АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М.КИЄВА
Справа № 33/796/2530/2017 Суддя у першій інстанції: РибакМ.А.,
Категорія: ст.124 КУпАП Головуючий у апеляційній інстанції: Фрич Т.В
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м.Києва Фрич Т.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_4, її захисника ОСОБА_5, іншого учасника ДТП ОСОБА_6, його представника за довіреністю ОСОБА_7, який є фахівцем в галузі права, розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5, в інтересах ОСОБА_4, на постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04 вересня 2017 року щодо,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1,

за ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04 вересня 2017 року, ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

Цією ж постановою стягнуто судовий збір з ОСОБА_4 у розмірі 320 грн.

Не погоджуючись з постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 04 вересня 2017 року захисник ОСОБА_5, в інтересах ОСОБА_4, подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 04 вересня 2017 року та провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4, - закрити у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх доводів вказує на те, що суд не прийняв до уваги пояснення апелянта про те, що вона 05.07.2017 року о 09 год. 00 хв., керуючи автомобілем марки «Мітсубіші», н.з. НОМЕР_1 з вулиці Володимирської в бік бульвару Тараса Шевченка рухалась у середній смузі з якої дозволений рух прямо і наліво. Рухаючись на зелений сигнал світлофору за іншим автомобілем, який успішно повернув ліворуч та впевнившись, що зустрічний транспорт не заважає їй виконувати поворот, почала здійснювати маневр повороту на ліво. В цей час з її автомобілем здійснив зіткнення автомобіль «Рено», який виїхав на червоний сигнал світлофору, з перевищенням дозволеної швидкості руху.

Також апелянт зазначає, що суд однобічно та упереджено оцінив запис відео реєстратора, та не перевірив покази апелянта та свідка ОСОБА_8, що був пасажиром автомобіля апелянта в момент ДТП на відповідність фактичним обставинам справи та доказам по справі. Крім того в протоколі відсутня інформація про свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_8

Крім того, апелянт зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення від 17.02.2016 року за своїм змістом не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки у протоколі не зазначено прізвища та адреси свідків. Складена інспектором схема не містить жодних позначень дорожніх знаків та дефектів дорожнього покриття. На місці ДТП встановлено дорожній знак стоп, що забороняє проїзд без зупинки, проте в схемі ДТП його немає.

Також апелянт зазначає, що саме дії водія ОСОБА_6 спричинили ДТП, оскільки він рухався з істотним перевищенням швидкості встановленого режиму на забороняючий сигнал світлофору. Тобто ОСОБА_6 порушив п. 12.1, 12.3, 12.4 («Обмеження максимальної швидкості») ПДР України, а також п. 8.7.3 е) ПДР України (Проїзд на заборонений сигнал світлофору).

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_4 та її захисника ОСОБА_5, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, іншого учасника ДТП ОСОБА_6, його представника ОСОБА_7, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважали постанову суду першої інстанції законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи на обґрунтування апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245,280,256 КУпАП України, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно оскаржуваної постанови, 05 липня 2017 року о 09 годині 00 хвилин ОСОБА_4 на перехресті вул. Володимирської та бул. Т.Шевченка керуючи автомобілем марки «Мітсубіші» державнийномер НОМЕР_1 порушила п. 16.6 Правил дорожнього руху на регульованому перехресті, при повороті ліворуч, не надала переваги в русі автомобілю «Рено» державний номерний знак НОМЕР_2, який рухався в зустрічному напрямку прямо, в результаті чого здійснила зіткнення з даним автомобілем,що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Приймаючи таке рішення, суд вислухав пояснення ОСОБА_4 її захисника ОСОБА_5, іншого учасника ДТП ОСОБА_6, його представника ОСОБА_7, пояснення свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, переглянув відео з реєстратора автомобіля ОСОБА_4, дослідив письмові пояснення учасників ДТП, схему ДТП, інші докази надані сторонами судового розгляду, та прийшов до обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_4 вимог п.16.6 ПДР за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Таке рішення суду першої інстанції вважаю законним та обґрунтованим, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п.16.6 ПДР України, повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов'язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Згідно з положеннями п. 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Так, в суді першої та апеляційної інстанції ОСОБА_4 пояснила, що 05 липня 2017 року о 09 годині 00 хвилин рухалась на автомобілі «Мітсубіші» по вул. Володимирській в сторону бул. Т. Шевченка в середній полосі, з якої дозволяється рух прямо та наліво. Рухаючись на зелений колір світлофора за іншим автомобілем, який повернув ліворуч та впевнившись, що зустрічний транспорт не заважає їй виконати поворот почала виконувати маневр. Побачивши, що у пішоходів на бул. Шевченка миготів зелений сигнал та загорівся червоний та достовірно знаючи, що світлофор пішоходів працює точно так само, як і світлофор зустрічного транспорту рухалась через перехрестя. В цей час з її автомобілем здійснив зіткнення автомобіль «Рено», який виїхав на перехрестя на червоний сигнал світлофора.

В той же час відповідно до пояснень іншого учасника ДТП ОСОБА_6, який як в суді першої інстанції, так у судді апеляційної інстанції дав аналогічні показання, з яких убачається, що 05 липня 2017 року близько 09.00 год. керував автомобілем «Рено» по вул. Володимирській. Наближаючись до перехрестя із бульваром Т.Шевченка та переконавшись, що горить зелений сигнал світлофора, який дозволяє рух прямо та відсутні перешкоди для проїзду - продовжив рух через перехрестя. Після чого, раптово відчув удар в ліву сторону свого автомобіля.

Як вбачається зі схеми ДТП, яка підписана учасниками ДТП без жодних зауважень, зіткнення між автомобілем марки «Мітсубіші» державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 та автомобілем «Рено» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6відбулося передньою частиною автомобіля «Мітсубіші» з лівою частиною автомобіля «Рено», на смузі руху для водія ОСОБА_6

Також судом апеляційної інстанції було досліджено відеозапис з камери водія ОСОБА_4, який також був досліджений судом першої інстанції, з якого убачається, що здійснюючи рух по вул. Володимирській на зелений сигнал світлофора та під'їжджаючи до перехрестя вул. Володимирської та бул. Б.Хмельницького, ввімкнувши поворот та маючи намір здійснити поворот ліворуч на бул. Т.Шевченка водій ОСОБА_4 не виконала вимоги знаку стоп - «Проїзд без зупинки заборонено», який, як вбачається з відеозапису, наявний на вказаному перехресті та без зупинки здійснила поворот ліворуч, не надавши в порушення п. 16.6 ПДР, дорогу автомобілю «Рено», який рухався в зустрічному напрямку, що в свою чергу спростовує доводи апелянта про те, що вона 05.07.2017 року о 09 год. 00 хв., керуючи автомобілем марки «Мітсубіші», н.з. НОМЕР_1 з вулиці Володимирської в бік бульвару Тараса Шевченка рухалась у середній смузі з якої дозволений рух прямо і наліво. Рухаючись на зелений сигнал світлофору за іншим автомобілем, який успішно повернув ліворуч та впевнившись, що зустрічний транспорт не заважає їй виконувати поворот, почала здійснювати маневр повороту на ліво. В цей час з її автомобілем здійснив зіткнення автомобіль «Рено», який виїхав на червоний сигнал світлофору з перевищенням дозволеної швидкості руху.

Зазначені обставини повністю узгоджуються з поясненнями водія ОСОБА_6, наданими як безпосередньо на місці дорожньо-транспортної пригоди, так і в судовому засіданні, які є логічними та не містять таких суперечностей, які б давали підстави сумніватися в їх достовірності, з чим і погоджується суд апеляційної інстанції. Зазначене спростовує доводиапеляційної скарги про те, що суд першої інстанції однобічно та упереджено оцінив запис відео реєстратора, та не перевірив показання апелянта.

Стосовно доводів апелянта про те, що суд не перевірив показання свідка ОСОБА_8, який був пасажиром автомобіля апелянта в момент ДТП та в протоколі відсутня інформація про нього, то вони є безпідставними, виходячи з наступного.

Так, як убачається з оскаржуваної постанови свідок ОСОБА_8, був допитаний в суді першої інстанції та давав покази відповідно до яких, він перебував в автомобілі разом із ОСОБА_4 в час коли сталась ДТП. Зазначив, що ОСОБА_4 рухалась на зелене світло по вул. Володимирській в середній смузі руху. Проаналізувавши дані показання свідка ОСОБА_8, в сукупності з переглянутим відеозаписом з реєстратора, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що дані показання ніяким чином не спростовують вину ОСОБА_4 в порушенні правил, які їй вміняються.

Стосовно доводів апелянта про те, що суд не перевірив показання свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, на відповідність фактичним обставинам справи та доказам по справі, то вони є безпідставними, виходячи з наступного.

Так, суд першої інстанції зазначив, що не приймає до уваги пояснення свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9, які вказали, що водій ОСОБА_6 рухався через перехрестя на червоний сигнал світлофора, оскільки вони спростовуються відеозаписом з відео реєстратора, на якому відсутні особи, перед пішохідним переходом на вказаному перехресті, з чим і погоджується апеляційний суд.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вислухавши пояснення учасників ДТП, їх представників, дослідивши матеріали справи, оцінивши характер та локалізацію механічних пошкоджень транспортних засобів, погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що водій ОСОБА_4 на регульованому перехресті, при повороті ліворуч, не надала перевагу в русі автомобілю «Рено», який рухався в зустрічному напрямку прямо, в результаті чого здійснила зіткнення з даним автомобілем, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

За таких обставин, ОСОБА_4. порушила п. 16.6 ПДР України, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Стосовно доводів апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення від 17.02.2016 року за своїм змістом не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому не зазначено прізвище та адреси свідків, схема не містить жодних позначень дорожніх знаків та дефектів дорожнього покриття, на місці ДТП встановлено дорожній знак стоп, що забороняє проїзд без зупинки, проте в схемі ДТП його немає, вони є слушними, але ніяким чином не спростовую порушення водієм ОСОБА_4 п. 16.6 ПДР України.

Щодо тверджень апелянта про те, що саме дії водія ОСОБА_6 спричинили ДТП, оскільки він рухався з істотним перевищенням швидкості встановленого режиму на забороняючий сигнал світлофору, тобто ОСОБА_6 порушив п. 12.1, 12.3, 12.4 («Обмеження максимальної швидкості») ПДР України, а також п. 8.7.3 е) ПДР України (Проїзд на заборонений сигнал світлофору), не заслуговують на увагу, оскільки вказане належить до компетенції органів поліції, які за результатами перевірки обставин ДТП, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_6 не складали та на розгляд до суду не направляли. А тому ці обставини не можуть бути предметом апеляційного розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4

Стовно режиму роботи світлофорного об'єкту бульв. Т.Шевченка - вул. Володимирська, на /а.с. 19/, то з нього не можна зробити, стверджувального висновку, що саме автомобіль «Рено» державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_6, їхав на червоний сигнал світлофору, а не на зелений, як стверджує водій ОСОБА_6, оскільки з даних відео реєстратора чітко видно, що в момент ДТП для водія ОСОБА_6 горів зелений сигнал світлофора.

Інших переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її зміни чи скасування, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи викладене, вважаю, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5, в інтересах ОСОБА_4, слід залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 04 вересня 2017 року, - без зміни.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5, в інтересах ОСОБА_4 - залишити без задоволення

Постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04 вересня 2017 року, якою ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.В.Фрич