АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/236/17 Головуючий І інстанції -
Справа № 635/8163/16-п Токарєва Н.М.
Категорія: ч. 1 ст. 164 КУпАП Доповідач - Міненкова Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області Міненкова Н.О, за участю секретаря Лашакової Д.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Харківського районного суду Харківської області від 21 грудня 2016 року,-

в с т а н о в и в :

Постановою судді Харківського районного суду Харківської області від 21.12.2016 року -

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, - визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. без конфіскації транспортного засобу та зі стягненням судових витрати на користь держави в сумі 275 грн.60 коп.

Як зазначено у постанові судді, 22.11.2016 року близько 10-07 годин ОСОБА_3 на 471 км. а/ш «Київ-Харків-Довжанський» надав послуги по перевезенню вантажу без державної реєстрації, як суб'єкта господарювання транспортним засобом марки Volvo д/н НОМЕР_1.

При розгляді справи суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_3 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Не погодившись з рішенням судді, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність та порушення судом норм КУпАП, просить постанову судді у відношенні нього скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт зазначив, що судом першої інстанції справа була розглянута у його відсутність, а судову повістку про виклик до суду він отримав у день судового засідання 21.12.2016 року, крім того в оскаржуваній постанові зазначено, що він надавав послуги по перевезенню вантажу без державної реєстрації, як суб'єкт господарювання, однак дана обставина не відповідає дійсності, оскільки автомобіль він надав в оренду ФОП ОСОБА_4.

ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився повідомлявся завчасно телефонограмою № 33-34 (а.с. 22).

Перевіривши матеріали адміністративної справи та дослідивши доводи, викладені в апеляційній скарзі, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Згідно ч.2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 під час винесення постанови в судовому засіданні 21.12.2016 року не був присутнім, копію оскаржуваної постанови отримав лише 27 січня 2017 року, що підтверджується копією конверту (а.с.16).

Вважаю, що в зв'язку з викладеним, строк на апеляційне оскарження постанови підлягає поновленню.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, зобов'язаний всебічно, повно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам, суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч.1 ст.277-2 КУпАП повістка особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Суддею суду першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст.ст. 268, 277-2 КУпАП, щодо належного повідомлення про розгляд справи виконані не були. Дана справа про адміністративне правопорушення розглянута у відсутність ОСОБА_3, а в матеріалах справи міститься зворотне повідомлення відповідно до якого судову повістку про виклик ОСОБА_3 у судове засідання 21.12.2016 року о 15-00 год., останній отримав 21.12.2016 року, у зв'язку з чим він був позбавлений можливості з'явитися до суду та надати свої пояснення.

Таким чином, постанова судді Харківського районного суду Харківської області від 21 грудня 2016 року підлягає до скасування.

Однак, відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

Згідно статті 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Диспозиція ч.1ст.164 КУпАП передбачає відповідальність за порушення особою встановлених законом вимог здійснення діяльності, що містить ознаки підприємницької, без державної реєстрації як суб'єкта підприємницької діяльності, або здійсненні без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону. Про легітимність здійснення підприємницької діяльності свідчить видане у встановленому порядку свідоцтво про державну реєстрацію встановленого зразка. Зайняття підприємницькою діяльністю особою, яка не отримала у встановленому порядку свідоцтво про державну реєстрацію або особою, свідоцтво про державну реєстрацію якої було скасовано у визначеному законодавством порядку, і є об'єктивною стороною правопорушення.

Статтею 6 частина 12 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України, підлягають державному контролю.

Статтею 9 Закону України «Про автомобільний транспорт», встановлені зобов'язання, зокрема, ліцензування на автомобільному транспорті, спрямоване на визначення початкових і поточних умов надання послуг з перевезень пасажирів і небезпечних вантажів, а також найважливіших параметрів обслуговування споживачів.

Відповідно до ст.34 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів, тощо.

Статтею 47 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлені особливості внутрішніх перевезень вантажів та правила їх надання. Так, до внутрішніх перевезень вантажів відносяться перевезення вантажів між пунктами відправлення та призначення, розташованими в Україні, та комплекс допоміжних операцій, пов'язаних з цими перевезеннями.

Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлені чіткі вимоги до документів, на підставі яких виконуються вантажні перевезення особами, які мають відповідні ліцензійні документи. Так, автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. В даному випадку, для водія це посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Так, відповідно до Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України №363 від 14 жовтня 1997 року, визначені права, обов'язки і відповідальність перевізників, вантажовідправників і вантажоодержувачів (далі Правила). Відповідно до пункту 11 Правил основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, яка повинна оформлюватись суб'єктом господарювання.

Тобто, з наведених вимог нормативно-правових актів та законів вбачається, що обов'язковою умовою належного перевезення вантажу транспортним засобом є ліцензійний документ на право перевезення вантажу та товарно-транспортна накладна.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ІІ № 0002833 ОСОБА_3 тимчасово не працює, а згідно товарно-транспортної накладної № 2 від 21.11.2016 року автомобільним перевізником є ТОВ «РЕСПЕКТ-ЛОЖИСТИК», а ОСОБА_3 є водієм.

Однак, даних про трудові відносини між ТОВ «РЕСПЕКТ-ЛОЖИСТИК» та ОСОБА_3 не надано, а тому підстав для закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення не вбачається.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_3 не надавши ліцензійного документу на право перевезення вантажу порушив ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», за що відповідальність передбачена ч.1 ст.164 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Поновити апелянту строк на оскарження як пропущений з поважних причин.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 21 грудня 2016 року по справі № 635/8163/16-п провадження № 3/635/236/17 скасувати.

Винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП та призначити йому стягнення у вигляді штрафу в доход держави в розмірі 17 000 гривень без конфіскації транспортного засобу

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави судовий збір у сумі 275 (двісті сімдесят п'ять ) гривень 60 копійок.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду Харківської області Н.О. Міненкова