Справа № 640/1289/16-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2017 р.

Київський районний суд міста Харкова:

головуючий - суддя Золотарьова Л.І.

за участю секретаря Бломберус С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу, що надійшла з Управління патрульної служби у м. Харкові, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсіонера, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_3,

в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

08.12.2015 року о 13 год. 00 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, по вул. Матюшенко в районі будинку №3-б, змінюючи напрямок руху не впевнився, що це буде безпечним та допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, внаслідок чого спричинив матеріальну шкоду, чим порушив п. 10.1 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснив, що 08.12.2015 року він рухався по вул. Матюшенко в районі будинку №3-б до автомагазину «АТЛ». Заїхав на стоянку, біля магазину. Необхідно було виїхати, його почали пропускати водії, які рухались в бік станції метро «Київська». Він вирішив повернути ліворуч, щоб виїхати при подвійній суцільній дорожній розмітці, оскільки зліва його пропускають водії інших транспортних засобів, а праворуч, на зустрічній смузі руху, транспортні засоби відсутні. Він почав повертати ліворуч, водії зліва від нього стояли та очікували завершення його маневру. Ліворуч від його автомобіля зі швидкістю більше 60 км/год, по смузі зустрічного руху, рухався автомобіль «ВАЗ-21099», який і допустив зіткнення з переднім бампером його автомобіля. Водій «ВАЗ-21099» не гальмував, та зупинився лише через 20-25 м. на зустрічній смузі руху. Його автомобіль на момент зіткнення з автомобілем «ВАЗ-21099» стояв на своїй смузі руху, подвійну суцільну розмітку не перетинав.

Водій автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_2 пояснив, що 08.12.2015 року він рухався по вул. Матюшенко в напрямку вул. Шевченко по крайній лівій смузі руху. Навпроти магазина «АТЛ» з його автомобілем допустив зіткнення автомобіль «HYUNDAI TUCSON» в праву задню частину. Автомобіль «HYUNDAI TUCSON» виїжджав, перетинаючи дві суцільні лінії. Перед зіткненням з вказаним автомобілем він рухався зі швидкістю 30-40 км/год. по вільній лівій крайній смузі руху, наближався до регульованого перехрестя. Побачивши автомобіль «HYUNDAI TUCSON», який несподівано виїхав в непризначеному місці, почав «уходити» від зіткнення приблизно на відстань 0,5 м ліворуч. Він вимушений був виїхати на зустрічну смугу руху, щоб уникнути прямого зіткнення з автомобілем «HYUNDAI TUCSON». Автомобіль «HYUNDAI TUCSON» виїжджав з крайньої правої смуги руху в протилежний бік руху через дві смуги руху та дві суцільні лінії дорожньої розмітки по вул. Матюшенко в напрямку вул. Пушкінської.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно зі схемою місця ДТП, підписаної учасниками ДТП, зіткнення автомобілів відбулось майже на подвійній суцільній смузі руху. Після зіткнення транспортних засобів на автомобілі «ВАЗ» зафіксовані деформація передньої та задньої правих дверей, заднього правого крила; на автомобілі «HYUNDAI TUCSON» зафіксовані деформація правої сторони переднього бамперу, тримача номерного знаку (а.с. 2)

Як вбачається з відео з відеореєстратору, встановленого на автомобілі «HYUNDAI TUCSON» під керуванням ОСОБА_1, автомобіль «HYUNDAI TUCSON» починає рух з правої смуги руху, виконуючи маневр розвороту ліворуч. «HYUNDAI TUCSON» займає перпендикулярне положення до проїжджої частини (подвійної суцільної смуги). В цей час в полі зору об'єктиву камери відеореєстратора з'являється автомобіль «ВАЗ-210994-20», який рухається зліва направо відносно об'єктиву камери відеореєстратора, при цьому автомобіль HYUNDAI TUCSON продовжує рух, виконуючи маневр розвороту ліворуч. Після чого, відбувається зіткнення автомобілів «HYUNDAI TUCSON» та «ВАЗ-210994-20», при цьому в момент первинного контакту автомобілі знаходяться в русі. Після чого, автомобіль «HYUNDAI TUCSON» зупиняється, відбувається переміщення автомобіля «ВАЗ-210994-20» ліворуч, відносно його напрямку руху, та автомобілі «HYUNDAI TUCSON» і «ВАЗ-210994-20» виходять із контакту, автомобіль «ВАЗ-210994-20» продовжує рух зліва направо, відносно об'єктиву камери відеореєстратора та зникає з поля зору об'єктиву камери відеореєстратора.

01.03.2016 року постановою Київського районного суду м. Харкова призначено проведення судової автотехнічної експертизи.

Відповідно до висновку комплексної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи №6226/11591 від 28.11.2016 року, місцерозташування слідів та пошкоджень на автомобілі ВАЗ-210994-20, напрямок слідів та деформацій частин і деталей дають підставу для висновку про те, що вони утворились в результаті ударного впливу сили, направленої спереду назад. При цьому місце первинного прикладання ударного навантаження знаходилось в правій бічній частині кузова автомобіля. Враховуючи встановлений механізм утворення пошкоджень автомобілів «HYUNDAI TUCSON» та «ВАЗ-210994-20», в процесі масштабно-площинного моделювання механізму зіткнення, шляхом роздільного та порівняльного аналізу, коли пошкодження на транспортних засобах максимально співпадали по формі, розмірам, направленню їх утворення та розташуванню від рівня опорної поверхні, було встановлено, що в момент первинного контакту автомобіль HYUNDAI TUCSON своєю правою передньою частиною контактував з правою бічною частиною автомобіля ВАЗ-210994-20, при цьому автомобілі HYUNDAI TUCSON та ВАЗ-210994-20 знаходились в русі, а кут між їх повздовжніми осями (векторами напрямку руху) складав величину близько 100 градусів. Якщо б в момент первинного контакту автомобіль HYUNDAI TUCSON знаходився в нерухомому стані (стояв), то пошкодження на автомобілі ВАЗ 210994-20 розташовувались б з правої передньої частини, в районі передньої частини переднього бампера, а не в задній частини правих передніх дверей. Пояснення водія автомобіля HYUNDAI TUCSON ОСОБА_1 в тій частині, що в момент зіткнення автомобіль HYUNDAI TUCSON знаходився в нерухомому стані (стояв), з технічної точки зору, є неспроможними, оскільки не узгоджуються з характером та локалізацією механічних пошкоджень на автомобілях HYUNDAI TUCSON та ВАЗ-210994-20 та наданим на дослідження відеозаписом. Отже пояснення водія ОСОБА_1 в частині механізму розвитку даної дорожньо-транспортної пригоди на стадії зближення автомобілів HYUNDAI TUCSON та ВАЗ-210994-20, з технічної точки зору, є неспроможними. В даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість уникнути зіткнення з автомобілем ВАЗ-210994-20 для водія автомобіля HYUNDAI TUCSON ОСОБА_1 визначалась шляхом виконання ним вимог п.п. 10.1, 10.4 ПДР України, для чого в нього не було перешкод технічного характеру. Оскільки водій автомобіля HYUNDAI TUCSON ОСОБА_1 перед початком маневру розвороту ліворуч не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, при цьому не надав дороги автомобілю ВАЗ-210994-20, що рухався позаду в попутному напрямку, не впевнився в безпеці свого маневру та своїми діями створив небезпеку для руху водію автомобіля ВАЗ-210994-20 ОСОБА_2, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ-210994-20, то в даній дорожній ситуації дії водія автомобіля HYUNDAI TUCSON ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України та, з технічної точки зору, знаходились в причинному зв'язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, наявними доказами в матеріалах справи підтверджується винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ДТП.

В даній дорожній обстановці ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1 ПДР України, порушення яких знаходиться в причинному звязку з настанням події дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому, згідно з п. 1.4 ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Тому водій ОСОБА_2 мав право розраховувати на те, що водій ОСОБА_1 не повинен був порушувати вимоги п. 10.1 ПДР України, натомість при дотриманні яких вказаної дорожньо-транспортної пригоди можливо було уникнути.

Суд зазначає, що в ході даного судового розгляду справи вирішується питання лише з приводу притягнення до адміністративної відповідальності водія, відносно якого складено протокол за ст. 124 КУпАП за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, тобто відносно ОСОБА_1

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінюючи зібрані докази, вважає, що неправомірними діями водія ОСОБА_1 вчинено правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, яке підтверджене зібраними по справі доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення від 16.01.2016, схемою місця ДТП, відео з відереєстратора та фотознімками, які знаходяться на дисках у справі, висновком комплексної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи №6226/11591 від 28.11.2016 року, поясненнями ОСОБА_2

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Правопорушення ОСОБА_1 було вчинено 08.12.2015 року, проте на час розгляду справи тримісячний строк накладання стягнення закінчився.

У звязку з цим, провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 необхідно закрити у звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 38, 124, 247 п.7, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 у скоєні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова суду може бути оскаржена або на неї може бути внесено подання прокурора до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі до Київського районного суду м. Харкова апеляційної скарги або подання прокурора протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Головуючий