П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Балацька Г.О. за участі:

представника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності,

- адвоката Щетніцького Р.В.,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 13 червня 2017 року стосовно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1.200 (одна тисяча двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20.400 грн. (двадцять тисяч чотириста гривен) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_2 22.03.2017, о 18 год. 00 хв., в м. Києві по автодорозі Київ-Чоп М-06 21 км., керував транспортним засобом марки "Мазда", д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нерозбірлива мова. Водій від огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, представник ОСОБА_2 - адвокат Щетніцький Р.В. подав апеляційну скаргу разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва.

Так, в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначено, що оскаржуване рішення стороною захисту було отримано тільки 02.08.2017 і до сплину десятиденного строку на його оскарження - 07.08.2017 була подана апеляційна скарга, а тому є підстави вважати причиною пропуску поважною.

Що стосується доводів на обґрунтування незаконності, на думку сторони захисту, рішення Шевченківського районного суду м. Києва, то, як зазначено в апеляційній скарзі, судом не в повній мірі досліджені всі докази у провадженні, а ті, які покладені в основу судового рішення - не можна вважати допустимими, з урахуванням порушення працівниками поліції процедури проходження особи на стан сп'яніння та притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності саме за ч. 2 ст. 130 КУпАП, у той час як матеріали провадження не містять доказів притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, на переконання сторони захисту, постанова місцевого суду підлягає безспірному скасуванню, з прийняттям нової, якою закрити провадження в справі за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Надалі, стороною захисту в суді апеляційної інстанції була надана уточнююча апеляційна скарга з апеляційною вимогою про направлення матеріалів справи за протоколом про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП України для проведення додаткової перевірки та доопрацювання відповідно до вимог ст. 256 КУпАП.

ОСОБА_2 про час, день та місце розгляду провадження повідомлений належним чином, неявка якого не перешкоджає розгляду провадження з урахуванням того, що його інтереси в суді апеляційної інстанції представляє адвокат Щетніцький Р.В.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката Щетніцького Р.В. в інтересах ОСОБА_2 про необхідність поновлення строку на апеляційне оскарження постанови та про незаконність рішення суду першої інстанції з апеляційною вимогою його скасування та направлення матеріалів справи за протоколом про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП України для проведення додаткової перевірки та доопрацювання, вивчивши матеріали провадження та додатково надіслані на адресу суду апеляційної інстанції дані, слід прийти до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови, зокрема особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником.

Як убачається з матеріалів справи, інтереси ОСОБА_2 в суді першої інстанції були представлені адвокатом Щетніцьким Р.В.

Оскаржувана постанова суду першої інстанції ухвалена 13.06.2017, без участі ОСОБА_2

В матеріалах провадження наявний супровідний лист від 04.07.2017, відповідно до якого на адресу проживання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, була направлена копія ухваленого рішення від 13.06.2017 (а.п. 35).

Разом з тим, матеріали провадження не містять даних про отримання ОСОБА_2 судового рішення від 13.06.2017, проте в них наявна заява адвоката Щетніцького Р.В. в інтересах ОСОБА_2 про надання інформації про стан розгляду справи, яка датована 03.07.2017 (вх. № 54039 від 04.07.2017), тобто після ухвалення постанови, що, вочевидь, вказує на необізнаність адвоката про прийняте судове рішення, ще і при тому, що адвокат Щетніцький Р.В. звертався до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням від 22.05.2017 про передачу матеріалів даної справи для розгляду до Києво-Святошиського районного суду Київської області (а.п. 23-24).

З огляду на вищевказане, можна погодитися з доводами адвоката Щетніцького Р.В. про отримання ним копії постанови суду лише 02.08.2017, що видно з долученої до апеляційної скарги світлокопії конверту з відбитком штемпелю Укрпошти з датою - 31.07.2017, а, оскільки апеляційна скарга надійшла до суду 08.08.2017, тому слід прийти до висновку про можливість поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду від 13.06.2017.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги адвоката Щетніцького Р.В. в інтересах ОСОБА_2 про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, то вони є безґрунтовними з огляду на нижченаведене.

Суд першої та апеляційної інстанцій розглядає обставини вчиненого правопорушення в межах, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, вимогами ст. 280 КУпАП регламентовано, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з'ясуванню такі обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння всупереч п. 2.5 Правил дорожнього руху України, - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 122155, складеного стосовно ОСОБА_2, зазначено, що 22.03.2017, о 18 год. 00 хв., в м. Києві по автодорозі Київ-Чоп М-06 21 км., ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки "Мазда", д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нерозбірлива мова. Водій від огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Матеріали провадження містять пояснення свідків-понятих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 22.03.2017, відповідно до яких вони були свідками того, як ОСОБА_2 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку за допомогою приладу "Драгер" та у лікаря-нарколога (а.с. 3, 4).

Отже, не можуть бути прийняті до уваги доводи сторони захисту про порушення процедури огляду ОСОБА_2, оскільки по справі об'єктивно встановлено, що працівниками поліції були дотримані вимоги, викладені в ст. 266 КУпАП, що підтверджено письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які стверджували, що ОСОБА_2 було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння як за допомогою приладу "Драгер", так і в медичній установі.

Дії працівників поліції ні ОСОБА_2, ні в його інтересах захисники - не оскаржували.

Пункт 1.5 Загальних положень Правил дорожнього руху України передбачає, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

А тому, за наявності видимих ознак незвичності в поведінці ОСОБА_2, задля запобігання можливої небезпеки для руху, працівниками патрульної поліції на виконання вимог закону і було запропоновано водію ОСОБА_2 пройти медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння (впливу наркотичних чи токсичних речовин), від чого останній відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідальність за яким настає у разі відмови водія від проходження огляду, а не дійсного перебування водія в стані алкогольного сп'яніння або перебування під впливом наркотичних чи токсичних речовин, що заборонено п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

Дослідивши всі докази по справі, в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до ґрунтовного висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України протягом року з дня вчинення попереднього правопорушення за ст. 130 КУпАП (а.п. 7-11).

Доводи сторони захисту про порушення законодавства щодо розгляду даної справи судом, не уповноваженим на його розгляд, оскільки ОСОБА_2 зареєстрований та проживає в АДРЕСА_3, там же зареєстрований транспортний засіб "Мазда", д.н.з. НОМЕР_1, на увагу не заслуговують з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 276 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 1271 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Як убачається з рапорту інспектора 1 роти 2 батальйону УПП в м. Києві ДПП лейтенанта поліції Блонського В.В. (а.с. 6), після відсторонення від керування транспортним засобом водія ОСОБА_2, даний транспортний засіб було передано під розписку сину - ОСОБА_6, який мав при собі посвідчення водія серії НОМЕР_2.

В розписці, яка виконана ОСОБА_6 власноручно, зазначено, що останній бере не себе зобов'язання доставити транспортний засіб "Мазда СХ-9", н.з. НОМЕР_1 будучи водієм, з а/д М-06 Київ-Ковель 20 км.+500 м. до м. Київ, вул. Довнар-Запольського, 4.

Оскільки вказана адреса - м. Київ, вул. Довнар-Запольського територіально відноситься до меж Шевченківського району м. Києва, тому і матеріали за протоколом про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 були скеровані для розгляду до Шевченківського районного суду м. Києва.

При цьому слід зауважити, що сам ОСОБА_2 відмовився від підпису протоколу серії БР № 122155, складеного щодо нього працівниками поліції 22.03.2017 та вручення йому другого примірнику даного протоколу, в якому були зазначені і адреса проживання (перебування) ОСОБА_2: АДРЕСА_1, а також суд, в якому має відбутися розгляд справи про адміністративне правопорушення - Шевченківський районний суд м. Києва (а.с. 1).

За наведеним, порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи - не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання захисника Щетніцького Р.В. в інтересах ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 13 червня 2017 року - задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 13 червня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1.200 (одна тисяча двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20.400 грн. (двадцять тисяч чотириста гривен), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Щетніцького Р.В. в інтересах ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва Г.О. Балацька