Справа № 472/1017/16-п 15.02.2017 15.02.2017 15.02.2017
Номер провадження: 33/784/72/17
Провадження: № 33/784/72/17 Суддя суду першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 130 ч. 1 КУпАП Суддя апеляційного суду: Маркова Т.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2017 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

судді Маркової Т.О.

за участю секретаря Клімової Л.В.

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Веселинівського районного суду Миколаївської області від 11 січня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючий, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_4, фактично проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. в дохід держави; постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 320 грн. 00 коп. в дохід держави,

в с т а н о в и в :

В постанові суду першої інстанції вказано, що 04 листопада 2016 року о 20 год. 00 хв. інспектором СРПП № 2 Веселинівського ВП ГУНП в Миколаївській області ст. сержантом поліції ОСОБА_3 в с. Варюшине по вул. Світанкова біля буд. № 1 зупинено мопед «Honda» без державного номерного знака під керуванням ОСОБА_2, який мав ознаки алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота). Інспектором поліції було запропоновано водію ОСОБА_2 пройти огляд на стан спяніння. Від проходження огляду ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову скасувати та закрити провадження у справі.

Апелянт зазначає, що в постанові суду його пояснення викладено в недостовірній формі, оскільки в суді першої інстанції він пояснював, що не перебував в стані алкогольного спяніння, відмовився проїхати до медичного закладу, проте наполягав на проходженні огляду на місці зупинки з використанням спеціальних засобів, на що йому було відмовлено інспектором поліції.

Вказує, що достовірність саме таких пояснень можуть підтвердити свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Апелянт стверджує, що заявляв в суді першої інстанції клопотання про допит ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, проте суд проігнорував клопотання, чим порушив ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного та обєктивного розгляду.

Зазначає, що протокол складено з порушенням вимог ст. 265 КУпАП та п. 3.11, 3.12 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 04.10.2013 року № 950. На думку апелянта порушення є суттєвими, що свідчить про недійсність протоколу та недопустимість цього документа в якості доказу по справі.

Стверджує, що інспектор поліції не пропонував пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу, чим порушив вимоги ст. 266 КУпАП, п. 2, 3, 6, 8 Постанови КМУ «Про затвердження порядку направлення водіїв для проведення огляду…» від 17.12.2008 року № 1103 та п. 1.7. Інструкції «Про виявлення у водії ознак алкогольного та іншого спяніння…», затвердженої наказом від 09.09.2009 року № 400/666.

На думку апелянта всі вказані ним порушення вимог діючого законодавства свідчать про недоведеність вини та відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних обставин.

Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом; орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 вказаних вимог закону не дотримався, не зясував всі обставини справи, що призвело до безпідставного притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським на місці зупинки транспортного засобу. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан спяніння на місці зупинки або в разі його незгоди з результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Такий порядок передбачений також і Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 10 листопада 2015 р.

за № 1408/27853.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_2, наданих ним в апеляційному суді, він відмовився їхати до медичного закладу, проте не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння взагалі, просив інспекторів поліції провести огляд безпосередньо на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Алкотестер Драгер». Однак, на місці зупинки огляд не був проведений, що підтвердив допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8.

В матеріалах справи немає жодних даних щодо того, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або був незгоден з результатами огляду, проведеного поліцейським, і при цьому відмовився їхати до медичного закладу, в матеріалах справи не наведено.

За таких обставин, прийняте судом рішення про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення є помилковим і таким, що не відповідає доказам по справі.

Враховуючи викладене, постанова Веселинівського районного суду не може залишатися в силі та підлягає скасуванню з закриттям провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, оскільки ОСОБА_2 не було надано можливості пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу, а тому неможливо стверджувати, що дії ОСОБА_2 утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги невідповідність описової частини постанови суду першої інстанції даним, зафіксованим в протоколі, що відображають суть вчиненого правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, рішення суду про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є незаконним, постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Веселинівського районного суду Миколаївської області від 11 січня 2017 року відносно ОСОБА_2 скасувати.

Провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суддя Апеляційного суду

Миколаївської області ОСОБА_9