ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 370/1410/17

"23" серпня 2017 р. суддя Макарівського районного суду Київської області Мазка Н.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

До суду 05 липня 2017 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БР №041335 від 11 червня 2017 року, в якому вказано, що 11 червня 2017 року о 04 годині 00 хвилин в селі Бишів Макарівського району Київської області по вулиці Київська, водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №041335 вбачається, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення 11 червня 2017 року.

У суді представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 зазначив, що вина в інкримінованому ОСОБА_1 адміністративному правопорушенні відсутня, зазначивши при цьому, що обставини, які вказані у протоколі не відповідають дійсності, є безпідставними та необґрунтовані тими доказами, які містяться в справі про адміністративне правопорушення та просив закрити провадження по справі у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Під час оформлення протоколу, ОСОБА_1 не відмовлявся проходити огляд на стан спяніння, а навпаки, правомірно просив інспектора показати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, на що останній вказаного свідоцтва для огляду не надав, відомості про що також не занесені до протоколу.

Встановлено, що в адміністративному протоколі інспектором поліції зазначено про те, що ОСОБА_1 11 червня 2017 року о 04:00 у селі Бишів, по вулиці Київська, керував автомобілем НОМЕР_2 в стані (як в протоколі) з ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, від проходження освідування в установленому законом порядку відмовився, у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно рішенню Конституційного суду України від 22 грудня 2010 року по справі №1-34/2010, діє принцип обовязковості доведення вини та презумпція невинуватості.

В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 керував автомобілем УАЗ в стані з ознаками алкогольного спяніння, при цьому зазначено, що ознакою був лише запах алкоголю з ротової порожнини.

Відповідно до п.3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 №1452/735, ознаками алкогольного спяніння є:

1.Запах алкоголю з порожнини рота;

2.Порушення координації рухів;

3.Порушення мови;

4.Виражене тремтіння пальців рук;

5.Різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

6.Поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 6 Інструкції, огляд на стан спяніння проводиться:

1.Поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням

спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

2.Лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 7 Інструкції передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Частина перша ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Без проведення експертизи встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного спяніння, при цьому зазначена лише ознака - запах алкоголю з порожнини рота. Встановлено, що ОСОБА_1 перебував не у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, а перебував саме у стані алкогольного спяніння, і, таким чином, наперед встановлений стан особи та її винуватість у порушенні п.2.5. Правил дорожнього руху.

Крім цього, у Протоколі зазначено, що ОСОБА_1 «з протоколом не згоден», проте інших відомостей, таких як пояснення, від ОСОБА_1 відібрано не було.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №041335 від 11 червня 2017 року, інспектором поліції допущено порушення при його оформленні.

У Протоколі не зазначено та не зафіксовано того, що інспектором поліції пропонувалось проведення огляду на стан спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а лише зазначено, що ОСОБА_1 відмовився «від проходження освідування в установленому законом порядку».

Технічні засоби дозволені до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, що використовуються уповноваженими особами при перевірці повинні мати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Без наявності у поліцейського таких документів огляд не проводиться, або результати огляд) можна визнати недійсними.

Крім цього, не було надано другого екземпляру протоколу ОСОБА_1, а відомості про вручення згідно ч.2 ст.254 КУпАП копії протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного суду України N6 від 24.06.1988 «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» встановлено, що розглядаючи відповідно до ст.293 КпАП скаргу або протест на постанову у справі про адміністративне правопорушення, суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом'якшуючі обставини, майновий стан винного. У разі скасування постанови і закриття провадження у справі з підстав, зазначених у ст.247 КпАП, повернення стягнутих грошових

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення особи, в тому числі і щодо адміністративного правопорушення, не можу ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, провадження по справі підлягає закриттю у звязку з відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись вимогами п.1 ст.247 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови через Макарівський районний суд Київської області.

Суддя