Іллічівський районний суд м.Маріуполя
Справа № 264/4020/17
ПОСТАНОВА

01.12.2017 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Кузнецов Д. В., розглянувши у м.Маріуполі матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у м.Маріуполі Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, працюючого у ПрАТ «Промсервіс Ілліча», який мешкає в АДРЕСА_1 за ст. 122-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

18 серпня 2017 року до Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області з Управління патрульної поліції у м.Маріуполі надійшов матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-2 КУпАП, в якому зазначено, що 16 серпня 2017 року о 19 хвилині на першу ОСОБА_1 біля будинку № 50 по вул. Металургійній в Кальміуському районі м.Маріуполя, керуючи автомобілем НОМЕР_2, на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою гучномовця та спеціальних сингалів, не зупинився. Був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі «Daster Reno» державний реєстраційний номер 32038 по вул. Жигулівській біля буд.152 в Кальміуському районі м. Маріуполя. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.4 ПДР України.

ОСОБА_1 у судове засідання не зявився.

Адвокат ОСОБА_2, який представляє інтереси ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги № 88 від 08.11.2017 року, надав письмові пояснення, в яких зазначив, що 16 серпня 2017 року ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_2, дійсно не зупинявся на вимоги співробітників поліції, бо в момент коли поліцейські подавали сигнали про зупинку, вони знаходились на неосвітленій ділянці дороги, на якій зупинка транспортного засобу заборонена, тому він продовжив рухатись до найближчого освітленого місця, але співробітники поліції блокували авто ОСОБА_1 та витягли з нього ОСОБА_1 і пасажира, який знаходився в автомобілі, при цьому нанесли тілесні ушкодження йому та пасажиру від чого останній втратив свідомість. Вважав, що працівники поліції перевищили межі своїх повноважень та без явних на то причин переслідували автомобіль ОСОБА_1 Вказував, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, а тому просив закрити провадження.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вивчивши письмові пояснення учасників, вважає, що провина ОСОБА_1 знайшла своє підтвердження, та знаходить можливим притягнути його до адміністративної відповідальності за ст. 122-2 КУпАП з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідальність за ст. 122-2 КУпАП передбачена за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У провину ОСОБА_1 ставиться порушення ним пункту 2.4 Правил дорожнього руху України, у відповідності до якого на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог Правил дорожнього руху.

Працівниками поліції надано суду відеозапис від 16.08.2017 року, з якого вбачається, що 16 серпня 2018 року о 19 хвилині на першу водій автомобілю НОМЕР_2, рухаючись по вузькій дорозі, після неодноразово подання працівниками поліції із службового автомобіля звукових та світлових сигналів, дійсно не зупинився на вимогу поліцейських про зупинку транспортного засобу, а навпаки прискорював швидкість руху зазначеного автомобілю з метою втечі.

Також з вказаного відеозапису вбачається, що момент початку переслідування автомобілю НОМЕР_2 працівниками поліції починається 16.08.2017 року о 19 хвилині на першу та закінчується 16.08.2017 року о 23 хвилині на першу затриманням правопорушника. Протягом всього часу переслідування поліцейськими неодноразово, через гучномовець, висловлювалась вимога про зупинення транспортного засобу та подавалися спеціальні звукові та світлові сигнали, проте ОСОБА_1 свідомо їх ігнорував.

Крім того переслідування певний час тривало по освітленій вуличним освітленням ділянці дороги та в подальшому по вузькій дорозі без сторонніх автомобілів, внаслідок чого ОСОБА_1В, не міг не побачити подані працівникам поліції сигнали, тому твердження ОСОБА_1 та його адвоката ОСОБА_2 про те, що на момент коли поліцейські подавали сигнали про зупинку, автомобіль ОСОБА_1 знаходився на неосвітленій ділянці дороги, на якій зупинка транспортного засобу заборонена, а тому він продовжив рухатись до найближчого освітленого місця, також спростовується наданим відеозаписом.

Суд вважає, що вказана позиція ОСОБА_1 та його адвоката спрямована на уникнення відповідальності за скоєне правопорушення.

З урахуванням вищенаведеного, вказані докази безпосередньо свідчать про порушення ОСОБА_1 п.2.4 Правил дорожнього руху України, адже він дійсно не виконав вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Таким чином, суд вважає, що провина ОСОБА_1 доведена у повному обсязі, а дії правильно кваліфіковані за ст. 122-2 КУпАП.

Стосовно доводів про порушення порядку оформлення адміністративного протоколу через відсутність в ньому свідків, суд вважає неспроможними, оскільки відповідно до пункту 12 розділу ІІ Наказу МВС 06.11.2015 № 1376 «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» протокол про адміністративне правопорушення підписується уповноваженою посадовою особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення може бути підписано також цими особами. Тобто положення вказаної інструкції не містять обовязкових вимог щодо відображення свідків в протоколі, та вони можуть бути зазначені лише у випадку їх наявності.

Проте суд вважає неможливим накладення стягнення, оскільки згідно ч. 2 ст. 38 КК України стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

У звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 38, 122-2, 247 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-2 КУпАП, на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, закрити у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційний суд Донецької області протягом 10 днів через Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Суддя: Д. В. Кузнецов