Дата документу Справа № 336/3923/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 336/3923/17 Суддя в 1-й інстанції Марко Я.Р.
Провадж. № 33/778/786/17 Суддя в 2-й інстанції Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2017 року місто Запоріжжя

Суддя апеляційного суду Запорізької області Тютюник М.С., при секретарі Бойко О.О., за участю ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, розглянувши в залі апеляційного суду Запорізької області у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 жовтня 2017 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з оскаржуваною постановою, 11.07.2017 року о 22 годині 40 хвилин, ОСОБА_1 у м. Запоріжжя по вул. Дудикіна, буд. 9 керував транспортним засобом «Volkswagen Golf», д.н. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив пункт 2.9 (а) правил дорожнього руху України, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. Відповідно до тесту № 1273, проведеному 11.07.2017 року о 22 годині 49 хвилин газоаналізатором «Драгер», громадянин ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння (результат огляду позитивний 0,47‰ ).

На ОСОБА_1 накладено стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в дохід держави у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, вказує на порушення його права на захист через розгляд справи без його участі при наявності клопотань про відкладення судових засідань з об'єктивних причин. Вважає, що постанова прийнята без повного та всебічного розгляду справи, оскільки вказані в протоколі про адміністративне правопорушення свідки не були присутні при його зупинці та не можуть підтвердити обставину керування ним транспортним засобом, і відповідно, крім пояснень інспектора відсутні будь-які відомості про те, чи керував він транспортним засобом. Крім того, зазначає про порушення огляду на стан сп'яніння, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, так як згідно протоколу, він був зупинений на вул. Дудикіна у м. Запоріжжя при цьому невідомо поблизу якого будинку, перехрестя тощо, а також про недопустимість як доказу результатів тесту «Drager alcotest-6810», оскільки повірка (калібровка) вказаного приладу відбулася 09.08.2016 року, а згідно інструкції прилад підлягає повірці кожні шість місяців,окрім цього, роздруківка з цього приладу не містить відомостей, що «Drager Alkotest-6810» вимірює рівень алкоголю саме в крові. Просить оскаржувану постанову скасувати, провадження по справі закрити.

Одночасно ОСОБА_1, звернувся з клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді, оскільки у судовому засіданні під час розгляду справи він не брав участі, копію постанови отримав 18.10.2017 року.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку апелянта та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, приходжу до наступних висновків.

Стосовно заявленого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, виходжу із наступного.

Згідно ст. 289 КУпАП постанову про адміністративне правопорушення може бути оскаржено протягом 10-днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом правомочним розглядати скаргу.

Як вбачається з матеріалів справи її розгляд відбувся за відсутності ОСОБА_1, апеляційна скарга останнім подана 23.10.2017 року, тобто з пропуском встановленого законом 10-денного строку на оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення. Оскаржувану постанову ОСОБА_1 отримав 18.10.2017 року.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, у ОСОБА_1 не було об'єктивної можливості оскаржити постанову у встановлені законом строки, а тому доводи, наведені у клопотанні про поновлення пропущеного з поважних підстав строку на апеляційне оскарження, заслуговують на увагу, є достатніми та відповідають фактичним обставинам справи,в зв'язку з чим клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, в основу висновку про доведеність провини ОСОБА_3 цілком обґрунтовано суддя районного суду поклав наявні у матеріалах справи докази.

Відомості тесту на виявлення стану алкогольного сп'яніння, проведеного за допомогою алкотестеру «Драгер» вказують на позитивні результати тесту стосовно ОСОБА_1 - 0,47 проміле, що засвідчує перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп'яніння (а.с.3).

Вказаний огляд проведений у присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що підтверджується відповідним актом огляду, письмовими поясненнями вказаних осіб та даними відеофіксації (а.с. 4, 7, 8).

Твердження апелянта щодо відсутності доказів факту керування ОСОБА_1 автомобілем є необґрунтованими, оскільки спростовуються відеозаписом з боді-камер поліцейських, долученим до матеріалів справи. За даними відомостями зафіксовано рух транспортного засобу, пояснення самого ОСОБА_1про керування ним транспортним засобом, підтвердження вживання лікарського препарату «Новопассит».

Крім того, допитаний в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що в день вжив близько 6 порцій препарату «Новопассит», йому відомо що даний лікарський препарат містить етанол, але він з вимушених обставин мав сісти за кермо.

Стосовно доводів апелянта з приводу недопустимості як доказу результатів тесту «Drager alcotest-6810», не пройшовши своєчасно повірку (калібровку), то суд не приймає їх до уваги.

Так, при розгляді справи в суді першої інстанції, інспектором роти № 1 батальйону 4 УПП в м. Запоріжжя ДПС молодший лейтенант поліції ОСОБА_6 надано суду копію свідоцтва законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатора "Аlcotest-6810", чинного до 10.08.2017 року, копію сертифікату затвердження засобів вимірювальної техніки, копію свідоцтва медичного виробу газоаналізатора "Drager alcotest" та копії листів щодо інтервалу між операціями градуювання та експлуатації газоаналізаторів "Drager alcotest".

Вказані документи спростовують доводи апелянта з приводу результату тесту «Drager alcotest-6810» як неналежного доказу.

Щодо аргументів апелянта про процесуальні порушення з приводу розгляду справи за його відсутності та позбавлення його права на захист, суд апеляційної інстанції констатує їх непереконливість.

Так, ОСОБА_1 неодноразово викликався до суду, був обізнаний про судові розгляди, однак неодноразово звертався до суду із клопотаннями про відкладення розгляду справи, тим самим фактично зловживав наданими правами та розцінюється судом як намагання уникнути відповідальності.

Разом з тим, права ОСОБА_1, пов'язані з участю у судовому засіданні були поновленні шляхом його виклику до суду апеляційної інстанції, обізнаність останнього про судовий розгляд справи та надання йому можливості бути присутнім в суді апеляційної інстанції, надавати пояснення і користуватися передбаченими ст. 268 КУпАП правами. Реалізації зазначених прав пов'язана виключно із волевиявленням особи. При апеляційному розгляді ОСОБА_1 мав змогу реалізувати надані процесуальні права.

Отже, викладенні доводи в апеляційний скарзі ОСОБА_1 не спростовують факту керування транспортним засобом останнім та позитивного результат огляду на стан алкогольного сп'яніння, на думку суду апеляційної інстанції, є непереконливими та навпаки такими, що спростовуються матеріалами справи.

Суд першої інстанції дослідив всі наявні в матеріалах адміністративної справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Рішення суду прийняте у відповідності з вимогами діючого матеріального та процесуального законодавства, підстав для його скасування, виходячи з доводів апеляційної скарги, не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 жовтня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 жовтня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Запорізької області М.С. Тютюник