Справа № 367/7233/16-п Головуючий у І інстанції Кухленко Д. С.
Провадження № 33/780/130/17 Доповідач у 2 інстанції Дрига
Категорія 147 30.01.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 січня 2017 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області в складі судді Дриги А.М., за участю правопорушника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 8 грудня 2016 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1

визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200, 00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з постанови суду, ОСОБА_1 16.09.2016 р. о 03:05 год. в м. Ірпінь по вул. Центральна, 19 керував автомобілем ВАЗ 2101 д/н НОМЕР_1 із явними ознаками алкогольного сп'яніння. Різкий запах алкоголю з порожнини рота, неадекватна поведінка, хитка хода. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння у лікаря-нарколога та тесту на приладі «Драгер» водій відмовився в присутності понятих, внаслідок чого водій порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На дану постанову надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1, в якій він просить постанову суду скасувати та провадження по справі закрити.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що постанова суду є незаконною та такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КупАП складався без його участі. Також зазначає, що пояснення свідка ОСОБА_2, не можуть вважатися належними доказами по справі. Крім того, зазначає, що підписи свідків в протоколі про адміністративне правопорушення відрізняються від підписів в письмових поясненнях. Зазначає, що оскільки на момент розгляду справи в апеляційному суді пройшли строки, передбачені ст. 38 КупАП, то провадження підлягає закриттю.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП України при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи, підлягають для з'ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначені вимоги закону при прийнятті рішення щодо ОСОБА_1 судом дотримані в повному обсязі.

Висновок суду про визнання винним ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і є обґрунтованим.

Так, винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 298541 від 16.09.2016 року, який за змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП;

- поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які пояснили, що в їхній присутності водій ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у лікаря-нарколога або пройти тест на приладі «Драгер» водій відмовився.

- поясненнями поліцейського Ірпінського ВП Ступчука О.Г.

Виходячи з наведеного, працівник поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 належно виконав покладені на нього обов'язки щодо повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи.

Згідно чинного законодавства огляд водія (іншої особи) з використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів проводиться працівником поліції в присутності двох понятих (не можуть бути залучені як свідки працівники поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви). При цьому працівник поліції має одержати згоду особи на її огляд для встановлення стану сп'яніння з використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів.

Якщо водій не погоджується на проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу для встановлення стану алкогольного сп'яніння або не погоджується з результатами огляду працівником поліції з використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів, або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП складався без його участі, є необгрунтованими та не грунтуються на матеріалах справи.

Оскільки, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 від проходження медичного огляду у лікаря-нарколога та тесту на приладі «Драгер» на стан алкогольного спяніння відмовився в присутності двох понятих.

Крім того, ОСОБА_1 провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в судовому засіданні не визнав.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що оскільки на момент розгляду справи в апеляційному суді пройшли строки, передбачені ст. 38 КУпАП, то провадження по даній справі підлягає закриттю, є помилковими з наступних підстав.

Відповідно до ст. 38 КУпАП Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи адміністративне правопорушення було вчинено 16.09.2016 року. Справа в суді першої інстанції була розглянута 8.12.2016 року, тобто строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП ще не пройшли.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростували правильність висновків суду першої інстанції щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційна скарга не містить.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Таким чином, суд прийшов до вірного висновку, що своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, та врахувавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь небезпеки для суспільства даного виду правопорушення, та призначив правопорушнику стягнення в межах санкції визначеної ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи наведене, підстав для скасування вказаної постанови апеляційний суд не вбачає, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без зміни.

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Ірпінського міського суду Київської області від 8 грудня 2016 року щодо ОСОБА_1 - залишити без зміни.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Дрига