"07" грудня 2017 р. Справа № 363/4167/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Баличева М.Б., розглянувши матеріали які надійшли з Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за частиною 1 статті 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

20.10.2017 року о 20 годині 50 хвилин в Київській області, м. Вишгород, по вул. Кургузова, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом OPEL OMEGA д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, млява мова. Від проходження огляду на стан спяніння в встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

Зазначеними діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України.

Частиною 1 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 130 КУпАП, зокрема, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав повністю, пояснив, що він дійсно відмовився від проходження огляу на стан сп'яніння, надав суду акт судово токсикологічного дослідження № 723 від 24.10.2017 року, відповідно до висновку якого при проведенні вказаного дослідження в крові ОСОБА_1 метиловий, етиловий спирти, а також пропілів, бутиловий, аліловий спирти та їх ізомери не виявлені.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до Розділу І ч. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до Розділу І ч. 3 вказаної Інструкції, ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до Розділу І ч. 6 вказаної Інструкції, огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до Розділу І ч. 7 вказаної Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя).

Відповідно до Розділу ІІ ч. 7 вказаної Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

З наданого ОСОБА_1 акту судово токсикологічного дослідження № 723, видно, що він звернувся до Київського обласного бюро судово медичної експертизи 20.10.2017 року о 23 год. 45 хв., тобто через три години після вчинення ним адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому суд ставиться критично до наданого акту та не бере його до уваги, як доказ спростування вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, що був складений у присутності правопорушника, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 видно, що останні були присутніми під час відмови ОСОБА_4 від проходження огляду на стан сп'яніння.

Відповідно до акту судово токсикологічного дослідження № 723 від 24.10.2017 року видно, що при проведенні вказаного дослідження в крові ОСОБА_1 метиловий, етиловий спирти, а також пропілів, бутиловий, аліловий спирти та їх ізомери не виявлені.

Оцінивши досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що дії ОСОБА_1, які виразилися в порушенні пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, правильно кваліфіковані за частиною 1 статтею 130 КУпАП; вину ОСОБА_1 вважаю доведеною.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, наслідки вчиненого ним правопорушення та ступінь його вини, відсутність обтяжуючих та пом'якшуючих обставин вчинення правопорушення, вважаю, що адміністративним стягненням, необхідним для виховання ОСОБА_1 у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття та запобіганню вчиненню ним нових правопорушень повинна бути міра відповідальності у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік в межах санкції статті, за якою він притягується до відповідальності.

Відповідно до статті 40 -1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі, передбаченому ЗУ «Про судовий збір».

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) гривень на користь держави.

Постанова суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області на протязі 10 днів.

Постанова підлягає предявленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя М.Б. Баличева