АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/10/2017 Категорія: ст. 124 КУпАП
Головуючий в суді першої інстанції: Коренюк А.М.
Головуючий в апеляційній інстанції: Маліновський О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Маліновський О.А., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності -

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

захисника ОСОБА_5 та потерпілої ОСОБА_6,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 02 серпня 2016 року щодо ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 02 серпня 2016 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення за ст. 124 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) грн. 00 (нуль) коп. на користь держави.

Як зазначено у постанові, 24 червня 2016 року о 08 годині 00 хвилин ОСОБА_4, керуючи автомобілем «Сітроен», державний номерний знак НОМЕР_1, на території автостоянки по вул. О. Пчілки, 2 в м. Києві, не переконався в безпеці маневру та руху, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_2, який належить ОСОБА_6, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_4 порушив п.п. 10.1, 13.1 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі в порядку п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та такою, яка винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи, без урахування характеру вчиненого правопорушення, без встановлення всіх обставин справи, при неправильній оцінці доказів.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_4 зазначає, що в дійсності він не вчиняв ніякого наїзду і поруч з вказаним а/м Тойота не проїжджав. Тому він просив суд призначити хімічну експертизу для встановлення ідентичності фарби на а/м Тойота. Проте суддею не було проведеного всебічного і об'єктивного судового розгляду, не було задоволено його прохання про залучення експерта. Взагалі в справі немає належних, достовірних та допустимих доказів того, що саме від а/м Сітроен відбулося пошкодження на а/м Тойота. Жоден свідок не вказує на контакт, його автомобіль був припаркований набагато далі від місця вказаного наїзду. Він вказував, що пошкодження на задньому правому крилі а/м Сітроен були ще набагато раніше, ніж зазначена дата ДТП, адже він в 2014 році його придбав з такими ушкодженнями, що підтверджується поясненнями колишнього власника, охорнця і фото при оголошенні в 2015 році. При цьому, якщо а/м Тойота перебував у стані, вказаному на ДТП, то при контакті між наведеними в його автомобіля пошкодженнями заднього правого крила він повинен був проїхати за межі задньої частини а/м Тойота десь 3 метри, але за 1 метр вже був паркан. Тобто вигаданий контакт його автомобілем не міг бути спричинений взагалі. Саме хімічна експертиза повинна була встановити наявність на а/м Тойота залишків фарби від його автомобіля чи їх відсутність, але на його усне клопотання про залучення експерта суддя взагалі на відсутність в неї часу на це.

Крім того, судом не було досліджено схему від 24.06.16р., на якій не має ніякої прив'язки а/м Тойота до орієнтирів. Також суд не дослідив безпосередньо пояснення водія а/м Тойота, також суд ніяким чином не провіряв співставлення фото автомобілів. Це в свою чергу призвело до неповноти розгляду справи і до не вірних висновків про недотримання мною вимог п. 10.1, 13.1 ПДР. Також суддя не провела безпосереднього дослідження показів водія ОСОБА_6., але в постанові послалася на пояснення учасників.

Таким чином, суддя порушив вимоги ст. 245 КУпАП, неповно з'ясувавши обставини справи, що мало істотний вплив на правильність прийнятого рішення.

Ці факти дають підстави стверджувати, що суд не об'єктивно розглянув дану справу і не виконав вимоги статті 280 КУпАП щодо визначення вини особи у вчинені адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, потерпілої ОСОБА_6, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом на підставі і в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В порушення вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП суд першої інстанції не дотримався вимог щодо всебічного, повного та об'єктивного з'ясування обставин справи та вирішення її в точній відповідності із законом, належним чином не оцінив зібрані у справі докази в їх сукупності, що призвело до ухвалення у справі необґрунтованого та незаконного рішення.

Рішення суду про визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення є необґрунтованими та спростовується матеріалами справи, зокрема схемою місця ДТП, фотокартками пошкоджень транспортних засобів, розташуванням та характером цих пошкоджень, а також поясненнями ОСОБА_4 та потерпілої ОСОБА_6 при апеляційному розгляді справи.

Вказаними доказами підтверджуються і доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 про те, що він не порушував п.п. 10.1, 13.1 ПДР України та про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а тому вони є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Так, при апеляційному розгляді справи потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що винуватість саме ОСОБА_4 у пошкодженні її транспортного засобу є її припущенням, проте згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, постановою Апеляційного суду міста Києва від 12 вересня 2016 року задоволено клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 та призначено по справі судову хімічну експертизу, проте потерпіла ОСОБА_6 відмовилась від надання дозволу на проведення експертизи її транспортного засобу.

Отже, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази винуватості ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

За таких обставин апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції - скасуванню, а провадження у справі - закриттю у відповідності з п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 02 серпня 2016 року щодо ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП - скасувати.

Провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.А. Маліновський