АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/43/17 Головуючий в 1-й інстанції: Бойко О.Ю.
Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції: Шаповал О.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Шаповал О.С., розглянувши 23 лютого 2017 року у м. Запоріжжі у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду у присутності потерпілого ОСОБА_2 апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 листопада 2016 року,

встановила:

Постановою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 листопада 2016 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Постановлено стягнути судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_3 08 вересня 2016 року о 10.00 годині, керуючи автомобілем «ЗАЗ-1102», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись на перетені вулиць Перемоги та 12 Квітня у м. Запоріжжі, повертаючи ліворуч на зелений сигнал основного світлофора, не надав дорогу транспортному засобу, який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «NISSAN LAUREL», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, внаслідок чого автомобілі було пошкоджено, травмованих немає.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді від 14.11.2016 року, посилаючись на те, що в матеріалах справи відсутні відомості про належне та своєчасне його сповіщення щодо дати, часу та місця розгляду справи, що залишилось поза увагою судді. всупереч ст. 285 КУпАП, мені не було надіслано копію постанови суду. Про постанову я дізнався 19.12.2016р., коли й отримав її копію в суді.

Після поновлення строку на оскарження, просить постанову судді від 14.11.2016 року скасувати та закрити справу за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Апелянт вважає, що розглянувши справу за його відсутності без належного сповіщення, суд порушив його права, передбачені ст. 268 КУпАП, оскільки він був позбавлений можливості надати клопотання про допит свідків, заслухати свідчення свідків, надати свої пояснення по справі, поставити питання про проведення автотехнічної експертизи, виступити в судових дебатах.

Також апелянт вважає, що з порушеннями вимог закону йому був обраний й вид адміністративного стягнення, оскільки також обраний із порушенням вимог закону, оскільки у матеріалах справи не містяться, а з тексту постанови не вбачається, щоб судом досліджувалися дані про його особу, майновий стан, пом'якшуючі обставини, що передбачено ст. 33 КУпАП.

Апеляційна скарга призначалась до розгляду на 07.02.2017 року і у подальшому неодноразово за клопотанням апелянта відкладалась на: 13.02.2017 року та 23.02.2017 року з метою необхідності скористатись правовою допомогою захисника та подати клопотання про призначення експертизи, так як він вважає свою вину у дорожньо-транспорній пригоді не доведеною.

У судове засідання апеляційної інстанції апелянт, будучи повідомленим особисто під розписку, не з`явився і в черговий раз подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з находженням його захисника у відрядженні без відповідного на те документального підтвердження.

Згідно ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Отже, законодавець закріпив право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, лише користуватись юридичною допомогою при розгляді справи, що не зобов'язує суд, як місцевий, так і апеляційний, відкладати розгляд справи при незабезпеченні явки захисника цією особою.

Виходячи з зазначених обставин, вважаю можливим розгляд справи за відсутності апелянта, дії якого розцінюю, як зловживання своїми процесуальними правами з метою уникнення відповідальності.

Під час знаходження справи на розгляді в місцевому суді, апелянт також зловживав своїми процесуальними правами, не виявив бажання спростувати докази, додані до протоколу про адміністративне правопорушення, клопотань про дослідження додаткових доказів безпосередньо за його участі та про призначення відповідної експертизи не заявляв, не дивлячись на те, що суд з його вини неодноразово відкладав розгляд справи, надаючи можливість ОСОБА_3 скористатись правами, передбаченими ст.268 КУпАП, та спростувати обставини подій.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_3 неодноразово місцевим судом повідомлявся про місце, дату та час судових засідань (а.с.15, 22, 23), в які не з`явився без поважних на те причин, володіючи даними про розгляд справи судом та про зміст справи за наслідками ознайомлення з нею (а.с.21). Зазначені обставини апелянтом в апеляційній скарзі не спростовані.

Не вбачаю в діях судді місцевого суду порушень вимог ст.268 КУпАП, у зв'язку з чим, справа розглядається в межах апеляційної скарги.

При цьому, виходячи з того, що матеріали справи не містять даних про направлення апелянту судом копії постанови по справі, як визначено ст.295 КУпАП, вважаю за необхідне, з метою забезпечення права на захист, поновити строк на апеляційне оскарження рішення судді по справі.

Заслухавши потерпілого ОСОБА_2 по обставинам подій, перевіривши та дослідивши матеріали адміністративної справи та доводи, наведені в апеляційній скарзі, доходжу висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.

Відповідно до пункту 16.6 Правил дорожнього руху повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов'язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що вина ОСОБА_3 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 №367437 від 08 вересня 2016 року (а.с.2), схемою місця ДТП, в якій зафіксований гальмівній шлях автомобіля «NISSAN LAUREL», розташування транспортних засобів та їх пошкодження (а.с.3); фототаблицею, в якій відображені пошкодження автомобілів (а.с.12).

В судовому засіданні інший учасник ДТП - потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що він 08 вересня 2016 року керував автомобілем «NISSAN LAUREL» та рухався по проспекту Перемоги в середній смузі в сторону вулиці Тюленіна на зелене світло, на перехресті з вулицею 12 Квітня в крайній лівій смузі стояв автомобіль, який здійснював поворот ліворуч. На перехресті він побачив, як з зустрічної смуги здійснює поворот ліворуч автомобіль ЗАЗ, водій якого не побачивши його почав рухатись, що призвело до ДТП.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що він переходив вулицю Перемоги на зелений сигнал світлофора. Будучи на середині проїзної частини побачив, що до кінця зеленого світла залишалось ще дев'ять секунд та одразу побачив, як автомобіль ЗАЗ, здійснюючи поворот ліворуч з проспекту Перемоги на вулицю 12 Квітня не пропустив автомобіль «NISSAN LAUREL», який рухався в зустрічному напрямку по вулиці Перемоги, та сталося ДТП.

Обставини зазначені учасником ДТП ОСОБА_2 та свідком ОСОБА_4, у тому числі взаємне розташування транспортних засобів - учасників ДТП, об'єктивно підтверджуються схемою місця ДТП та фототаблицею до неї.

Так, на схемі місця ДТП автомобіль ЗАЗ, яким керував ОСОБА_3, розташований на зустрічній смузі проїзної частини проспекту Перемоги, позаду автомобіля «NISSAN LAUREL» зафіксовано слід гальмування довжиною 8 м, це свідчить про те, що водій автомобіля «NISSAN LAUREL» прийняв міри для уникнення ДТП.

З вказаного вбачається, що суд першої інстанції дав правильну оцінку всім наявним доказам, та належним чином мотивував у постанові свої висновки. Вказані висновки суду відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи, викладені ОСОБА_3 в апеляційній скарзі, правильність цих висновків суду не спростовують.

Крім того, посилання апелянта, що суддя місцевого суду позбавив його можливості поставити питання про проведення автотехнічної експертизи є безпідставними, оскільки він неодноразово місцевим судом повідомлявся про місце, дату та час судових засідань (а.с.15, 22, 23), в які не з`явився без поважних на те причин, чим позбавив себе можливості приймати участь в судовому засіданні та заявляти клопотання. Не подав апелянт зазначені клопотання і письмово через канцелярію суду.

У відповідності до ст.273 КУпАП, експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба у спеціальних знаннях.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Наявними доказами про справі повністю підтверджується вина водія ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Взаємовиключних доказів, які б потребували оцінки суддею за допомогою проведення судової експертизи, матеріали справи не містять, а відтак у суддів місцевого суду та апеляційної інстанцій відсутні підстави для призначення судової автотехнічної або транспортно-трасологічної експертизи, у тому числі за власною ініціативою.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, врахувавши характер вчиненого правопорушення, та особу правопорушника.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановила:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 листопада 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 листопада 2016 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області О.С. Шаповал