Номер провадження: 33/785/483/17
Головуючий у першій інстанції Кушніренко Ю. С.
Доповідач Джулай О. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.05.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючий суддя Джулай О.Б.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси, від 30 листопада 2017 року,

встановив:

зазначеною постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що мешкає за адресою: м. Одеса, вул. Піонерська, 16 в, кв.38,

був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

З постанови суду вбачається, що ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 30.10.2016 року о 20 годині 07 хвилин, керував транспортним засобом, по вул. Зоопарковій у м. Одесі, в стані алкогольного сп'яніння.

ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, посилаючись на те, що справа була розглянута за його відсутності, про дату та час розгляду справи він повідомлений не був, внаслідок чого він не мав змоги дотриматись передбаченого законом строку на апеляційне оскарження постанови суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, стверджує, що постанова суду відносно нього є незаконною, приводить відповідні доводи і просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження.

Заслухавши ОСОБА_2, який підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді, а також апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга - частковому задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що після отримання копії ухвали, ОСОБА_2 звернувся 30.12.2016 року до апеляційного суду з апеляційною скаргою, яка була обгрунтовано повернута йому 13.01.2017 року, на підставі ч.2 ст.285 КУпАП, в зв'язку з пропуском строку на апеляційне оскарження та відсутністю клопотання про його поновлення.

06.02.2017 року ОСОБА_2 повторно звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді.

Постановою апеляційного суду Одеської області, від 10.02.2017 року, апеляційна скарга була вдруге повернута ОСОБА_2 з посиланням на те, що діючим КУпАП не передбачена можливість повторного звернення в разі повернення апеляційної скарги.

Таке рішення, на думку апеляційного суду, не відповідає положенням Конституції України та загальним принципам судочинства.

Можливість повторного звернення до апеляційного суду з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку діючим КУпАП безпосередньо не передбачена.

Однак, апеляційний суд вважає за необхідне прийняти до розгляду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді.

Приймаючи таке рішення, апеляційний суд виходить з таких підстав.

Відповідно до положень ст.284 КУпАП, оскаржена постанова є постановою про накладення адміністративного стягнення. Така постанова, згідно з положеннями ч.2 ст.287; ч.2 ст.294 КУпАП, може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено. Тобто ОСОБА_2 має право на оскарження постанови судді.

Як передбачено ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Пропущений з поважних причин строк на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення за клопотанням може бути поновлений апеляційним судом.

При цьому, в разі відмови апеляційним судом в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді, повторне звернення особи з апеляційною скаргою до апеляційного суду є неможливим, оскільки особа скористалась своїм правом на поновлення строку на апеляційне оскарження і з цього приводу є судове рішення.

В той же час апеляційний суд вважає, що особа, якій апеляційна скарга була повернута через відсутність клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, фактично не реалізувала свого права на звернення до суду з клопотанням про поновлення строку на подачу апеляційної скарги, тому таке клопотання має бути прийняте судом та розглянуте у встановленому законом порядку.

До такого висновку апеляційний суд дійшов зважаючи на таке.

Згідно з ч.2 ст.3 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, головним обов'язком якої є утвердження і забезпечення прав і свобод людини.

Також положеннями ч.2 ст.6 Конституції України передбачено, що органи виконавчої законодавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України.

Відповідно до положень ч.1 ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення можливості апеляційного оскарження рішення суду.

Апеляційний суд вважає за можливе прийняти до розгляду клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки повернення апеляційної скарги не перешкоджає особі звернутись до апеляційного суду з апеляційною скаргою повторно, заявивши при цьому клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді, апеляційний суд приймає до уваги ті обставини, що справа була розглянута за відсутності ОСОБА_2, всупереч вимогам ст. 285 КПК України, копія постанови йому направлена не була, що свідчить про об'єктивну відсутність в ОСОБА_2 можливості вчасно оскаржити постанову судді.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про те, що строк на апеляційне оскарження постанови підлягає поновленню.

Щодо розгляду апеляційної скарги по суті, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, незважаючи не виявлення, за допомогою приладу «Драгер», в ОСОБА_2 стану алкогольного сп'яніння, в правопорушника було вилучене посвідчення водія, з видачою тимчасового дозволу на керування транспортним засобом, але при цьому, з незрозумілих причин, ОСОБА_2 не був відсторонений від керування автомобілем, що суперечить змісту протоколу.

Згідно з положеннями ст.268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що справа була розглянута за відсутності ОСОБА_2

При цьому суд першої інстанції зазначив в постанові, що ОСОБА_2 був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що є відповідна відмітка в протоколі про адміністративне правопорушення.

Однак, на думку апеляційного суду, в даному випадку таку відмітку неможливо вважати належним повідомленням про час та місце розгляду адміністративної справи з таких підстав.

Як пояснив ОСОБА_2, на момент підписання протоколу про адміністративне правопорушення, в ньому була відсутня інформація стосовно часу та місця розгляду адміністративної справи, а копія протоколу йому вручена не була.

Такі твердження матеріалами справи не спростовані.

Більш того, законом передбачений інший порядок повідомлення особи про розгляд справи . Зокрема, ст.277-2 КУпАП передбачає, що повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що судова повістка ОСОБА_2 не направлялась і, відповідно не вручалась, що свідчить про неналежне повідомлення ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи.

Крім того, щодо місця розгляду адміністративної справи стосовно ОСОБА_2, апеляційний суд звертає увагу на такі обставини.

Згідно з положеннями ст.276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) КУпАП, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Таким чином, для справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, за вчинення якого ОСОБА_2 притягується до адміністративної відповідальності, передбачена альтернативна підсудність - за місцем вчинення правопорушення, за місцем реєстрації транспортного засобу та за місцем проживання правопорушника.

В матеріалах справи є заява ОСОБА_2, надіслана до Приморського районного суду м. Одеси після складання протоколу, в якій ОСОБА_2 просить направити адміністративну справу на розгляд до Овідіопольського районного суду - за місцем його фактичного проживання.

Однак вказана заява залишена без розгляду, відповідь ОСОБА_2 не отримана, що також свідчить про неналежне повідомлення правопорушника про час та місце розгляду адміністративної справи, а це фактично позбавило ОСОБА_2 можливості реалізувати свої процесуальні права, передбачені ст.268 КУпАП.

Викладені обставини є безумовними підставами для скасування судового рішення.

Що стосується провадження по адміністративній справі, то відповідно до положень п.7) ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених статтею 38 КУпАП.

Відповідно до статті 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення було складено 30 жовтня 2016 року.

Апеляційним судом вказана справа була розглянута 26 квітня 2017 року, тобто станом на вказану дату, строк накладення адміністративного стягнення закінчився.

За таких обставин, провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.7) ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 38, 247, 254, 268, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси, від 30 листопада 2017 року, ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, скасувати.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_2до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП , закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області (підпис) О.Б. Джулай

Згідно з оригіналом.

Суддя апеляційного суду

Одеської області О.Б. Джулай