П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.11.2017 Справа №607/14057/17

15 листопада 2017 року м. Тернопіль
Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька Ірина Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, проходить строкову військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , водій першого взводу охорони третьої роти охорони батальйону охорони військової частини, проживає в АДРЕСА_1 (військова частина НОМЕР_1 ), зареєстрований в АДРЕСА_2

за ч. 4 ст. 172-11, ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:
22 жовтня 2017 року близько 21 год. 30 хв. солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем строкової служби, після проведення вечірньої перевірки, самовільно, без дозволу командира, діючи умисно, всупереч інтересам служби, без поважних причин, в умовах особливого періоду залишив військову частину та вибув у м.Тернопіль, де проводив час на власний розсуд. 23 жовтня 2017 року близько 02 год. 30 хв. ОСОБА_1 повернувся на територію військової частини. Вказаними діями солдат ОСОБА_1 порушив вимоги ст.ст. 9,11,16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (справа № 607/14057/17,провадження № 3/607/5951/2017).

Також, солдат ОСОБА_1 23 жовтня 2017 року о 06.00 год. на ранковому шикуванні, під час виконання обов`язків військової служби у військовій частині НОМЕР_1 перебував у нетверезому стані. Для підтвердження даного факту, ОСОБА_1 було доставлено у комунальну установу Тернопільської обласної ради «Тернопільський обласний наркологічний диспансер», де останній відмовився від проведення освідчення на стан алкогольного сп`яніння, про що було зроблено запис за №814 від 23.10.2017 року в Журналі реєстрації відмов(справа № 607/14063/17,провадження № 3/607/5952/2017).

Згідно з вимогами ч.2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Приймаючи до уваги той факт, що в провадженні судді знаходиться дві справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, які кваліфікуються за ч. 4 ст.172-11, ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вважаю, що відповідно до положень ст. 36 КУпАП вони мають бути об`єднані в одне провадження та їм слід присвоїти номер справи №607/14057/17 (провадження 3/607/5951/2017).

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень визнав в повному обсязі та щиро розкаявся. Посилаючись на те, що він є військовослужбовцем строкової служби та доходів не отримує, просив призначити стягнення у вигляді арешту з утриманням на гауптвахті.

В силу вимог ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з вимогами ч. 10 ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1, ч. 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з моменту оголошення мобілізації в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період - тобто період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Мобілізація - комплекс заходів здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань. Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу.
Солдат ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем строкової служби, відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожній честю і гідністю військовослужбовця, знати та виконувати свої службові обов`язки, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення товаришів по службі, а також утримуватись від шкідливих для здоров`я звичок.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом) занять.

Встановлено, що солдат ОСОБА_1 незважаючи на вищезазначені вимоги, діючи всупереч інтересам служби 22 жовтня 2017 року близько 21 год. 30 хв. самовільно, без дозволу командира, діючи умисно, без поважних причин залишив військову частину та вибув у м.Тернопіль, в умовах особливого періоду.

Крім того, 23 жовтня 2017 року о 06.00 год. під час ранкового шикування, в умовах особливого періоду, солдат ОСОБА_1 перебував з явними ознаками сп`яніння. ОСОБА_1 був доставлений у КУТОР «Тернопільський обласний наркологічний диспансер» для проходження медичного огляду на визнання стану сп`яніння, однак від проходження огляду ОСОБА_1 відмовився, про що було зроблено запис за №814 від 23.10.2017 року в Журналі реєстрації відмов КУТОР «Тернопільський обласний наркологічний диспансер».

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень за ч. 4 ст. 172-11, ч. 3 ст. 172-20 КУпАП доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення ЛВТ №46 від 08 листопада 2017 року;

- даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення ЛВТ №47 від 08 листопада 2017 року;

- копією виписки з журналу реєстрації відмов від проходження медичних оглядів на стан сп`яніння в КУТОР «Тернопільський обласний наркологічний диспансер», з якої встановлено, що ОСОБА_1 23.10.2017 року в даному медичному закладі відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння;

- письмовими поясненнями заступника командира батальйону охорони з морально-психологічного забезпечення ОСОБА_2 від 08 листопада 2017 року, з яких вбачається, що ОСОБА_1 22.10.2017 року самовільно, без дозволу командира залишив військову частину, а 23.10.2017 року під час ранкового шикування ним був затриманий солдат ОСОБА_1 за вживання спиртних напоїв. Від проходження огляду на підтвердження стану сп`яніння ОСОБА_1 відмовився;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , які містяться у протоколах про адміністративні правопорушення серії ЛВТ №46 та ЛВТ № 47 від 08 листопада 2017 року, з яких вбачається, що останній свою вину у вчиненні даних правопорушень визнав повністю;

З врахуванням вищенаведеного, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 172-11, ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, тобто самовільне залишення військової частини військовослужбовцем строкової служби, а також відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, вчинені в умовах особливого періоду, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності .

При обранні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, обставини справи, визнання ним вини, особу порушника, який є військовослужбовцем строкової служби, приймаючи до уваги його майновий стан, у зв`язку з цим, вважає за доцільне обрати ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті строком на 7 ( сім) діб.

Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення.

Таким чином, у відповідності до положень п.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33, 40-1, 124, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
Об`єднати справи про вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_1 №607/14057/17 (провадження 3/607/5951/2017) за ч. 4 ст.172-11 КУпАП, №607/14063/17 (провадження №3/607/5952/2017) за ч.3 ст.172-20 КУпАП в одне провадження, присвоївши об`єднаним справам №607/14057/17 (провадження 3/607/5951/2017).

ОСОБА_1 , 18 липня 1996 року визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.172-20, ч.4 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти на нього адміністративне стягнення на підставі ст. 36 КУпАП, у вигляді арешту з утриманням на гауптвахті строком на 7 ( сім) діб.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) гривень.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяІ. М. Черніцька