Святошинський районний суд м. Києва
пр. № 3/759/7855/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Ясельський А.М., за участі адвоката Побережець С.В., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, номер картки фізичної особи - платника податків невідомий, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 29.10.2017 о 23 год. 00 хв. керував автомобілем «Nіssan Almera», державний номерний знак НОМЕР_1 та рухався по вул. С. Сосніних, буд. 17 в м. Києві з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода. Від проходження в установленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин у лікаря нарколога відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні ОСОБА_2своєї вини не визнав та показав, що того дня не керував автомобілем «Nіssan Almera», державний номерний знак НОМЕР_1, та даний автомобіль стояв на парковці ТЦ «Караван» по вул. Симиренка, 17 в м. Києві, а коли до нього підійшов поліцейський він стояв біля автомобіля, тому відмовився пройти огляд на стан сп'яніння на алкотестері.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що керував автомобілем «Nіssan Almera», державний номерний знак НОМЕР_1 та під'їхав до ТЦ «Караван», що за адресою: вул. Симиренка, 17 в м. Києві, припаркував автомобіль та пішов по своїх справах, повертаючись, виявив, що загубив ключі, після чого зателефонував брату - ОСОБА_2 та попросив принести другий екземпляр ключів, а коли прийшов до автомобіля, побачив, що біля ОСОБА_2 стоять якійсь молоді хлопці та інспектори поліції, які звинувачували ОСОБА_2, що ніби він був за кермом, на дорозі вів себе неадекватно, бо був в стані алкогольного сп'яніння та вимагали пройти тест на стан сп'яніння.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення,а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 444150 від 29.10.2017, складений стосовно ОСОБА_2 за участі свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5; письмові пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 29.10.2017, які викликали патрульну поліцію, так як особа яка керувала транспортним засобом «Nіssan Almera», державний номерний знак НОМЕР_1 вела себе неоадекватно на дорозі, а заїхавши на парковку ТЦ "Караван", за ОСОБА_7 заїхав автомобіль «Nіssan Almera», з якого вишов водій ОСОБА_2 в нетверезому стані та почав чіплятися, після чого було зателефоновано на "102" для виклику поліції; письмову розписку ОСОБА_3 від 30.10.2017; рапорт, складений т.в.о. командиром роти 5 батальйону 2 полку 1 УПП в м. Києві лейтенантом поліції ОСОБА_8 від 29.10.2017; письмове клопотання та письмові пояснення ОСОБА_2 від 21.11.2017; відеозапис із нагрудної відеокамери (відеореєстратора) № АА00092 працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відтак, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 повинен був на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. За таких підстав, суд розцінює дії ОСОБА_2 як відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_2, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини, вважаю за необхідне застосувати до нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП і є домірним скоєному.

Положеннями ст. 401 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У розпорядженні суду документи, які б підтверджували те, що ОСОБА_2 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору відсутні, відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 23, 33, 401, 245, 251, 252, 283-285, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 320 (триста двадцять) грн 00 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя: