Апеляційний суд Житомирської області
Категорія ст. 484 МК України Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області ОСОБА_1, за участю: особи, яка притягається о адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, представника власника товару ОСОБА_4, представника Житомирської митниці ДФС ОСОБА_5, розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах особи, яка притягається о адміністративної відповідальності правопорушника ОСОБА_2 на постанову Богунського районного суду м.Житомира від 17 лютого 2017 року, -

в с т а н о в и в:

Постановою Богунського районного суду м.Житомира від 17 лютого 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 484 МК України та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді конфіскації мобільного телефону «iPhone 7», 32 gb., serial # F4GSDRACHG6Y.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 275 гривень 60 копійок.

Згідно постанови суду, вчинене ОСОБА_2 правопорушення полягає в тому, що о 03.10.2016 року за адресою м. Житомир, вул. Кочерги 3 в торговому приміщенні «Дитячій світ» ОСОБА_2 зберігав мобільний телефон марки «iPhone 7», 32 gb., serial # F4GSDRACHG6Y, який відповідно до інформації компанії Apple Inc та її офіційних представник Україні ТОВ «ASBIS - Україна» та ІП «І-АР-СІ» офіційно не імпортувалися в Україну у звязку з відсутністю сертифікації, тобто ввезений на митну територію України поза митим контролем

На прийняте судом рішення захисник в інтересах правопорушника подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 484 МКУ.Мобільний телефон «iPhon 7», 32gb., serial # F4GSDRCH6Y повернути власнику. Посилається на те, що постанова суду першої інстанції є упередженою та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки в діях ОСОБА_2 відсутні ознаки субєктивної сторони адміністративного правопорушення. Вказує, що наявний у матеріалах справи протокол є недопустимим, неналежним та недостатнім для висновку про винність ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 484 МК. а дана судом першої інстанції його оцінка є помилковою та не відповідає вимогам ст. 251, 252 КУпАП, ст. 495 МК України. Стверджує, що інформація компанії АррleInc. та офіційних представників в Україні ТОВ «ASBIS - Україна»: не носить характеру нормативно-правового документу, крім того, ця інформація не доводилася до відома власника телефону та особи, яка притягається до відповідальності. Очевидно, що така обставина також не може бути доказом вини даних осіб.Крім того, вирішуючи питання про те, чи належать товари безпосередні предмети порушення митних правил до переліку товарів, на які встановлено обмеження щодо переміщення через митний кордон України, необхідно керуватися: постановою Кабінету Міністрів України N 436 від 21.05.2012 р. «Про затвердження переліків товарів, на які встановлено обмеження щодо переміщення через митний кордон України». Cуд першої інстанції при винесені оскаржуваної постанови допустив порушення законодавства та притягнув особу до відповідальності у відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, невірно оцінив протокол про порушення митних правил, який був складений з порушенням законодавства, повністю проігнорував права власника телефону.

В судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_3, а також представник власника майна ОСОБА_4, підтримавши доводи, викладені в апеляційній скарзі, просили постанову суду скасувати, а справу закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого 484 МК України, підтримавши пояснення, надані в суді першої інстанції.

Представник Житомирської митниці ДФС заперечив проти задоволення апеляційної скарги, підтримав пояснення, надані в суді першої інстанції.

Заслухавши доводи ОСОБА_2 та його захисника, представника власника мобільного телефону, представника митниці, перевіривши матеріали справи та надані докази в межах доводів апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.280 КУпАП, положення якої кореспондуються з положеннями ст.. 489 МК України, зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд зазначених вимог закону в повній мірі не дотримався, не зясувавши у повному обсязі обставини справи, та прийшов до помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст.. 484 КУпАП, виходячи з наступного.

Так відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідальність за ст.484 МК України наступає за зберігання, перевезення, придбання чи використання товарів, транспортних засобів комерційного призначення, ввезених на митну територію України поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю.

Що стосується складу даного правопорушення, слід зазначити, що :

1)обєктом є встановлений порядок оформлення і переміщення товарів та транспортних засобів через митний кордон України ;

2)обєктивна сторона зберігання, перевезення, придбання чи використання товарів , транспортних засобів, ввезених на митну територію України поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю;

3)субєктом є фізична особа, яка досягла 16 років, а також посадові особи підприємств;

4)субєктивна сторона полягає в навмисній формі вини чи в необережності.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення та постанови суду правопорушення ОСОБА_2 полягає в тому, що він 03.10.2016 року за адресою м. Житомир, вул. Кочерги 3 в торговому приміщенні «Дитячій світ» зберігав мобільний телефон марки «iPhone 7», 32 gb., serial # F4GSDRACHG6Y, який відповідно до інформації компанії Apple Inc та її офіційних представник Україні ТОВ «ASBIS - Україна» та ІП «І-АР-СІ» офіційно не імпортувалися в Україну у звязку з відсутністю сертифікації, тобто ввезений на митну територію України поза митим контролем, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.. 484 МК України.

Вказане правопорушення відповідно до протоколу та постанови суду доводиться інформацією компанії компанії Аррle Inc. та офіційних представників в Україні ТОВ «ASBIS Україна» та поясненнями самого ОСОБА_2Р про те, що вказаний телефон він зберігав для реалізації.

Разом з тим з матеріалів справи та пояснень учасників судового розгляду вбачається, що ОСОБА_2, будучи фізичною особою підприємцем та здійснюючи торгівлю мобільними телефонами, виставив на продаж тільки один вказаний мобільний телефон за проханням свого знайомого ОСОБА_7, що купив даний телефон для особистого користування у м.Києві, однак в подальшому вирішив його продати. При цьому про обставини потрапляння даного телефону на територію України ( з порушенням правил митного контролю, чи без таких порушень), він уяви не мав, і з самого мобільного телефону такої інформації дізнатися не міг.

При цьому на думку апеляційного суду, представником митниці не доведено належними та допустимими доказами той факт, що вказаний мобільний телефон марки «iPhone 7»ввезено на територію України поза митним контролем або з порушенням правил митного контролю.

Так дійсно відповідно до інформації компанії Аррle Inc. та офіційних представників в Україні ТОВ «ASBIS - Україна» мобільні телефони «iPhon 7» офіційно не імпортувалися в України у звязку з відсутністю відповідної сертифікації.

Однак доводи представника митниці про те, що факт ввезення даного мобільного телефону на територію України поза митним контролем підтверджено вказаною інформацією, є сумнівними, оскільки зазначена інформація не носить характеру нормативно-правового документу, вона не доводилася до відома ОСОБА_2 та інших учасників провадження, у звязку з чим не може сама по собі свідчити про обізнаність ОСОБА_2 про можливу протиправність в даному випадку своїх дій або його обовязок бути обізнаним.

Крім того з пояснень представника митниці, наданих в судовому засіданні в підтвердження наявності в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, вбачається, що факт розмитнення товарів може бути підтверджено наявністю написів на товарах чи упаковці українською мовою, або наявністю інформації щодо товару, здійсненої українською мовою поверх такої інформації, викладеної мовою країни-виробника, разом з тим будь-яка інформація українською мовою на упаковці мобільного телефону відсутня. Однак зазначити, якими нормативно-правовими актами дані обставини передбачено, представник митниці не спромігся.

Разом з тим відповідно до положень п.11 ст. 370 МК України особистими речами громадян вважаються стільникові (мобільні) телефони у кількості не більше двох штук, і згідно положень ст.. 369 даного Кодексу підлягають декларуванню шляхом учинення дій, усно, або, за бажанням власника чи на вимогу митного органу, письмово, не оподатковуються митними платежами та звільняються від подання документів, що видаються державними органами для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, а також від застосування до них видів державного контролю, визначених ч.1 ст. 319 цього Кодексу.

Крім того відповідно до ч.1 ст. 374 МК України товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 1000 євро, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення … не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є обєктами оподаткування митними платежами.

Відповідно висновку експерта № 175 від 08.11.2016 р. вартість мобільного телефону, вилученого у ОСОБА_8 , визначена у розмірі 20699, 10 грн., тобто менше ніж 1000 євро.

З аналізу вказаних норм Митного кодексу України, а також враховуючи вищезазначені обставини, які встановлені працівниками митного органу, а також в ході судового розгляду адміністративної справи, вбачається, що працівниками митниці не спростовано того факту, що вказаний мобільний телефон міг бути ввезений на територію України у якості особистої речі будь-якого громадянина в порядку вказаних вище норм, та може не містити на собі будь-яких відміток про його розмитнення.

Таким чином та обставина, що даний мобільний телефон, який зберігався ОСОБА_2, ввезений на територію України поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю, доведена працівниками митниці не була.

При цьому, слід також зазначити, що Рішенням Національної комісії , що здійснює державне регулювання у сфері звязку та інформації « Про внесення інформації до Реєстру радіоелектронних засобів та випромінювальних пристроїв, що можуть застосовуватися на території України в смугах радіочастот загального користування» № 513 від 04.10.2016 року радіотелефони системи стільникового звязку торговельної марки Аррle типу «iPhon 7» та «iPhon 7 Plus» внесено до реєстру радіоелектронних засобів та випромінювальних пристроїв, що можуть застосовуватися на території України в смугах радіочастот загального користування, тобто на наступний день після вилучення даного мобільного телефону.

Крім того з огляду на викладені вище обставини та пояснення учасників судового розгляду, на думку апеляційного суду, працівниками митниці також не доведено, що вказаний мобільний телефон є товаром комерційного призначення в розумінні положень ст.. 484 МК України, що є обовязковою ознакою наявності складу даного правопорушення, а сам по собі факт зберігання телефону ОСОБА_2, який є фізичною особою-підприємцем, що займається реалізацією мобільних телефонів, не може свідчити про такий статус вказаного телефону, оскільки не доведено, що він був завезений на територію України саме з комерційною метою, а не для особистого користування будь-якою фізичною особою.

Таким чином належних та допустимих доказів наявності в діях ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ст.. 484 МК України працівниками митниці наведено не було як при складання протоколу про адміністративне правопорушення, так і в ході судового розгляду справи, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, у звязку з чим у відповідності до положень с. 294 КУпАП України постанова суду першої інстанції повинна бути скасована, а провадження по справі закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_9 задовольнити.

Постанову Богунського районного суду м.Житомира від 17 лютого 2017 року скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.484 МК України закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, оскарженню не підлягає.

Суддя: