справа № 415/1303/17-п
провадження № 3/415/440/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.03.17 м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Старікова М.М., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Лисичанського відділу поліції ГУНП в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянку України, ід. номер НОМЕР_1, заміжню, не працюючу, не інваліда, зареєстровану за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 та проживаючу за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, яка є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ухиляється від виконання передбачених законодавством батьківських обовязків щодо виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2, що призвело до того, що останній 25.12.2016 року о 12 годині 30 хвилин, у підїзді будинку № 364 по вулиці Сосюри м. Лисичанська,спричинив легкі тілесні ушкодження у вигляді забою мяких тканин обличчя неповнолітньому ОСОБА_3, 22.03. ІНФОРМАЦІЯ_6..

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 ч.1 КУпАП України визнала та пояснила, що вона являється матірю неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, який навчається у 7 класі школи № 14, 25.12.2016 року у сина був конфлікт з неповнолітнім ОСОБА_3, у якого склалися неприязні відносини до її сина, а саме: її сина ОСОБА_2 знайомий ОСОБА_3 обзивав бомжем, а її син останньому за ці образи вдарив, у звязку з чим співробітниками Лисичанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області, відносно неї був складений протокол про адміністративне правопорушення, копію якого вона отримала 25.02.2017 року, з протоколом згодна. Свою провину повністю усвідомила, щиро розкаялася, просила суд суворо її не наказувати, оскільки вона з 2014 року являється переселенкою, вперше притягується до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження, виданого Кримською сільською радою Славяносербського району Луганської області від 07.09.2004 року році, серія 1-ЕД № 255925 - матірю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 є ОСОБА_1 (а.с.10).

Суд, вислухавши пояснення правопорушниці ОСОБА_1 та дослідивши інші письмові матеріали справи, вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП знайшла своє повне підтвердження у суді: крім визнання своєї провини правопорушницею у судовому засіданні, підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 28.12.2016 року (а.с.3), довідкою ТМО м. Лисичанська міської дитячої лікарні від 28.12.2016 року відносно ОСОБА_3 щодо його діагнозу: «ушибы мягких тканей, кожные гематомы лица, Ушиб мягких тканей носа» (а.с.4), постановою слідчого СВ Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області ОСОБА_4, згідно якого кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0003194 від 28.12.2016 року за ч.1 ст. 125 КК України закрито, у звязку з відсутністю в діянні ознак складу кримінального правопорушення (а.с.12), а також письмовими поясненнями неповнолітнього ОСОБА_3 (а.с. 6-7) та неповнолітнього ОСОБА_2 (а.с. 8).

Згідно ч.1 ст.152 Сімейного кодексу України передбачено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до ст.155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом..

Таким чином, суд вважає, що дії ОСОБА_1 за ознаками ч. 1 ст. 184 КУпАП кваліфіковані правильно, оскільки вона ухиляється від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків щодо виховання неповнолітньої дитини.

При призначенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, ступінь її вини, та майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність: ОСОБА_1 не працює,не є інвалідом, являється переселенкою, до адміністративної відповідальності притягується вперше.

В якості обставин, що помякшують відповідальність правопорушниці згідно зі ст. 34 КУпАП, суд приймає до уваги повне визнання своєї провини, щире розкаяння винної.

Обставин, що згідно зі ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність правопорушниці, суд не вбачає.

На підставі вищевказаного, з урахуванням особи, майнового стану та ступеню вини правопорушниці, а також характеру та обставин вчиненого нею правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у вигляді попередження, в межах санкції ч.1 ст. 184 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою її виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Підстав для призначення правопорушниці стягнення у вигляді штрафу суд не вбачає з вищевказаних причин.

На підставі вимог ст.ст. 4, 9 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП, судовий збір підлягає стягненню з правопорушника у розмірі 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок.

Керуючись ст.ст. 33, 184 ч.1, 221, 284, 289, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Піддати ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, адміністративному стягненню у вигляді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1, судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок (отримувач коштів ГУК у місті ОСОБА_4/м. Київ/2203106, код за , банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд.

Суддя: М.М.Старікова