ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Рибалко Н.І., розглянувши матеріали, що надійшли з Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, офіційно не працевлаштованого, що зареєстрований за адресою: м. Запоріжжя, пр.. СоборнийАДРЕСА_1, за ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №930630 за ч. 1 ст. 51 КУпАП України 05.09.2017 року о 13-00 годині громадянин ОСОБА_1 скоїв дрібну крадіжку мяса по-французькі вагою 0,554 кг. з ТЦ «Сільпо» про пр.. Соборному №147 у м. Запоріжжі, чим заподіяв матеріальної шкоди у сумі 84,18 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що знаходячись у приміщенні з ТЦ «Сільпо» взяв дві упаковки з мясом, на касі супермаркету за одну упаковку мяса він розрахувався, а іншу залишив на касі.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1А, суд доходить до наступних висновків.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 62 Конституції України передбачено, що ніхто не зобовязаний доводити свою не винуватість у вчиненні злочину. Суд вважає, що встановлення безпосередньо в Конституції України формули презумпції не винуватості як обєктивно-правового положення має найважливіший значення для захисту прав та законних інтересів громадян. Хоча цей принцип сформульовано як кримінально-процесуальній, однак його дія виходить за рамки лише кримінального процесу.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення суб'єкта правопорушення до відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об'єктивних і суб'єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 КУпАП адміністративна відповідальність настає за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в протоколі не розкрита обєктивна сторона вчиненого правопорушення, не зазначено яким шляхом вчинено дрібну крадіжку, також суд враховує, що ОСОБА_1 заперечує викладені в протоколі обставини справи, а до матеріалів справи, не долучено належних доказів на основі яких у визначеному законом порядку можливо встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, докази в підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.51 КУпАП України, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст. 284 КУпАП України по справі про адміністративне правопорушення може бути винесено одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Згідно ст. 247 КУпАП України провадження у справі підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного провадження.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 ч. 1 ст.51 КУпАП підлягає закриттю, відповідно до вимог ст. 247 КУпАП, у звязку відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.51 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 51, 247, 283,284 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області, через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.І. Рибалко