.

ОСОБА_1 у судовому засіданні своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною другою статті 154 КУпАП не визнав та пояснив, що йому дійсно належить собака породи спанієль, чорного кольору, однорічного віку, яку він утримує за місцем свого проживання в господарстві №22 по вул. Сумській в м. Новгороді-Сіверському Чернігівської області. Його господарства на даний час не огороджене, при цьому в ньому обладнано вольєр для собак. 31 серпня 2017 року належний йому собака знаходився в його господарстві на повідку. Сусідські діти та його син гралися на території його двору та дражнили собаку. З цього приводу він зробив їм зауваження. Згодом почув крик, визирнув з будинку через вікно та побачив малолітнього ОСОБА_2 на вулиці біля дороги, при цьому собаки біля нього не було. Далі вони з дружиною вийшли з будинку і побачили свого собаку на подвірї, його повідок був розірваний. Потім підійшли батьки ОСОБА_2, його дружина спитала як себе почуває дитина, однак ті лише нецензурно висловилися на її адресу.

Опитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що 31 серпня 2017 року вона перебувала вдома у будинку. Того дня їхня собака знаходилася в господарстві на повідку. Далі вона почула крик, вибігла на вулицю та побачила, що собака вже без повідка знаходиться в їхньому дворі, при цьому сусідська дитина знаходилася біля їхнього двору та плакала. Потім зявилися батьки даної дитини. Вони в її присутності оглянули свою дитину у якої були подряпини, при цьому слідів крові вона не бачила. Згодом вона цікавилася у батьків станом їхньої дитини, однак вони лише нецензурно їй відповіли. До цієї події вона чула, як діти дражнили їхнього собаку, відповідно вважає, що причиною всього є поведінка дітей.

Опитана у судовому засіданні ОСОБА_4 дала пояснення про те, що 31 серпня 2017 року вона знаходилася у дворі свого господарства, її син ОСОБА_2 перебував поряд з нею. Далі син вийшов з двору на вулицю. Невдовзі до них прийшов товариш сина. Далі за кілька хвилин вона почула крик, вийшла на вулицю і побачила, що її син лежить на узбіччі, а поряд стоїть сусідський собака далі вийшов його власник. Вона одразу оглянула сина та виявила у нього на нозі тілесні ушкодження. Як зясувалося сина покусав сусідський собака. Наступного дня дитина пішла до школи, далі були вихідні, тому до лікарні вони одразу не звернулися. Згодом лікарем було здійснено огляд в ході якого виявлено у сина пошкодження від укусів собаки. На даний час син дуже переляканий і потребує психологічної допомоги.

Опитаний у судовому засіданні малолітній ОСОБА_5 дав пояснення про те, що 31 серпня 2017 року йому зателефонував його друг ОСОБА_2 і вони домовилися зустрітися. Далі він прийшов до ОСОБА_2 та побачив, що той грається з якоюсь дівчиною. Потім із-за будинку вибіг собака, який підбіг до ОСОБА_2 та вкусив його за ногу. Артем почав втікати, однак спіткнувся і впав після чого собака знову його вкусила. Це було біля двору сусідів ОСОБА_2.

Опитаний у судовому засіданні співробітник поліції ОСОБА_6 пояснив, що до райвідділу поліції надійшло повідомлення від ОСОБА_4 про те, що сусідський собака покусав її сина. За даним фактом було проведено перевірку, у дитини під час огляду лікарем виявлено тілесні ушкодження. В ході перевірки було встановлено, що сусідська собака відірвалася, побігла за малолітнім ОСОБА_2 та вкусила його.

З письмових пояснень ОСОБА_4 вбачається, що 31 серпня 2017 року біля 18 год., вона знаходилася у дворі свого господарства. Далі почула крик і вибігши на вулицю побачила як сусідський собака вкусив її сина, після чого вийшов господар собаки та забрав її. У сина було виявлено тілесні ушкодження, також він дуже злякався.

З письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що 31 серпня 2017 року належна йому собака породи спанієль знаходилася у дворі його господарства, який не огороджено, на повідку. Сусідські діти гралися біля його двору та дражнили собаку і з цього приводу він зробив їм зауваження. Далі, за його відсутності, собака розірвала мотузку повідка і вибігла з двору. Що там відбувалося він не бачив, але пізніше дізнався, що ніби-то його собака покусала дитину, хоча коли він вибіг на вулицю, то собака знаходився в дворі, а дитина на вулиці.

Також судом було досліджено наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії АА №915032 від 21 вересня 2017 року, складений відносно ОСОБА_1 за фактом вчинення правопорушення, передбаченого частиною другою статті 154 КУпАП; заяву ОСОБА_4 про те, 31 серпня 2017 року, біля 18 год., з господарства №22 по вул. Сумській в м. Новгороді-Сіверському вибігла собака, яка покусала її сина ОСОБА_2, заподіявши йому численні укуси та поранення; результати огляду ОСОБА_2 лікарем, проведеного 05 вересня 2017 року в ході якого встановлено наявність у ОСОБА_2 на задній поверхні правого стегна ран з нерівними краями та встановлено діагноз: вкушені рани правого стегна; заяву ОСОБА_7 про те, що 31 серпня 2017 року він допомагав ОСОБА_1 ремонтувати будинок і в той час сусідські діти дражнили належну останньому собаку, яка була привязана у дворі, у звязку з чим ОСОБА_1 робив їм зауваження, що відбулося далі він не бачив.

Частиною другою статті 154 КУпАП передбачено відповідальність за тримання собак у місцях де це заборонено, що спричинило заподіяння шкоди здоровю людей.

Правилами тримання собак, котів і хижих тварин у населених пунктах УРСР, затверджених Міністерством ЖКГ УРСР від 17 червня 1980 серед іншого передбачено, що власникам собак і котів дозволяється виводити собак з жилих та ізольованих приміщень, а також ізольованих територій в загальні двори або на вулицю (з обовязковим забезпеченням безпеки людей) тільки на короткому повідку і в наморднику, крім собак дрібних порід, на яких у реєстраційних посвідченнях зроблено відповідну відмітку.

Як вбачається з досліджених у судовому засіданні доказів ОСОБА_1 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4. Територія його господарства не відгороджена від вулиці. ОСОБА_1 є власником собаки породи спанієль, чорного кольору, однорічного віку, для утримання якої в його господарстві облаштовано спеціальний вольєр. У порушення правил тримання собак 31 жовтня 2017 року вказаний собака породи спанієль утримувався ОСОБА_1 поза вольєром на неогородженій території господарства, на повідку без намордника. Приблизно о 18 год. належний ОСОБА_1 собака розірвав повідок та покусав малолітнього ОСОБА_2, що гуляв поряд, спричинивши йому рани правого стегна, тим самим заподіяв шкоду здоровю даної дитини.

Викладене в свою чергу свідчить про порушення ОСОБА_1 правил утримання належної йому собаки, що полягло в утриманні останнього на неогородженій території, без намордника, на недостатньо міцному повідку і призвело до заподіяння шкоди малолітній дитині.

Твердження ОСОБА_1 та його дружини про те, що причиною травмування їхньою собакою малолітнього ОСОБА_2 було те, що діти дражнили собаку жодним чином зазначених висновків не спростовує, оскільки в ході судового розгляду достовірно встановлено, що саме порушення правил тримання собаки призвело до настання наслідків у вигляді заподіяння шкоди здоровю вказаної малолітньої дитини.

Таким чином, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, та свідків, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене частиною другою статті 154 КУпАП.

Вирішуючи питання про стягнення, що має бути накладене на ОСОБА_1 суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, відсутність передбачених статтею 34 КУпАП обставин, які помякшують відповідальність та відсутність передбачених статтею 35 КУпАП обставин, які обтяжують відповідальність.

За таких обставин суддя приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді щтрафу в розмірі, визначеному частиною другою статті 154 КУпАП з конфіскацією собаки породи спанієль, чорного кольору, однорічного віку.

У звязку з накладенням адміністративного стягнення, на підставі статті 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 320 гривень 00 копійок.

На підставі викладеного, керуючись статтями 40-1, 124, 154, 221, 283, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 154 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 (трьох) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 (пятдесят одну) гривню, з конфіскацією належної йому собаки породи спанієль, чорного кольору, однорічного віку.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок (отримувач ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банк отримувача: 820019, рахунок отримувача: 0001; код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу «Судовий збір»).

У разі несплати штрафу не пізніше як через пятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а у випадку оскарження постанови не пізніше пятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, постанова буде направлена до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна для примусового виконання та стягнення штрафу в подвійному розмірі.

Строк пред'явлення постанови до виконання становить три місяці з моменту набрання нею законної сили. У разі оскарження постанови, відповідно до статті 291 КУпАП України, перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови, відповідно до статті 301 КУпАП України, перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим чи його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області.

Суддя В.В. Чепурко