Справа №: 297/2821/16-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого Гал Л. Л., при секретарі Адамчо К.С., з участю особи щодо якої розглядається справа про адміністративне правопорушення ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, що надійшли із взводу (з обслуговування доріг державного значення) ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, неодруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, непрацюючого, раніше не судимого,

за ст. 130 ч. 1 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 30 жовтня 2016 року о 07 годині, в м. Берегове, по вул. Мукачівській, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Мерседес», реєстраційний номер «ВК 2712 АВ», з явними ознаками алкогольного спяніння, (різкий запах алкоголю із ротової порожнини, нестійка хода, тремтіння рук). Від проходження на стан алкогольного спяніння в медичному закладі та продуття алкотестеру «Драгер» відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Зявившись в суд ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що приблизно 30.10.2016 року, ранком приблизно о 5 годині він їхав в м. Берегове та по вул. Мукачівській його зупинили працівники поліції. Він надав їм документи для огляду та вони звинуватили його в тому, що він знаходиться в стані алкогольного спяніння. Поліцейським він пояснював, що спиртні напої взагалі не вживає вже три роки, оскільки має проблеми зі здоровям, через які алкоголь йому протипоказаний. Працівники поліції не пропонували йому продути алкотестер та він не заперечував їхати в лікарню на медичний огляд, проте вони не пропонували цього. Автомобіль від нього вилучили, документи забрали, зокрема посвідчення водія. Того ранку з ним був його родич ОСОБА_2 та він був свідком вказаних подій. Щодо свідків, які зазначені у протоколі, ОСОБА_2, пояснив, що вказаних осіб там взагалі не було. Через два дні він дізнався, що його автомобіль знаходиться на посту ДАІ в м. Мукачево, куди він і поїхав. Там йому повернули автомобіль, та дали йому підписати вже заповнений протокол про адміністративне правопорушення. З протоколом він не був згідний, пояснення відмовився писати, про що і підписався у протоколі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що того ранку, коли ОСОБА_1 зупинили працівники поліції він був разом із ним, як пасажир. Поліцейські звинуватили ОСОБА_1 в тому, що він вживав алкоголь, оскільки в салоні автомобіля був відчутний запах алкоголю, але причиною цього було те, що попередньо він, ОСОБА_3, вживав спиртне. Вони пояснювали працівникам поліції, що запах алкоголю відчутний від нього, ОСОБА_3, пропонували пройти медичний огляд, проте їх не слухали. Протокол на місці не складався, жодних свідків там також не було, тільки вони двоє і двоє поліцейських.

Заслухав пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності та перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення випливає, що ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного спяніння, (різкий запах алкоголю із ротової порожнини, нестійка хода, тремтіння рук), проте від проходження на стан алкогольного спяніння в медичному закладі та продуття алкотестеру «Драгер» відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Згідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

Судом викликався в судове засідання інспектор ДПС ОСОБА_4, який складав протокол про адміністративне правопорушення, а також свідки зазначені в ньому, для дачі пояснень з метою перевірки судом обґрунтованості протоколу та правдивості викладених в ньому обставин.

Однак, інспектор ДПС ОСОБА_4, а також свідки до суду не зявилися.

З пояснень ОСОБА_1 та показів свідка ОСОБА_3 вбачається, що вони пояснювали працівникам поліції, що ОСОБА_1 спиртні напої не вживав, ОСОБА_1 сам пропонували їхати в медичний заклад з метою огляду на стан спяніння, алкотестер продувати йому не пропонували.

Крім того, згідно наданої довідки ОСОБА_1 вбачається, що він знаходиться на «Д» обліку з діагнозом: виразкова хвороба 12-палої кишки, хронічний гастродуоденіт, хронічний некалькульозний холецистит.

Також, як вказує ОСОБА_1 на місці його зупинки протокол не складався, свідків, зазначених у протоколі не було.

Протилежне в суді доведено не було.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ним не були порушені п. 2.5 ПДР, оскільки по причині неповноти протоколу про адміністративне правопорушення, наявності суперечностей обставин викладених у ньому та обставин, які пояснив ОСОБА_1, а також відсутності пояснень інспектора, який складав протокол, свідків зазначених у протоколі, вина ОСОБА_1 не доведена. При цьому, суд не бере на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, оскільки це суперечить принципу рівності сторін і вимог змагального процесу.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia») суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке по суті, судом підтримуюється).

На підставі наведеного, адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП слід закрити згідно п. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 283, п. 3 ст. 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у звязку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Посвідчення водія серії ІВА №190088 від 2005 року повернути ОСОБА_1.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови через цей суд до апеляційного суду Закарпатської області.

Суддя Гал Л. Л.