П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2017 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Бородій В. М., розглянувши матеріали, які надійшли з управління патрульної поліції в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого начальником відділу зовнішніх зв»язків ДП «Фільман Гмбх», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1

за ст. 124 КпАПУкраїни, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 24 жовтня 2016 року, о 14 годині 05 хвилин, ОСОБА_1, в місті Києві, по вулиці Сирецькій, 42/44, керуючи автомобілем НОМЕР_2, при виконанні обгону на дорозі, яка має чотири смуги для руху у двох напрямах, розділеною осьовою смугою 1.3, не впевнився в безпечності руху, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів. ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3 б, 14.6 ПДР України.

В судовому засіданні та у письмових поясненнях ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав та пояснив, що 24 жовтня 2016 року, о 14 годині 05 хвилин він рухався на своєму автомобілі НОМЕР_2 в м. Києві по вул. Сирецькій, зі сторони вул. Кирилівська в сторону вул. Ольжича у другій смузі не змінюючи рух, справа від нього в крайній правій смузі руху рухався автомобіль НОМЕР_3. Вказав, що під час того як він почав випереджати автомобіль MAN L 2000, останній різко вдарив його у правий бік авто, після чого виїхав в ліву смугу та зупинився за ним. При цьому автомобіль MAN L 2000, д.н.з. НОМЕР_3 будь-яких сигналів, що вказували б про намір водія цього автомобіля скерувати його в суміжну, другу смугу руху подано не було.

Згідно пояснень потерпілого ОСОБА_2, він рухався на автомобілі НОМЕР_3 зі сторони вул. Кирилівської в сторону вул. Ольжича повз роздільну смугу. Його почав обганяти автомобіль НОМЕР_2 через подвійну суцільну смугу, однак не розрахувавши свого маневру, останній здійснив з ним зіткнення.

Дослідивши в судовому засіданні пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди, протокол про адміністративне правопорушення, схему місця ДТП, пояснення свідка ОСОБА_3 та інші долучені до матеріалів справи документи, суд прийшов до висновку, що адміністративна справа підлягає закриттю за недоведеністю наявності в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина є одним з елементів суб'єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння чи бездіяльності.

При цьому, орган (посадова особа), як зазначено у ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

ОСОБА_1, як на місці ДТП, в судовому засіданні та в своїх письмових поясненнях, категорично наполягає, що він правила дорожнього руху не порушував, їхав у вибраній ним смузі руху і саме автомобіль під керуванням потерпілого ОСОБА_2. MAN L 2000, д.н.з. НОМЕР_3 здійснив з ним зіткнення, змінивши напрямок руху.

Пояснення ОСОБА_1 узгоджуються з відображеним, з його слів, місцем зіткнення автомобілів, яке відображено на схемі ДТП під номером 4 і перебуває у правій частині другої смуги руху.

Вищевказані пояснення ОСОБА_1 підтверджує свідок ОСОБА_3, яка пояснила, що вона є свідком ДТП, яка відбулася 24 жовтня 2016 року, о 14 годині 05 хвилин, в місті Києві, по вулиці Сирецькій, 42/44. В той день вона їхала на автомобілі НОМЕР_5 по вул. Сирецькій в напрямку руху вул. Кирилівська. На дорозі машин було мало. Наближаючись до тролейбусного депо, вона побачила, як по зустрічній смузі руху їдуть паралельно дві машини: вантажна з кабіною помаранчевого кольору і великим кузовом, яка їхала ближче до тротуару, та легкова - чорного кольору, яка їхала біля осьової лінії. На цих машинах ліві та праві поворотні ліхтарі не були ввімкнені. В момент, коли легковий автомобіль вже майже випередив фуру, то ця фура, перед якою його смуга руху була занятою декількома припаркованими машинами, різко вдарила легковик в правий бік. Вказала, що у дзеркало заднього виду, вона бачила, що фура, яка перед зіткненням їхала біля тротуару, вже стояла біля осьової лінії, позаду легкового автомобіля.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 лише підтверджують факт відмови підпису ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення. Інших зацікавлених осіб під час зібрання матеріалів, працівниками поліції не встановлено.

В основу прийняття рішення про винуватість ОСОБА_1, суд не може покласти лише пояснення потерпілого ОСОБА_2, оскільки вони не підтверджуються беззаперечними іншими доказами.

Характер виявлених пошкоджень на транспортних засобах, не дає можливість зробити однозначний висновок про розташування транспортних засобів в момент зіткнення.

На схемі дорожньо-транспортної пригоди не відображено будь-яких слідів, зокрема, у вигляді осипу скла, деталей, грунту, які б свідчили про місце зіткнення, що дало б можливість виявити обставини, які б спростували пояснення ОСОБА_1

Аналізуючи протокол про адміністративне правопорушення, суд звертає увагу на неконкретність пунктів правил дорожнього руху, якими підтверджується вина ОСОБА_1, а саме п. 14.6 ПДР, хоча вказаний пункт містить підпункти від «а» до «є», що не відображено у протоколі.

Так і неконкретним є пункт 2.3. б, який передбачає загальні положення щодо уважності водія під час руху, у зв'язку з цим, суд вважає, що порушення пред'явлені ОСОБА_1 є неконкретними.

Беручи до уваги, що згідно вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, суд не вбачає фактичних обставин, які б дали можливість встановити додаткові докази по даній справі, а тому не вбачає підстав для повернення матеріалів для доопрацювання.

Суд також бере до уваги, що згідно вимог ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п. 2 ст. 6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» (Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI), представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже ст. 6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу. Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно добутих доказів.

Враховуючи викладене, вважаю, що в справі про адміністративне правопорушення підлягає застосуванню положення ст. 62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. А, отже, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Беручи до уваги, відсутність достатніх доказів щодо винуватості ОСОБА_1 у ДТП, яка сталася 24 жовтня 2016 року, о 14 годині 05 хвилин, ОСОБА_1, в місті Києві, по вулиці Сирецькій, 42/44, суд прийшов до висновку, що адміністративна справа відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, у зв»язку з невстановленням у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 247, 287, 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена у випадках передбачених ст.287 КУпАП, а саме особою, щодо якої її винесено, потерпілим, а також прокурором у випадках передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, а саме у випадку нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов»язаних з обмеженням особистої свободи громадян, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Скарга подається до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва.

Суддя В.М. Бородій