АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/15/17 Справа № 703/3921/16-п Головуючий по 1 інстанції Калашник В. П.
Категорія:ст. 124 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2017 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Биба Ю.В., за участю особи щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 та його захисника Примака В.А., ОСОБА_5 та його захисників - адвокатів Яцишина І.В. Дзюмана С.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Смілянського міськрайонного суду Черкаської області за апеляційною скаргою захисника Яцишина І.В. в інтересах ОСОБА_5, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 16 листопада 2016 року провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

закрито за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 23.10.2016 серія АП2 № 209612, 23 жовтня 2016 року близько 12 год. 50 хв. ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Шевроле Авео» р.н. НОМЕР_4 на автомобільній дорозі Київ-Чоп 300км+123м, перед перестроюванням не надав перевагу в русі автомобілю «Мерседес» р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку мав намір перестроїтись ОСОБА_3, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги п.п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Суд закрив провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, мотивуючи тим, що матеріали адміністративної справи не містять беззаперечних доказів того, що ДТП сталося з вини ОСОБА_3, коли він здійснював маневр перестроювання автомобіля на іншу смугу руху, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Яцишин І.В. в інтересах потерпілого ОСОБА_5 порушує питання про скасування постанови судді районного суду через неповноту з'ясування обставин, що мають значення для справи, визнання доведеними не встановленні обставини справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Стверджує, що судом першої інстанції в ході судового розгляду грубо порушено норми права, зокрема не запрошено та не опитано усіх учасників вказаної ДТП, що призвело до неправильного встановлення її обставин і обґрунтованість прийнятого по справі рішення виключно показаннями особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_3

Апелянт зазначає, що винуватцем ДТП був ОСОБА_3, що підтверджується висновком експерта № 227 від 22.11.2016, на виконання заяви ОСОБА_5, про те, що дії водія автомобіля «Шевроле Авео» не відповідали вимогам п.п. 10.1, 10.3 ПДР України та знаходяться в причинному зв'язку з настанням ДТП.

Крім того, апелянт вказує на необґрунтованість, невмотивованість постанови суду першої інстанції та її невідповідність вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП.

З урахуванням наведеного, захисник просить винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

На апеляційну скаргу захисника Яцишина І.В. ОСОБА_3 подано заперечення, в яких він просить постанову суду першої інстанції залишити в силі як законну та обґрунтовану, а апеляційні вимоги захисника - без змін, визнавши їх такими, що не узгоджуються з матеріалами адміністративної справи. Стверджує, що складений щодо нього протокол про адміністративне правопорушення за своїм змістом не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому не зазначено свідків даної ДТП, що унеможливлює прийняття на основі нього законного та обґрунтованого судового рішення. Крім того, схема ДТП містить невідповідності з фактичними обставинами справи, зокрема в місці пригоди, де вказане лише місце зіткнення автомобіля «Мерседес» з автобусом «ЗИЛ А-75». Зазначає, що висновок експерта, на який посилається апелянт, не може бути визнаний належним та допустимим доказом в справі, оскільки він не відповідає вимогам ст. 273 КУпАП та виконаний в позасудовому порядку на підстави лише вихідних даних, наданих ОСОБА_5

Крім того, звертає увагу, що ОСОБА_5 не має процесуального статусу потерпілого, а тому не може оскаржувати постанову суду першої інстанції щодо ОСОБА_3 в апеляційному порядку.

Заслухавши думку ОСОБА_5 та його захисників - адвокатів Яцишина І.В., Дзюмана С.М. про задоволення апеляційних вимог останнього в повному обсязі, міркування особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3 та його захисника - адвоката Примака В.А. про законність постанови суду першої інстанції та відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, поданої в інтересах ОСОБА_5, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали адміністративної справи, вважаю, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 7, ст.ст. 245, 280 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суддя зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу про адміністративне правопорушення в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх районним судом.

По суті, висновки суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідають встановленим фактичним обставинам справи і підтверджуються дослідженими як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанцій доказами.

При розгляді справи і постановленні рішення, суддя місцевого суду дослідив дані протоколу, схеми місця ДТП, письмові пояснення надані учасниками ДТП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Вказані докази, з огляду на апеляційні вимоги про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, повторно досліджені в ході апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення.

Зокрема, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 23.10.2016 серія АП2 № 209612, 23 жовтня 2016 року близько 12 год. 50 хв. ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Шевроле Авео» р.н. НОМЕР_4 на автомобільній дорозі Київ-Чоп 300км+123м, порушуючи вимоги п.п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху, перед перестроюванням не надав перевагу в русі автомобілю «Мерседес» р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку мав намір перестроїтись ОСОБА_3, що призвело до пошкодження транспортних засобів, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Дані ДТП відображені в схемі місця події, складеної до протоколу про адміністративне правопорушення інспектором роти № 2 батальйону УПП м. Рівне ДПП лейтенантом поліції Лулащяком С.Ю., зі змістом якої ознайомлені, в тому числі водії ОСОБА_3 та ОСОБА_5.

Крім того, 23.10.2016 протокол про адміністративне правопорушення серія АП2 № 209611 також складений і щодо ОСОБА_5, згідно якого останнім, в ході руху транспортним засобом, порушено вимоги п.п. 12.1, 12.3 та 2.3б) ПДР України, що призвело до зіткнення з автомобілем «Шевроле Авео» р.н. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_3

Згідно пояснень ОСОБА_5, 23.10.2016 він керував автомобілем «Мерседес» і рухався в напрямку м. Рівне з м. Житомир. Біля с. Горбаків водій автомобіля «Шевроле» не переконавшись щодо безпечності перестроювання у ліву смугу, скоїв перешкоду для руху його автомобіля, у зв'язку з чим, для уникнення ДТП, він був змушений гальмувати та, уникаючи зіткнення з даним автомобілем, зіткнувся заднім лівим крилом з маршруткою «ЗИЛ» р.н. НОМЕР_3.

Відповідно до пояснень ОСОБА_10, 23.10.2016 він керував автобусом «ЗІЛ-А75» р.н. НОМЕР_3 по трасі Київ - Чоп в напрямку м. Рівне і, не доїжджаючи с. Горбанівка, на 300 км, рухаючись по правій полосі руху, відчув удар в задню частину автомобіля, що здійснив автомобіль «Мерседес».

За змістом актів огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 23.10.2016, ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_10 не перебували в стані алкогольного сп'яніння.

З огляду на обставини, встановлені судом першої інстанції і перевірені судом апеляційної інстанції та докази, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення від 23.10.2016 серія АП2 № 209612, які беззаперечно не засвідчують той факт, що порушення ПДР України ОСОБА_3, як про це зазначено в протоколі, стало наслідком ДТП, у судді місцевого суду були всі підстави для закриття провадження на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях останнього складу правопорушення, передбаченого с. 124 КУпАП.

Крім того, висновки суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджуються висновком судової автотехнічної експертизи, яка була призначена постановою апеляційного суду від 13.12.2016 за клопотанням захисника Примака В.А. в інтересах ОСОБА_3.

Так, як вбачається з висновку експерта за результатами проведення судової автотехнічної експертизи від 06.04.2017 № 1173/16-23, 375/17-23, у дорожній обстановці, що склалася, водій автомобіля «Мерседес» р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_5 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 13.1, 13.3 ПДР України, а в діях водія автомобіля «Шевроле Авео» р.н. НОМЕР_4 ОСОБА_3 невідповідностей вимогам ПДР не вбачається. Показання водія автомобіля «Мерседес» р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_5, в частині вказаної ним відстані 10…12м, є технічно необґрунтованими, а покази водія автомобіля «Шевроле Авео» р.н. НОМЕР_4 ОСОБА_3 про механізм ДТП, в частині, що його автомобіль безпосередньо перед зіткненням не перестроювався з правої на ліву смугу руху, не мають суперечностей технічного характеру.

Відстань у повздовжньому напрямку, на якій технічно можливо було б змістити автомобіль«Шевроле Авео» р.н. НОМЕР_4 з правої смуги руху на ліву, на відстань 3,7 м, без втрати попередньої стійкості автомобіля, складає приблизно 34…36м.

Питання про те, «чи мав технічну можливість водій ОСОБА_5 уникнути зіткнення з моменту виявлення ним перешкоди для руху за 10-12м, із врахуванням різниці в швидкостях руху даних автомобілів 10км/год», не досліджувалось у зв'язку з технічною необґрунтованістю показів водія ОСОБА_5 стосовно вказаної ним відстані 10…12м.

Із технічної точки зору, дії водія автомобіля «Мерседес» р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_5 не відповідали вимогам п.п. 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, що знаходились у причинному зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою.

З огляду на окреслені висновки експертизи саме порушення водієм автомобіля «Мерседес» р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_5 вимог ПДР України знаходиться у причинному зв'язку з виникненням ДТП, а тому апеляційна інстанція погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Посилання апелянтом, як на підставу притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, на висновок експерта від 22.11.2016 № 227 за результатами автотехнічного дослідження, наданий на виконання заяви ОСОБА_5 експертом-автотехніком ОСОБА_11, судом апеляційної інстанції не приймаються до уваги, оскільки вказане експертне дослідження проведено по вихідним даним наданим ОСОБА_5 та на підставі копій наданих ним матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо останнього.

Оскільки інший учасник ДТП - ОСОБА_5 або його представник не приймав участі в розгляді справи судом першої інстанції і був позбавлений можливості висловити свою позицію щодо складеного відносно ОСОБА_3 протоколу про адміністративне правопорушення, то, з метою вжиття всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, апеляційним судом він залучений до безпосередньої участі в апеляційному розгляді, на виконання вимог ст. 294 КУпАП, з наданням можливості надання пояснення по суті складеного щодо ОСОБА_3 протоколу про адміністративне правопорушення та доказів на підтвердження заявлених вимог.

Проте, не зважуючи на формальний підхід до розгляду вказаної справи судом першої інстанції, на що мається обґрунтоване посилання в апеляційній скарзі поданої в інтересах ОСОБА_5, після усунення вказаних недоліків в ході апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення та повторного дослідження доказів, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, апеляційним судом не встановлено підстав для скасування постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 16.11.2016 щодо ОСОБА_3, а тому апеляційні вимоги ОСОБА_5 до задоволення не належать.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 16 листопада 2016 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 закрито за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Яцишина І.В. в інтересах ОСОБА_5 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Биба