Справа № 576/1728/17
Провадження № 3/576/636/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 року м. Глухів

Суддя Глухівського міськрайонного суду Сумської області Колодяжний А.О., з участю секретаря Терені Л.О., прокурора Тищенка О.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши матеріали, що надійшли з Сумського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, українця, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, обіймаючого до звільнення посаду заступника начальника Глухівського відділу поліції, проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_4,

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1, маючи на меті припинення діяльності повязаної з виконанням функції держави, 06.07.2017 р. припинив таку діяльність, несвоєчасно (12.07.2017 р.) подав без поважних причин декларацію осіб, уповноважених на виконання функцій держави чим вчинив правопорушення, яке повязано з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», відповідальність за що встановлена ч. 1 ст.172-6 КУпАП.

Прокурор Тищенко О.О. вважав провину ОСОБА_1 доведеною.

ОСОБА_1 у судовому засіданні провину не визнав та пояснив, що він подав декларацію своєчасно, протягом 20 робочих днів з дня припинення діяльності, повязаної з виконанням функцій держави. У день звільнення, він знаходився у м. Суми в управлінні поліції, де оформлювалось звільнення і фізично навіть не міг подати декларацію у цей день. Крім того у нього не було необхідних документів про розмір доходів за період, що повинен охоплюватись декларацією, остаточний розрахунок з ним був проведений пізніше. Також зазначив, що на день складення протоколу він не був посадовою особою, а тому органи внутрішньої безпеки не мали права складати на нього протокол, як на цивільну особу.

Дослідивши матеріали справи, проходжу до наступних висновків.

Згідно послужного списку ОСОБА_1 розпочав службу в органах внутрішніх справ України з 05.08.1996 р. Перед звільненням обіймав посаду заступника начальника Глухівського відділу поліції.

30.06.2017 р. ОСОБА_1 подав рапорт, у якому просив звільнити його з поліції за власним бажанням з 06.07.2017 р.

Відповідно до наказу № 261 о/с від 06.07.2017 р., що виданий у м. Суми, ОСОБА_1 був звільнений з поліції з 06.07.2017 р. з виплатою різних компенсацій, зазначених у цьому наказі.

12.07.2017 р. він зареєстрував у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування декларацію за період з 01.01.2017 р. по 06.07.2017 р.

ОСОБА_1 є субєктом відповідальності за ч.1 ст.172-6 КупАП згідно підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» , оскільки на момент звільнення займав посаду заступника начальника Глухівського відділу поліції.

Для кваліфікації діяння за ч.1 ст. 172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.

В ч.1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено кінцевий термін, коли уповноважені на те особи зобовязані подати декларацію, зокрема вміщено формулювання «Щорічно до 1 квітня».

У випадках, передбачених абзацом першим ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», тобто в разі припинення здійснення діяльності, цей термін не визначено взагалі.

Відсутність законодавчо визначеного терміну подання декларації в разі припинення діяльності унеможливлює безумовну констатацію несвоєчасності такого подання.

У той же час у п/п 2 п. 5 Розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 3 (у редакції на час звільнення ОСОБА_1О.) було зазначено, що декларація субєкта декларування, який припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли субєкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

Проте яких саме субєктів декларування це стосувалось, цей Порядок не містив і лише 05.09.2017 р., набули чинності зміни у цей Порядок, де зазначено, що вказаний пункт стосується субєктів декларування, визначених в абзаці першому частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції».

Рішенням ЄСПЛ у справі «Щокін проти України» від 14.10.2010р. визначено концепцію якості закону, зокрема, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обовязків осіб, національні органи зобовязані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід.

Таким чином, враховуючи, що Закон України «Про запобігання корупції» не містить терміну подання декларації в разі припинення діяльності, і Порядком формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування також не було на час звільнення ОСОБА_1 врегульовано з достатньою чіткістю, які саме субєкти повинні подавати цю декларацію, приходжу до висновку, що даний сумнів, так як і будь-який, має тлумачитися на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності, що передбачає також принцип презумпції невинуватості відповідно до положення ст. 62 Конституції України.

Крім того, субєктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи не прямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 був звільнений 06.07.2017 р. Декларацію йому потрібно було подати за період, що не був охоплений попередніми деклараціями, тобто за період з 01.01.2017 по 06.07.2017 р.

Судячи з наказу про звільнення, ОСОБА_1 були нараховані відповідні компенсаційні виплати, які повинні були бути виплачені на підставі цього наказу. Суму цих компенсаційних виплат він, повинен був відобразити у декларації. Враховуючи відсутність доказів про обізнаність ОСОБА_1 про суму компенсаційних виплат, які повинні були йому бути виплачені у день звільнення, не можна з впевненістю констатувати його умисел на несвоєчасну подачу відповідної декларації.

Таким чином, аналізуючи докази зібрані під час розгляду справи та аналізуючи законодавство щодо запобігання корупції, приходжу до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6КУпАП.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставини відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 245, п. 1 ст. 247, п. 3 ст. 284 КУпАП, -

постановив:

У притягненні до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП відмовити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення і провадження в справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області протягом десяти днів з моменту її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Глухівський міськрайонний суд Сумської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Суддя А.О. Колодяжний