Справа № 359/9935/16-п Головуючий у І інстанції Криворучко І. В.
Провадження № 33/780/116/17 Доповідач у 2 інстанції Данілов
Категорія 429 09.02.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 лютого 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Данілов О.М., за участю:

представника митниці: ОСОБА_1;

представника: ОСОБА_2;

особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2016 року, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, тимчасово непрацюючого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: Україна, АДРЕСА_1;

визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн., з конфіскацією вилученої валюти у розмірі 1230 доларів США, -

В С Т А Н О В И В:

15 листопада 2016 року о 18 год. 20 хв. під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Відліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль», громадянин України ОСОБА_3, який відлітав з України до ОАЕ, м. Дубаї, літаком авіакомпанії «МАУ», рейсом № PS 0373, обрав за формою проходження митного контролю проходження (проїзд) через «зелений коридор». Після перетину ним «білої лінії» було виявлено 11 844 доларів США та 4140 гривень. За протоколом вилучено 1230 доларів США, решту грошових коштів у сумі 10 614 доларів США та 4140 гривень пропущено пасажирові.

Зазначені дії, що полягають у переміщенні через митний кордон України громадянином України ОСОБА_3, який формою проходження митного контролю обрав проходження через «зелений коридор», готівки в обсязі, що підлягає обовязковому письмовому декларуванню відповідно до Постанови Правління НБУ від 27.05.2008 №148, мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2016 року, громадянина України ОСОБА_3, визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн., з конфіскацією вилученої валюти у розмірі 1230 доларів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить змінити постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2016 року та застосувати адміністративний штраф у розмірі 1700 гривень, тимчасово вилучені грошові кошти повернути ОСОБА_3.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Оцінюючи на правовій підставі докази, суддя першої інстанції виходив із того, що громадянин України ОСОБА_3 своїми діями, які полягали у проходженні митного контролю «зеленим коридором», де передбачено наявність у громадян готівки в сумі, що не перевищує 10 000 євро, або еквівалент цієї суми в іншій валюті, порушив встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, оскільки на момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації не надав, до моменту перетину ним «білої лінії» з приводу декларування до інспекторів митниці не звертався.

Загальна вимога про декларування, яка розповсюджується на будь-яку особу, що перетинає кордон держави, попереджує прихований ввіз і вивіз грошових коштів з країни і конфіскаційна міра, яку тягне недекларування грошових коштів митному органу, є частиною загальної регулятивної системи, передбаченої для боротьби з подібними правопорушеннями.

На підставі ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Суд першої інстанції врахував всі обставини справи, характер скоєного, особу правопорушника, відсутність помякшуючих обставини, прийшов до правильного висновку про те, що на правопорушника може бути накладено стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією вилученої валюти, яка являється безпосереднім предметом правопорушення, товаром, переміщення якого через митний кордон України обмежено.

Під час попереднього опитування на запитання інспектора щодо кількості валюти, яку перевозить ОСОБА_3 останній зазначив, що має при собі 5000 доларів США. Разом з тим відповідно до протоколу опитування № 0718/125120104/16 від 15.11.2016 року (а.с. 6-9), ОСОБА_4 зазначив, що грошові кошти у розмірі 5000 доларів США належать його товаришу ОСОБА_5, який слідував з ним одним напрямком, а 6 844 доларів США та 4 140 гривень належать йому особисто.

Під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_3 надав додаткові пояснення, а саме виписку по особовому рахунку відповідно до якої за 2016 рік на його особистий банківський рахунок надійшло 773 070,65 грн. Однак апеляційний суд критично відноситься до наданих пояснень, оскільки ОСОБА_3 тимчасово непрацюючий, жодної довідки з попереднього місця роботи не надав.

Відповідно до вищевикладеного слід зазначити, що жодних доходів, які б підтверджували природу та законність походження валютних коштів, які переміщувались правопорушником у матеріалах справи відсутні, цільове призначення вилученої по справі валюти судом не встановлено при вивезенні за межі державного кордону України.

Окрім того слід зазначити, що правопорушник перетинає митний кордон України декілька разів на рік, що підтверджується копією закордонного паспорта (а.с. 17-18), а тому митні правила України ОСОБА_3 відомі.

Вина правопорушника стверджується, зокрема протоколом про порушення митних правил від № 0718/125120104/16 від 15.11.2016 (а.с.2-5), який складено на місці виявлення правопорушення відповідно до норм чинного законодавства України та засвідчено підписом ОСОБА_3 щодо відсутності зауважень до змісту вищезазначеного процесуального документу, протоколом опитування від 15.11.2016 (а.с.6-9), даними доповідних записок (а.с.10-11).

Апеляційним судом не встановлено підстав для застосування положень ст.1 Протоколу №1 до Європейської Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод", оскільки, в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про виключні обставини справи, а також про покладання на громадянина України ОСОБА_3 "індивідуального надмірного тягаря", або про те, що конфіскація вилучених у нього коштів, ставить під загрозу його гідне людське існування.

При розгляді апеляційної скарги пом`якшуючих та виключних обставин відповідальності особи відповідно до вимог ст.ст. 33, 247 КУпАП, апеляційним судом не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 471 МК України валютні кошти у розмірі 1 230 доларів США є предметом порушення митних правил та підлягають конфіскації в дохід держави.

Оцінивши докази в їх сукупності, приймаючи до уваги вищевказані обставини та дані, на які послався суд при визначенні стягнення для громадянина України ОСОБА_3, апеляційний суд вважає за можливе погодитись з постановою суду першої інстанції.

Доводи, які зазначені в апеляційній скарзі ОСОБА_3, апеляційний суд вважає такими, що не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та законність прийнятої постанови.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2016 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДЯ