ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 300/156/17

Провадження № 3/300/78/2017

10.04.2017 р. смт. Воловець

Суддя Воловецького районного суду Закарпатської області Вотьканич В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 статті 130 КУпАП, щодо:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, установив:

На розгляд Воловецького районного суду Закарпатської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БР №246880 від 15.02.2017 року, складений інспектором роти №5 УПП в м. Ужгороді та Мукачеві, у якому зазначено, що 14.02.2017 року о 23.30 годині на автодорозі Київ-Чоп М-06, 738 км+100 м ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги пункту 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність згідно з ч.1 статті 130 КУпАП.

У протоколі зазначено, що тест на стан спяніння проводився у визначеному законом порядку за допомогою приладу «Драгер».

З протоколу вбачається, що ОСОБА_1 власноруч записав у протоколі про те, що він не згідний з показниками приладу «Драгер», просить пройти повторне освідчення.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності в судове засідання на виклики суду не зявився, хоч був належно повідомлений. Суд визнав за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1, на підставі матеріалів справи.

З пояснень ОСОБА_1, які він подав до суду 15.03.2017 року вбачається, що він винуватим себе не визнав. Пояснив, що інспектор поліції підійшов до автомобіля, який зїхав у кювет, і попросив пройти тест на стан спяніння, на що він погодився. У стані алкогольного спяніння не перебував, а тому попросив поліцейського пройти повторне обстеження в лікарні, однак йому було відмовлено, і на нього складено протокол про керування автомобілем у стані спяніння. Вважає, що поліцейський порушив його права, відмовивши у проходженні огляду на стан спяніння в закладі охорони здоровя. Крім того, свідки були залучені після того, як тестування вже відбулося. Просив врахувати його пояснення при вирішенні справи.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №246880 від 15.02.2017 року ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного спяніння, що підтверджено тестом проведеним за допомогою приладу «Драгер».

Разом з тим, у протоколі відсутні відомості про свідків, які були присутні при складанні протоколу, хоч у акті огляду на стан спяніння з використанням спеціальних технічних засобів зазначено, що при огляді були присутні два свідки.

Суд критично оцінює належність акта огляду, як доказу в справі, оскільки у протоколі відсутнє зазначення на свідків, що були присутні при огляді.

Крім того, з протоколу вбачається, що ОСОБА_1 не був згідний з показниками приладу «Драгер», про що прямо записав у протоколі від 15.02.2017 року.

Про це ОСОБА_1 зазначив також у поданому до суду поясненні, з якого вбачається, що він просив інспектора поліції пройти огляд на стан спяніння в закладі охорони здоровя, на що отримав відмову.

Згідно з п.7 розділу І «Загальні положення» Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11ю2015 р. № 1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Таким чином судом встановлено, що поліцейським було безпідставно відмовлено ОСОБА_1 у проходженні повторного огляду на стан спяніння в закладі охорони здоровя, оскільки він був не згідний з результатами тестування проведеного полцейським.

Суд вважає, що висновки, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення щодо керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного спяніння зроблено на підставі неналежних доказів.

Відмова поліцейського інспектора від огляду ОСОБА_1 у закладі охорони здоровя на стан спяніння судом розцінюється як порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, не підтверджені дослідженими в суді доказами, суд визнав, що такий протокол не доводить вчинення адміністративного правопорушення і не є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

На підставі досліджених судом письмових доказів по справі, пояснення особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння не доведена у встановленому законом порядку, а тому в його діях відсутні подія і склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 статті 130 КУпАП.

Згідно з пунктом 1 ч.1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтею п.1 ч.1 статті 247, статтею 284 КУпАП суд постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 статті 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

На постанову суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Закарпатської області протягом десяти діб з моменту її проголошення через Воловецький районний суд.

Суддя Вотьканич В. А.