АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/6239/16-п Номер провадження 33/786/329/17Головуючий у 1-й інстанції Сьоря С. І. Доповідач ап. інст. Захожай О. І.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2017 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Захожай О.І.

при секретарі - Григоровій М.В.

за участю:

захисника - адвоката Дворника О.В.

розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Крюківського районного суду м.Кременчук Полтавської області від 02 березня 2017 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с.Нова Прага Кіровоградської області, українець, громадянин України, не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 320 грн. в дохід держави.

Згідно постанови суду ОСОБА_3 визнаний винуватим в наступному.

13.12.2016 року, близько 00.30 год., ОСОБА_3 керуючи автомобілем НОМЕР_1, біля будинку №22/30 по вул.Шевченко в м.Кременчук Полтавської області, не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку та здійснив наїзд на перешкоду, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, чим порушив п.10.1, 13.1 ПДР і тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Після чого відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР і тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На вказану постанову ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування постанови суду та закриття провадження у справі, оскільки притягнення до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП є неправомірним, а при винесенні постанови, суддя взяв до уваги докази, які не є достатніми для визнання провини у скоєному.

Факт керування транспортним засобом заперечує, вказує, що знаходився в автомобілі на задньому сидінні в якості пасажира.

Слухання справи проведено за відсутності правопорушника, який належним чином про дату, місце та час розгляду повідомлений не був, а копію постанови отримано адвокатом лише 09.03.2017 року.

Окрім того, вказує, що на момент розгляду справи перебував на лікуванні в 3-1 міській лікарні м.Кременчук.

Розгляд справи судом проведено формально та не встановлено фактичних обставин правопорушення, зокрема, не допитано свідків, працівників поліції, не досліджено відеозапису подій, що свідчить про неповноту судового розгляду.

Захисник Дворник О.В. та особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, будучи належним чином повідомлені про місце, день і час розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з'явились.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 було призначено до розгляду в суді апеляційної інстанції на 13.00 год. 12.04.2017 року, однак адвокат Дворник О.В. та правопорушник ОСОБА_3 не з'явились, попередньо надіславши на адресу суду заяву про відкладення справи у зв'язку із перебування адвоката Дворника О.В. у відпустці.

З огляду на вказане, розгляд справи було відкладено на 10.00 год. 28.04.2017 року, однак правопорушник ОСОБА_3 не з'явився, не повідомивши суд про причину своєї неявки. На вказану дату з'явився адвокат Дворник О.В., де в судовому засіданні заявив клопотання про витребування відеозапису події від 13.12.2016 року, яке було судом задоволено.

Слухання справи було в черговий раз перенесено на 11.00 год. 15.05.2017 року, однак адвокат Дворник О.В. та правопорушник ОСОБА_3 повторно не з'явились, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Враховуючи, що належним чином підтверджуючих документів, які б вказували на поважність причин, які могли б заважати з'явитися на розгляд справи, суду не надано, суд апеляційної інстанції критично відносить до такої процесуальної поведінки захисника та правопорушника, яка вказує на навмисне зволікання розгляду справи, та, виходячи із принципу розумності, приходить до висновку про розгляд справи за відсутності адвоката Дворника О.В. та правопорушника ОСОБА_3

Перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

З огляду на положення ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

Як вбачається із матеріалів справи, справу про адміністративне правопорушення було розглянуто суддею за відсутності правопорушника. Копію постанови суду отримав адвокатом 09.03.2017 року, а тому строк на апеляційне оскарження постанови пропущено з поважних причин.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність подій адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП, що підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення від 13.12.2016 року та матеріалами доданими до них.

Висновок судді ґрунтується на об'єктивних даних, що маються у справі та були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що 13.12.2016 року, о 00.30 год., ОСОБА_4, керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, млява мова). Від проходження тесту на стан алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків.

Положення ч.1 ст.130 КУпАП вказують на притягнення особи до адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані алкогольного сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Складаючи 13.12.2016 року протокол про адміністративне правопорушення, інспектор роти №3 УПП в м.Кременчук ДПП запропонував ОСОБА_3 пройти огляд на стан сп'яніння на місці за допомогою алкотестера та в наркологічному диспансері, на що останній відмовився.

Водночас, відсутність вказаної відмови від проходження огляду на стан сп'яніння підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які зазначили, що ОСОБА_3 перебував з явними ознаками алкогольного сп'яніння та, в подальшому, відмовився від проходження будь-якого медичного огляду.

Аналогічні поясненням свідків відомості надані в рапорті інспектора роти №3 батальйону УПП м.Кременчук ДПП Іщенко О.О.

Підстави, які б давали можливість суду вважати, що вказані докази є сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки вони узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи.

Тому, доведеність провини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, належним чином обґрунтована сукупністю наявних в матеріалах справи доказів.

Разом з тим, суд також визнав ОСОБА_3 винуватим в тому, що 13.12.2016 року, о 00.30 год., керуючи автомобілем, здійснив наїзд на перешкоду, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження.

Положення ст.124 КУпАП вказують на порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п.10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Пункт 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Посилання апелянта на відсутність доказів, які б підтверджували вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не заслуговують на увагу.

Так, відповідно до схеми місця ДТП від 13.12.2016 року, відображено уявний рух автомобіля та зафіксовано місце його подальшого зіткнення із перешкодою, по відношенню до якого автомобілю НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3, завдано пошкодження капоту, переднього бамперу, лівої фари, лівого переднього крила, радіаторної решітки та лакофарбового покриття.

Винуватість ОСОБА_3 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, рапортом інспектора роти №3 батальйону УПП в м.Кременчук ДПП, які зазначили, що водій ОСОБА_3 не впоравшись із керування транспортного засобу здійснив наїзд на перешкоду, в результаті автомобілю НОМЕР_1, завдано механічних пошкоджень.

З огляду на вказане, в діях ОСОБА_3 наявні порушення правил дорожнього руху, що знаходяться в причинному зв'язку з скоєною дорожньо-транспортною пригодою.

Підстави, які б давали суду можливість вважати, що вказані докази є сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки вони є достатніми та належними, узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи та доводять причетність ОСОБА_3 до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Окрім того, суд апеляційної інстанції ставить під сумнів твердження апелянта про безпідставний розгляду справи за відсутності ОСОБА_3

Так, справу про адміністративне правопорушення було призначено до розгляду на 12.01.2017 року, та неодноразово відкладено на 07.02.2017 року та 20.02.2017 року, про що ОСОБА_3 належним чином повідомлявся, хоча і рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення повертались до суду за закінченням терміну зберігання.

Окрім того, ОСОБА_3 був повідомлений працівниками поліції про розгляд справи в суді першої інстанції під час складення ними протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить його особистий підпис в графі „Підпис особи, ознайомленої з місцем, часом розгляду справи та якій роз'яснено її права і обов'язки".

Тобто, з огляду на вказане, ОСОБА_3 усвідомлював, що протоколи про адміністративні правопорушення направлені до суду для їх розгляду, однак навмисно уникав вручення повідомлень про виклик до суду.

Тому, таку лінію поведінки правопорушника суд апеляційної інстанції розцінює, як затягування процесу розгляду справи про адміністративне правопорушення задля уникнення ОСОБА_3 адміністративної відповідальності.

Окрім того, протоколи про адміністративні правопорушення складено вірно із дотриманням положень ст.256 КУпАП України, докази в матеріалах справи є послідовними та несуперечливими, повністю дослідженими судом в судовому засіданні, що спростовує твердження апелянта щодо формальності та неповноти розгляду справи.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3 та скасування чи зміни постанови суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП , -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а постанову Крюківського районного суду м.Кременчук Полтавської області від 02 березня 2017 року відносно ОСОБА_3 - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ О.І. Захожай