Справа № 305/1996/16-п
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Мишинчук Н. С., розглянувши справу за апеляційним поданням прокурора Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_1 на постанову Рахівського районного суду Закарпатської області від 30 грудня 2016 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2/а, Рахівського району Закарпатської області, громадянина України, українця, землевпорядника Видричанської сільської ради, депутата Видричанської сільської ради, не судимого,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, а провадження в справі закрито на підставі ст. 22 КУпАП з оголошенням усного зауваження.

На дану постанову суду надійшло апеляційне подання прокурора, в якому він просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, та накласти стягнення в межах санкцій вказаних статей.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що наведені в постанові суду доводи про малозначність вчиненого ОСОБА_2 діяння є безпідставними і не відповідають визначеним законодавством у сфері запобігання та протидії корупції вимогам. Окрім цього, судом в постанові не наведено жодних ознак малозначності правопорушення, а відтак невірно застосовано положення ст. 22 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційного подання, суд вважає, що воно підлягає поверненню прокурору, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 287 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена у порядку, визначеному КУпАП.

Даний порядок встановлений ч. 2 ст. 294 КУпАП (в редакції Закону № 1697-VII від 14.10.2014 року), яка є спеціальною нормою і згідно з якою, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Наведений перелік осіб, яким надано право на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення є вичерпним та розширювальному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до ч. 5 ст. 7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, повязаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Як вбачається з постанови суду щодо ОСОБА_2, судом не застосовувались заходи примусового характеру, повязаного з обмеженням його особистої свободи.

Беручи до уваги, що прокурор за чинним на даний час законодавством не входить в коло осіб, які мають право оскаржувати рішення судді у справі про адміністративне правопорушення, а підстав, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, не встановлено, тому апеляційне подання не підлягає розгляду.

Керуючись ч. 5 ст.7, ст. ст. 287, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційне подання прокурора Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_1 на постанову Рахівського районного суду Закарпатської області від 30 грудня 2016 року щодо ОСОБА_2 - повернути особі, яка його подала.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя