Справа № 362/5975/16-п Головуючий у І інстанції Лебідь-Гавенко Г.М.
Провадження № 33/780/164/17 Доповідач у 2 інстанції Авраменко
Категорія 147 13.02.2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області Авраменко М.Г.,

за участю:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києвіматеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 на постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12 січня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді адміністративного штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Цією ж постановою вирішено питання щодо процесуальних витрат.

В С Т А Н О В И В:

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12 січня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він 02 листопада 2016 року о 22 годині 10 хвилин керував транспортним засобом «Nissan» реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. К.-Основяненко, 23, у м. Василькові в Київській області, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Огляд на стан сп'яніння проводився за допомогою приладу Драгер Алкотест - 0,40 проміле у присутності свідків.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі. Вважає постанову незаконною і такою, що не відповідає нормам матеріального і процесуального права.

Апелянт зазначає, що суд допустив порушення вимог ст. 38 КУпАП і наклав стягнення після спливу двох місяців з моменту вчинення правопорушення. Вказує, що правопорушення було вчинене 02.11.2016 а постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності постановлена 12.01.2017.

Крім того, ОСОБА_2 звертає увагу суду на те, що диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає притягнення особи до відповідальності за вчинення дій, що відповідають конкретному складу адміністративного правопорушення. Однак в мотивувальній частині постанови суд першої інстанції зазначив що ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, проте в резолютивній частині постанови взагалі не конкретизував за які саме дії його визнано винним. Також, на думку скаржника, при обрані виду покарання суд не врахував пом'якшуючих обставин, а саме - майновий стан і те, що автомобіль є єдиним способом заробітку.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, який просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, скасувати постанову суду та закрити справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, приходжу до наступного.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, посадова особа при розгляді справи зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Висновок суду першої інстанції про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами, зокрема:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №303106 від 02.11.2016;

-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які вони давали під час складання протоколу і підтвердили факт огляду ОСОБА_2 на стан сп'яніння за допомогою приладу Драгер Алкотест;

- поясненнями та визнанням вини самого правопорушника, даними ним в судовому засіданні та під час апеляційного розгляду.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 проте, що судом першої інстанції було порушено строки накладання адміністративного стягнення не заслуговують на увагу, оскільки ч.2 ст.38 КУпАП передбачає, що якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення. Так, з матеріалів провадження вбачається, що правопорушення ОСОБА_2 скоїв 02.11.2016 а постанова суду була винесена 12.01.2017 тобто, тримісячний строк накладення адміністративного стягнення не закінчився, тому підстав для закриття провадження не вбачаю.

Інші доводи викладені в апеляційній скарзі, не ґрунтуються на матеріалах провадження, та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Таким чином, суд першої інстанції правильно дійшов до висновку про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та обґрунтовано обрав міру покарання відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховуючи особу правопорушника та характер вчиненого правопорушення, тому вважаю за необхідне залишити обране судом стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням викладеного, суд не знаходить підстав для зміни чи скасування постанови суду першої інстанції, як законної, обґрунтованої та вмотивованої, та залишає апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12 січня 2017 рокущодо ОСОБА_2, без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Г. Авраменко