АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Іваненко І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2017 р. м. Черкаси

Суддя Апеляційного суду Черкаської області Іваненко І. В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2; його представника ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 листопада 2016 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень та один рік позбавлення права керування транспортними засобами; стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 275 грн. 60 коп., -

в с т а н о в и в :

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 листопада 2016 року ОСОБА_2 визнаний винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у тому, що він 25.10.2016 року о 23 год. 05 хв. в м. Черкаси по вул. 30 років Перемоги, 8 керував автомобілем ВАЗ 2106 н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Драгер в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.9 а ПДР України.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 листопада 2016 року та закрити провадження в справі за відсутності в його діях складу правопорушення.

Вважає, що адміністративне стягнення, застосоване відносно нього, не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи.

Вказує, що він дійсно 25 жовтня 2016 року о 23:05 год. в м. Черкаси по вул. 30 років Перемоги, 8 керував автомобілем ВАЗ 2106 н.з. НОМЕР_2 і був зупинений працівниками поліції за те, що створив аварійну ситуацію. В протоколі про адміністративне правопорушення, який почав складати поліцейський, він написав, що згоден. При цьому, суть правопорушення зазначена не була, свідків також не було. За створення аварійної ситуації в нього було вилучено посвідчення водія.

Указує, що в порушення ч. 1 ст. 268 КУпАП не був присутнім в судовому засіданні, оскільки не отримував судової повістку, тому не мав можливості повідомити суд першої інстанції про ті обставини, які суттєво впливають на доведення його вини. Копію постанови місцевого суду отримав 10 листопада 2016 року.

Зазначає, що суд першої інстанції відступив від принципів повноти та об'єктивності судового розгляду, та порушив вимоги п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 за № 14, де зазначено, що необхідно звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. Суди повинні неухильно виконувати вимоги ст. 268 КпАП щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи це можливо лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і якщо від неї не надійшло клопотання про його відкладення. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У судовому засіданні 27 грудня 2016 року ОСОБА_2 та його представник підтримали апеляційну скаргу з мотивів, які в ній наведені. В судове засідання 12 січня 2017 року ОСОБА_2 не з'явився, тому його інтереси як апелянта представляв представник ОСОБА_4

Допитаний в судовому засіданні інспектор поліції ОСОБА_5 повідомив, що дійсно обвинувачений був зупинений поліцейський патрулем, була підозра на стан алкогольного сп'яніння; у присутності двох свідків, які були зупинені, був проведений його огляд на стан сп'яніння за допомогою пристрою «Драгер»; пристрій показав стан сп'яніння 1,19 проміле, що стало підставою для складання відповідного протоколу.

Інспектор надав у судове засідання відео з двох камер патрульних поліцейських, на якому чітко видно громадянина ОСОБА_2, проходження ним огляду на стан сп'яніння, присутність двох свідків.

Допитані в судовому засіданні 27 грудня 2016 року в суді апеляційної інстанції свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтвердили, що вони були зупинені поліцією як свідки, бачили проходження громадянином тесту на алкоголь, який виявився позитивним. Вказали, що лише не можуть точно згадати обличчя громадянина та точний час доби, коли це відбувалося.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, його представника ОСОБА_4, свідків, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, переглянувши відеофайли, перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Суддя апеляційного суду вважає, що факт керування особою транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння належно встановлений судом першої інстанції на підставі належних і допустимих доказів.

Виходячи з цього, дії обвинуваченого судом першої інстанції кваліфіковані вірно. Стосовно виду і розміру стягнення суддя апеляційного суду вбачає, що суд першої інстанції належно і обґрунтовано застосував до обвинуваченого стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами згідно з санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП в редакції Закону України від 07.07.2016 р. № 1446-VIII.

Доводи апелянта про те, що він був зупинений працівниками поліції за те, що створив аварійну ситуацію, й підписався, що згоден, в протоколі про адміністративне правопорушення, в якому не була зазначена суть правопорушення, а також були відсутні свідки, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки вони повністю спростовуються даними наданих суду відеофайлів з місця пригоди, де зі згоди водія ОСОБА_2 проводився огляд останнього на стан сп'яніння у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер 6820 ARHF-0064» в присутності двох свідків.

Дані тесту на алкоголь вказують, що ОСОБА_2 був перевірений на стан сп'яніння 25.10.2016 року о 23 год. 09 хв., й результат показав наявність 1,19 %, на якому ОСОБА_2 поставив свій підпис. Також підпис ОСОБА_2 міститься у відповідних графах протоколу про адміністративне правопорушення, що свідчить про те, що ОСОБА_2 розумів зміст протоколу та був з ним ознайомлений (а. с. 1).

Доводи апелянта про те, що він був відсутній у судовому засіданні під час ухвалення оскаржуваної постанови, суддя апеляційного суду бере до уваги, однак, враховуючи, що рішення суду першої інстанції по суті є вірним, суд не вбачає доцільності скасовувати його виключно з формальних міркувань.

При цьому суд апеляційної інстанції враховує спроби апелянта увести апеляційний суд в оману твердженнями в апеляційній скарзі про те, що він взагалі не проходив огляду на стан сп'яніння, й свідки були відсутні. Це є очевидною неправдою, враховуючи дані відеофайлів з місця зупинки водія.

Суд апеляційної інстанції вбачає, що, враховуючи особливу суспільну шкідливість вказаного правопорушення, стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 гривень та один рік позбавлення права керування транспортними засобами є законним, справедливим, необхідним і достатнім стягненням для виправлення правопорушника та запобігання вчиненню ним подібних правопорушень надалі.

Тому, враховуючи викладене вище та керуючись ст. 247, 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 листопада 2016 року відносно ОСОБА_2 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Іваненко