1Справа № 335/9683/17 3/335/1500/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 р. суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Соболєва І.П., за участю прокурора Масалова П.В., правопорушниці ОСОБА_1, захисника правопорушниці ОСОБА_2, розглянувши матеріал, який надійшов з управління захисту економіки в Запорізькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, працюючої директором Комунального закладу «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа - інтернат «Орієнтир» Запорізької міської ради, голова атестаційної комісії Комунального закладу «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат «Орієнтир» Запорізької міської ради, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу № 158 від 14.08.2017 про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, складеного старшим оперуповноваженим управління захисту економіки в Запорізькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України капітаном поліції ОСОБА_3, ОСОБА_1 інкримінується вчинення корупційного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1, будучи директором Комунального закладу «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат «Орієнтир» Запорізької обласної ради та головою атестаційної комісії Комунального закладу «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат «Орієнтир» Запорізької обласної ради порушила вимоги ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», а саме під час проведення засідання атестаційної комісії Комунального закладу «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат «Орієнтир» Запорізької обласної ради, маючи особистий немайновий інтерес, зумовлений особистими сімейними стосунками прийняла участь у проведенні атестації свого сина - вчителя основ здоровя Комунального закладу «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат «Орієнтир» Запорізької обласної ради ОСОБА_4 проголосувала за прийняття рішення про успішне проходження ним атестації та визнання таким, що відповідає займаній посаді, присвоєння кваліфікаційної категорії «спеціаліст», при цьому не повідомивши присутніх членів атестаційної комісії та безпосередньо Запорізьку обласну раду та Департамент освіти і науки Запорізької обласної державної адміністрації про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Так, ОСОБА_1, відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», як директор Комунального закладу «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа - інтернат «Орієнтир» Запорізької міської ради, голова атестаційної комісії Комунального закладу «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат «Орієнтир» Запорізької міської ради є субєктом відповідальності за правопорушення, повязане з корупцією.

Рішенням 41 сесії пятого скликання Запорізької обласної ради № 5 від 25.06.2010 ОСОБА_1 призначено на посаду директора Запорізької спеціальної загальноосвітньої школи інтернат № 5 для дітей із вадами зору з 01.07.2010.

В ході реформування закладів освіти та відповідно до рішення Запорізької обласної ради від 27.07.2001 № 6 «Про зміни у складі обєктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Запорізької області» заклад з найменуванням «Середня школа - інтернат № 5 для слабозорих дітей» входить до складу обєктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Запорізької області».

19.06.2015 між директором Комунального закладу «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат «Орієнтир» Запорізької обласної ради - ОСОБА_1 та Запорізькою обласною радою було укладено контракт.

Наказом Міністерства освіти і науки № 930 від 06.10.2010 затверджено Типове положення про атестацію педагогічних працівників (далі Положення).

Пунктом 1.3 вказаного Положення, визначено, що атестація педагогічних працівників проводиться з метою стимулювання цілеспрямованого безперервного підвищення рівня професійної компетентності педагогічних працівників, росту їх професійної майстерності, розвитку творчої ініціативи, підвищення престижу й авторитету, забезпечення ефективності навчально-виховного процесу.

Пунктом 2.1. вказаного Положення встановлено, що для організації та проведення атестації педагогічних працівників у навчальних та інших закладах, органах управління освітою щороку до 20 вересня створюються атестаційні комісії І, ІІ і ІІІ рівнів. У складі комісії повинно бути не менше 5 осіб.

Пунктом 2.11. вказаного Положення встановлено, що атестація педагогічних працівників притулків для дітей, центрів соціально-психологічної реабілітації дітей, центрів медико-соціальної реабілітації дітей закладів охорони здоровя, соціально-реабілітаційних центрів (дитячих містечок) здійснюється атестаційними комісіями II рівня за місцезнаходженням цих установ.

Пунктом 3.5. Положення визначено, що керівник навчального та іншого закладу до 1 березня подає до атестаційної комісії характеристику діяльності педагогічного працівника. Характеристика повинна містити оцінку виконання педагогічним працівником посадових обовязків, відомості про його професійну підготовку, творчі та організаторські здібності, ініціативність, компетентність, організованість. морально-психологічні якості, дані про участь у роботі методичних обєднань, інформацію про виконання рекомендацій, наданих попередньою атестаційною комісією, тощо.

Пунктом 2.6. вказаного Положення передбачено, що атестаційні комісії усіх рівнів створюються у складі: голови, заступника голови, секретаря, членів атестаційної комісії. Головою атестаційної комісії є керівник (заступник керівника) навчального закладу або відповідного органу управління освітою.

Відповідно до пункту 3.12 Положення засідання атестаційної комісії є правомочним, якщо на ньому присутні не менш як 2/3 її членів. Рішення атестаційної комісії приймаються простою більшістю голосів присутніх на засіданні членів атестаційної комісії. У разі однакової кількості голосів «за» і «проти» приймається рішення на користь працівника, який атестується.

16.03.2017 у приміщенні Комунального закладу «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат «Орієнтир» Запорізької обласної ради за адресою м. Запоріжжя, вул. Кронштадтська, 17, пройшло засідання атестаційної комісії Комунального закладу «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтерна і «Орієнтир» Запорізької обласної ради, до складу якого входили 11 членів комісії, в тому числі і голова комісії ОСОБА_1В, яке оформлено протоколом № 4.

Одним із педагогічних працівників, який проходив атестацію був вчитель основ здоровя Комунального закладу «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат «Орієнтир» Запорізької обласної ради ОСОБА_4

Відповідно до актового запису про народження № 1104 від 28.08.1982 ОСОБА_4 є сином ОСОБА_1 Отже останній є членом сімї і близькою особою в розумінні термінів визначених ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції».

За результатами проведення атестації, комісія прийняла рішення вважати ОСОБА_4 атестованим та визнати таким, що відповідає займаній посаді, присвоївши йому кваліфікаційну категорію «спеціаліст». Всі 11 членів комісії, в тому числі ОСОБА_1 проголосували за прийняття вказаного рішення.

Окрім того, на ОСОБА_4 було складено атестаційний лист від 16.03.2017. Вказані документи були підписані присутніми членами атестаційної комісії у тому числі і ОСОБА_1

У протоколі № 4 від 16.03.2017 відсутні заяви про конфлікт інтересів члена колегіального органу.

Про виникнення реального конфлікту інтересів, так як питання, що розглядалось, стосувалось її сина та є приватним інтересом ОСОБА_1 остання не повідомила присутніх членів колегіального органу атестаційної комісії Комунального закладу» Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат «Орієнтир» Запорізької обласної ради, а також Запорізьку обласну раду та Департамент освіти і науки Запорізької обласної державної адміністрації.

Таким чином, на думку старшого оперуповноваженого управління захисту економіки в Запорізькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України капітаном поліції ОСОБА_3, 16.03.2017 ОСОБА_1 перебуваючи на посаді директора Комунального закладу «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат «Орієнтир» Запорізької обласної ради, будучи головою атестаційної комісії Комунального закладу «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат «Орієнтир» Запорізької обласної ради, у порушенні вимог ст. 28, ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції», під час проведення засідання атестаційної комісії Комунального закладу «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат «Орієнтир» Запорізької обласної ради, маючи особистий немайновий інтерес, зумовлений сімейними стосунками прийняла участь у проведенні атестації свого сина - вчителя основ здоровя Комунального закладу «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат «Орієнтир» Запорізької обласної ради ОСОБА_4 та проголосувала за прийняття рішення про проходження ним атестації та визнання таким, що відповідає займаній посаді, присвоївши кваліфікаційну категорію «спеціаліст» при цьому не повідомивши присутніх членів атестаційної комісії, Запорізьку обласну раду та Департамент освіти і науки Запорізької обласної державної адміністрації про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала пояснила, що вона є директором, головою атестаційної комісії Комунального закладу «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат «Орієнтир» Запорізької міської ради та голосувати при прийнятті рішення є її конституційним обовязком. Зазначила, що обговорення питання щодо відповідність займаною посадою та про присвоєння кваліфікаційної категорії педагогічному працівнику ОСОБА_4 не виносилось окремим питанням, а приймалось із всіма іншими питаннями на повістці денній, тому вважати, що вона голосувала конкретно за сина не можна. Окрім того, ОСОБА_1 зазначила, що наказом Комунального закладу «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтерна і «Орієнтир» Запорізької обласної ради від 06.01.2017 № 05 на виконання вимог Закону України «Про запобігання корупції» та постанови кабінету Міністрів України від 04.09.2013 № 706 «Питання запобігання та виявлення корупції» та з метою підвищення ефективності здійснення заходів щодо запобігання і протидії корупції» нею призначено ОСОБА_5, як заступника директора з навчально-виховної роботи, відповідальною особою з питань запобігання та виявлення корупції, а також уповноваженою на проведення зовнішнього контролю. ОСОБА_5 було уповноважено проводити перевірки або бути присутньою під час виконання директором завдань, вчинення дій, розгляді справ, підготовки та прийняття рішень стосовно вчителя ОСОБА_4

В судовому засіданні захисник заперечував проти наявності у ОСОБА_1 конфлікту інтересів, послався на те, що законодавством не заборонено голосувати. На думку захисника в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, а тому просив провадження відносно неї закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Прокурор у судовому засіданні вважав, що обставини, викладені в протоколі про вчинення ОСОБА_1 корупційного правопорушення знаходить своє підтвердження, у звязку з чим остання підлягає притягненню до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення.

Заслухавши осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суддя доходить наступного висновку.

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», правопорушення, повязане з корупцією, це - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Диспозицією ч. 1 ст. 172-7 КУпАП передбачена відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

У примітці до цієї статті зазначено, що субєктом правопорушень по вказаній статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

У разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом. При цьому конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним.

Субєктивна сторона правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ст. 172-7 КУпАП, характеризується тим, що воно учиняється умисно; особа, яка його вчиняє, усвідомлює, що вона не повідомляє про наявність у неї реального конфлікту інтересів або вчиняє дії чи приймає рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Отже, відповідальність за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП можлива лише за умови реальної наявності конфлікту інтересів що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Згідно зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у числі інших, визначених законом обставин, зобовязаний зясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності, чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

У пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 25.05.1998 «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, повязані з корупцією» розяснено, що у справах даної категорії суди повинні забезпечувати своєчасне, всебічне та повне та обєктивне дослідження всіх обставин, передбачених ст.ст. 247, 280 КУпАП. При цьому необхідно особливу увагу звертати на те чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності, чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною в його вчиненні, чи належить вона до субєктів вказаного правопорушення.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням 41 сесії пятого скликання Запорізької обласної ради № 5 від 25.06.2010 ОСОБА_1 призначено на посаду директора Запорізької спеціальної загальноосвітньої школи інтернат № 5 для дітей із вадами зору з 01.07.2010.

В ході реформування закладів освіти та відповідно до рішення Запорізької обласної ради від 27.07.2001 № 6 «Про зміни у складі обєктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Запорізької області» заклад з найменуванням «Середня школа - інтернат № 5 для слабозорих дітей» входить до складу обєктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Запорізької області».

19.06.2015 між директором Комунального закладу «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат «Орієнтир» Запорізької обласної ради - ОСОБА_1 та Запорізькою обласною радою було укладено контракт.

16.03.2017 у приміщенні Комунального закладу «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат «Орієнтир» Запорізької обласної ради за адресою м. Запоріжжя, вул. Кронштадтська, 17, проведено засідання атестаційної комісії Комунального закладу «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат «Орієнтир» Запорізької обласної ради, яке оформлено протоколом № 4.

Під час засідання атестаційної комісії Комунального закладу «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат «Орієнтир» Запорізької обласної ради були присутні 11 членів комісії: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 , в тому числі і голова комісії ОСОБА_1

Відповідно до витягу з протоколу № 4 від 16.03.2017, вбачається, що на засіданні атестаційної комісії Комунального закладу «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат «Орієнтир» Запорізької обласної ради вирішувалось питання про атестацію на відповідність займаним посадам та про присвоєння кваліфікаційних категорій педагогічним працівникам, в тому числі щодо ОСОБА_4 вчителя основ здоровя.

За результатами обговорення питання було проведено голосування за його прийняття, під час якого всі присутні одноголосно проголосували «за», у тому числі голова комісії ОСОБА_1, а тому ухвалено, що ОСОБА_4 відповідає займаній посаді, за результатами атестації йому присвоєно кваліфікаційну категорію «спеціаліст».

Протягом проведення атестації заяв про наявність реального конфлікту інтересів не надходило, в тому числі і від ОСОБА_1, заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів під час прийняття рішень на засіданні атестаційної комісії Комунального закладу «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат «Орієнтир» Запорізької обласної ради членами комісії не вживалось.

Аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч. 1 ст. 1 Закону, з урахуванням висновку науково-правової експертизи ОСОБА_15 науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім. В. М. Корецького НАН України від 29.04.2016 № 126/50-е, виконаного на замовлення адвоката ОСОБА_15 щодо законодавства про боротьбу з корупцією дає можливість вважати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на обєктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати обєктивний вираз, а також часовий взаємозвязок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому. Тобто відмінність між цими поняттями полягає в тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що:

по-перше, приватний інтерес наявний,

по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням,

по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на обєктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи не вчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, необхідно встановити наявність обовязкової сукупності таких юридичних фактів, як:

1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений;

2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення;

3) наявність повноважень на прийняття рішення;

4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на обєктивність або неупередженість рішення.

Вказане також викладене у розясненнях, які надані в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017.

В судовому засіданні не знайшов свого підтвердження той факт, що неповідомлення ОСОБА_1 у встановленому законом порядку про наявність реального конфлікту інтересів вчинене нею умисно, коли вона усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Отже, відсутня субєктивна сторона даного правопорушення, яка є обовязковою складовою будь-якого правопорушення.

Беручи до уваги визначення поняття «реальний конфлікт інтересів», згідно з яким він можливий при прийнятті рішення, а також роль окремої особи при прийнятті рішення колегіальним органом, суддя приходить до висновку, що голосування окремою особою само по собі не може створювати безпосередній причинно-наслідковий звязок між її діями та юридичними наслідками у формі прийнятого рішення колегіальним органом.

Так, приймаючи участь у голосуванні щодо вирішення питання про відповідність займаним посадам та про присвоєння кваліфікаційних категорій педагогічним працівникам, в тому числі щодо ОСОБА_4 вчителя основ здоровя, ОСОБА_1 реалізувала не власний, приватний немайновий або майновий інтерес, а своє конституційне право, гарантоване Конституцією та законами України.

Одночасно слід зазначити, що відповідність займаною посадою та про присвоєння кваліфікаційної категорії педагогічному працівнику ОСОБА_4 не виносилось окремим питанням, на засіданні атестаційної комісії Комунального закладу «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат «Орієнтир» Запорізької обласної ради вирішувалось питання про атестацію та присвоєння кваліфікаційних категорій наступним педагогічним працівникам: ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_7, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_8, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, в тому числі і ОСОБА_4

За таких обставин, ОСОБА_1 діяла не особисто, рішення приймалось колегіальним органом, атестаційною комісією до складу якої входили члени атестаційної комісії, секретар та голова із дотриманням передбаченої законом процедури. Голос ОСОБА_1 не мав визначального значення, оскільки за атестацію на відповідність займаним посадам та про присвоєння кваліфікаційних категорій педагогічним працівникам, в тому числі щодо ОСОБА_4 вчителя основ здоровя проголосувало 11 осіб з 11. Отже, не голосування ОСОБА_1 жодним чином не вплинуло би на результати голосування.

Крім того, відповідно до наказу Комунального закладу «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтерна і «Орієнтир» Запорізької обласної ради від 06.01.2017 № 05 випливає, що на виконання вимог Закону України «Про запобігання корупції» та постанови кабінету Міністрів України від 04.09.2013 № 706 «Питання запобігання та виявлення корупції» та з метою підвищення ефективності здійснення заходів щодо запобігання і протидії корупції» директором ОСОБА_1 було призначено ОСОБА_5, заступника директора з навчально-виховної роботи, відповідальною особою з питань запобігання та виявлення корупції, а також уповноваженою на проведення зовнішнього контролю. ОСОБА_5 уповноважено проводити перевірки або бути присутньою під час виконання директором завдань, вчинення дій, розгляді справ, підготовки та прийняття рішень стосовно вчителя ОСОБА_4

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що атестація на відповідність займаним посадам та про присвоєння кваліфікаційних категорій педагогічним працівникам, в тому числі щодо ОСОБА_4 вчителя основ здоровя, яка відбувалася шляхом проведення голосування на засіданні атестаційної комісії 16.03.2017 не мало установчого характеру, та будь-якого причинно-наслідкового звязку.

З огляду на наведене, в діях ОСОБА_1 був відсутній реальний конфлікт інтересів, вона не мала умислу на скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУпАП, в матеріалах справи відсутні докази, які б достовірно свідчили про наявність у неї особистих інтересів чи обставин, що могли призвести до невиконання чи неналежного виконання нею своїх посадових обовязків.

Таким чином, обставини, що зазначені в протоколі ґрунтуються на припущеннях, оскільки прокурором в судовому засіданні не надано доказів наявності у ОСОБА_1 реального конфлікту інтересів, що виник у звязку з необхідністю прийняття будь-якого конкретного рішення або вчинення чи не вчинення якої-небудь конкретної дії стосовно її сина ОСОБА_4

Європейський суд з прав людини, зокрема у рішенні від 6 вересня 2005 року у справі «Гурепка проти України», зазначив, що з огляду на його усталену прецедентну практику, в силу суворості санкцій, справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично мало кримінальний характер з усіма гарантіями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Статтею 6 вказаної Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Отже, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, суддя розглядає справу про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, керуючись принципами, що застосовуються під час розгляду кримінальних проваджень.

Згідно ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакшеяк на підставах і в порядку, встановлених законом.

Таким чином, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, на підставі оцінки наявних доказів та керуючись своїм внутрішнім переконанням, законом і правосвідомістю, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 1, 7, 9, 10, ч. 1 ст. 172-7, п. 1 ст. 247, ст.ст. 251, 252, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП за відсутністю в її діях події та складу зазначеного адміністративного правопорушення на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня її винесення.

Вступна та резолютивна частини постанови виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 27 вересня 2017 р.

Повний текст постанови виготовлено 29 вересня 2017 р.

Суддя І.П. Соболєва