печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2017 року суддя Печерського районного суду м. Києва Карабань В.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, працює начальником Центральної поліклініки Міністерства внутрішніх справ України, проживає за адресою: АДРЕСА_1, за ч. 2 ст. 2123 КУпАП,-

встановив:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення від 16.11.2016, складеним провідним спеціалістом відділу контролю у сфері діяльності державних органів Управління з питань дотримання права на інформацію та права на звернення Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Петльованим М.Ю., начальник Центральної поліклініки Міністерства внутрішніх справ України ОСОБА_1 під час розгляду інформаційного запиту від громадянки ОСОБА_3 від 16.09.2016 про надання останній інформації про перелік медичних послуг, які Центральна поліклініка МВС України надає пенсіонерам прокуратури на безоплатній основі, своїм листом-відповіддю від 21.09.2016 № 33/3-К-41 відмовила в наданні запитуваної інформації, зазначивши, що такий перелік послуг чітко визначений в договорі між Генеральною прокуратурою України та Центральною поліклінікою МВС України, згідно з п. 12.5 якого вказана інформація є комерційною таємницею та не підлягає розголошенню.

Відповідно до вказаного протоколу про адміністративне правопорушення начальник Центральної поліклініки МВС України ОСОБА_1 відмовила в наданні запитуваної інформації, віднісши вказану інформацію до конфіденційної інформації, тобто вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 2123КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала, суду пояснила, що вона не ухвалювала жодних рішень про віднесення запитуваної інформації до інформації з обмеженим доступом. Віднесення запитуваної інформації до комерційної таємниці здійснено на підставі п. 12.5 договору до комерційної таємниціміж Генеральною прокуратурою України та Центральною поліклінікою МВС України, а не її одноосібним рішенням. У зв'язку з цим в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 2123 у вигляді необґрунтованого віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом. Просить закрити справу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, встановлено, що диспозиція ч. 2 ст. 2123 КУпАП, за якою щодо ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, містить декілька самостійних складів адміністративних правопорушень: а) необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом; б) ненадання відповіді на запит на інформацію; в) ненадання інформації, неправомірна відмова в наданні інформації; г) несвоєчасне або неповне надання інформації; д) надання недостовірної інформації

Як вбачається зі змісту протоколу, його було складено про те, що ОСОБА_1, як керівник Центральної поліклініки МВС України, розглядаючи запит громадянки ОСОБА_3 та надаючи на нього відповідь від 21.09.2016 № 33/3-К-41, віднесла інформацію до комерційної таємниці, відмовивши у зв'язку з цим в її наданні. Тобто, щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення саме за «необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом», про що прямо зазначено в протоколі з посиланням на ч. 2 ст. 2123КУпАП (аркуш 3 протоколу).

Об'єктивна сторона цього правопорушення полягає в активних діях порушника шляхом прийняття відповідного рішення (письмового чи усного) про віднесення запитуваної інформації до інформації з обмеженим доступом.

Крім того, це правопорушення характеризується формальним складом, тому може бути вчинено лише умисно, тобто порушник має усвідомлювати протиправний характер своїх дій по віднесенню інформації до інформації з обмеженим доступом.

Проте, як вбачається із наданої відповіді від 21.09.2016 № 33/3-К-41 на ім'я ОСОБА_3, відмова в надані запитуваної інформації ґрунтується на пункті 12.5. договору між Генеральною прокуратурою України та Центральною поліклінікою МВС України, яким запитувана інформація була віднесена до комерційної таємниці.

Суду не було надано доказів того, що зазначений договір втратив чинність чи визнаний недійсним, тому він є обов'язком для сторін, включаючи й Центральну поліклініку МВС України.

Більше того, інформація була віднесена до комерційної таємниці саме цим договором, а не одноосібним рішенням (усним чи письмовим) начальника Центральної поліклініки МВС України ОСОБА_1

Викладене свідчить, що начальником Центральної поліклініки МВС України ОСОБА_1 не вчинялися дії по «необґрунтованому віднесенню інформації до інформації з обмеженим доступом». А відтак, й умислу (вини) в цьому в її діях немає.Тобто, в діях ОСОБА_1 відсутня як об'єктивна, так й суб'єктивна сторона інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Відповідно дост. 129 Конституції Українирозгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а також забезпечення доведеності вини. Згідно з ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події іскладу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що з огляду на встановлений Конституцією України принцип змагальності, презумпцію невинуватості та тлумачення всіх сумнівів на користь підозрюваного, провідний спеціаліст відділу контролю у сфері діяльності державних органів Управління з питань дотримання права на інформацію та права на звернення Секретаріату Уповноваженого ВРУ з прав людини не довів матеріалами справи про адміністративне правопорушення вину ОСОБА_1 та факт незаконності її дій у вигляді «необґрунтованого віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом».

Тому провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 2123КУпАП.

З огляду на викладене, керуючись ч. 2 ст. 2123, п. 1 ст. 247, ст.ст. 283-285 КУпАП,

постановив:

Провадженняв справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 2123 КУпАП - закрити у зв'язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня винесення до апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи подання прокурора.

Суддя: Карабань В.М.