Справа № 264/2910/17
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.09.2017 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, при секретарі Ковальовій О.О. за участі захисника ОСОБА_2, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, працюючого зварювальником у ПрАТ «ММК ім. Ілліча», який зареєстрований та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 за статтею 185 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 В.В.13.06.2017 року приблизно о 00 год. 25 хв., будучи у стані алкогольного спяніння, біля будинку № 197 по пр. Металургів у м. Маріуполі на законну вимогу інспектора припинити адміністративне правопорушення та не залишати місце події не відреагував, висловлювався нецензурною лайкою в бік поліцейських та погрожував їм фізичною розправою.

ОСОБА_3 провину не визнав, пояснив що увечері 12.06.2017 року між ним та співмешканкою Линдяк під час спільного вживання алкогольні напої виник конфлікт, внаслідок якого він пішов з дому, сів на лавці біля будинку. ОСОБА_4 з помсти викликала поліцію, повідомивши, що він її начебто побив. На пропозицію працівників поліції сісти до їх автомобіля відповів відмовою і пішов геть. Поліцейські наздогнали його, повалили на землю, побили та пошкодили плече. Викликали швидку, відвезли його до лікарні, після чого склали протокол про адміністративне правопорушення.

Незважаючи на це вина ОСОБА_3 у злісній непокорі законному розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Так, інспектор Стрельчонок Д.І. пояснив, що 13.06.2017 року до поліції надійшло повідомлення про сімейну сварку. Прибувши за викликом побачили як із підїзду вибігла жінка за нею ОСОБА_3, який знаходився у стані алкогольного спяніння. На вимоги працівників поліції залишатися на місці, надати документи, дати пояснення ОСОБА_3 не реагував, вів себе агресивно, висловлювався на адресу поліцейських нецензурною лайкою, погрожував, ударив працівника поліції.

Свідок ОСОБА_4 підтвердила, що 12.06.2017 року між нею та ОСОБА_3 виник конфлікт, під час якого той ображав її та погрожував фізичною розправою, наніс удар у живіт та намагався ударити в лице, але вона ухилилася, після чого зателефонувала до поліції. Клоптєв пішов з дому. Поліцейські застигли його біля підїзду, але він відмовився з ними спілкуватися, вони наздогнали його за районною адміністрацією та застосували фізичну силу.

З наданого поліцією відеозапису вбачається, що на законні вимоги працівників поліції щодо зупинки ОСОБА_3 не реагував, вів себе агресивно, погрожував працівникам поліції, висловлювався на їх адресу нецензурною лайкою, наніс удар поліцейському.

Частиною другою статті 62 Закону України «Про Національну поліцію» (далі Закон) передбачено, що законні вимоги поліцейського є обовязковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами. Статтею 185 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов'язків. Пленум Верховного Суду України в п. 7 постанови № 8 від 26 червня 1992 року розяснив, що проявом цього правопорушення є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов'язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Як убачається з матеріалів адміністративного провадження, між ОСОБА_3 та його співмешканкою Линдяк виникла сварка, в результаті якої він застосував до неї психічне та фізичне насильство, внаслідок чого вона змушена були викликати поліцію. При спробі представників поліції зясувати обставини події, що передбачало встановлення причетних до неї осіб та їх опитування, ОСОБА_3, який знаходився у стані спяніння і був призвідником конфлікту з ознаками сімейного насильства, категорично відмовився назвати себе та не реагував на неодноразово повторювані вимоги поліцейських залишатися на місці події для зясування її обставин, чинив активний опір, супроводжуючи свої дії погрозами та ненормативною лайкою.

Статтею 23 Закону до основних повноважень поліції віднесено: вжиття заходів з метою виявлення та припинення адміністративних правопорушень; вжиття заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоровю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення таких правопорушень; здійснення своєчасного реагування на заяви та повідомлення про адміністративні правопорушення або події; вжиття заходів для запобігання та припинення насильства в сімї тощо.

На виконання цих повноважень поліцейський має право вимагати в особи предявлення нею документів, що посвідчують особу, у таких випадках, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (ст. 32 Закону) та опитати особу, якщо існує достатньо підстав вважати, що вона володіє інформацією, необхідною для виконання поліцейських повноважень (ст. 33 Закону).

За встановлених судом обставин вимоги представників поліції були законними як такі, що виходили від компетентних осіб та були здійснені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Законом, у звязку з чим дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ст. 185 КУпАП як злісна непокора законній вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обовязків.

При визначенні виду і міри адміністративного стягнення суд враховує характер правопорушення, а також обставину, що обтяжує відповідальність, якою є вчинення правопорушення у стані спяніння. Водночас суд бере до уваги дані про особу правопорушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, працює, має двох неповнолітніх дітей, що дозволяє суду обмежитися накладанням на нього штрафу.

Відповідно до ст. 4 ч. 2 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 320 грн.

Керуючись ст.ст. 40-1,185, 283 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_1), визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що становить 225 (двісті двадцять пять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн.

На постанову суду може бути подано апеляцію в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів з моменту його винесення.

Суддя: Ю. М. Мирошниченко