Справа № 383/1095/16-п
Провадження №3/383/71/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2017 року суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області Бондаренко В.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Бобринецького ВП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ст.185 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №217477 від 08.12.2016 року слідує, що 07.12.2016 року близько 15 год. 30 хв. ОСОБА_1 в приміщенні Бобринецького районного суду, перебуваючи в пяному вигляді, здійснив злісну непокору працівникам поліції, а саме виражався нецензурною лайкою, чим вчинив правопорушення, передбачене статтею 185 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП не визнав, пояснивши, що злісної непокори з його боку відносно працівників поліції не було. Працівники поліції, зокрема ОСОБА_2 та ОСОБА_3 07.12.2016 року доставили його до Бобринецького районного суду для розгляду адміністративного протоколу, складеного відносно нього за злісну непокору працівникам поліції, яка відбулась цього ж числа о 13 год. 30 хв. В суді він отримав повістку на розгляд даного протоколу 08.12.2016 року, після чого його витягли з прийомної, де він отримував повістку і почали бити працівники поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по голові та інших частинах тіл, при цьому опору він не чинив. З приводу отриманих тілесних ушкоджень він звернувся до травматологічного відділення Бобринецької ЦРЛ, де був обстежений лікарем, на підтвердження чого надав довідку.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зі змісту даної правової норми вбачається, що особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності тільки у разі вчинення дії чи бездіяльності, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 256 КУпАП визначені вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, а саме в ньому зазначається: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам ст. 256 КУпАП. Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам вищезазначеної норми КУпАП тягне за собою визнання його недійсним і в такому разі справа про адміністративне правопорушення має бути закрита.

Згідно диспозиції ст. 185 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі вчинення злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Як встановлено в абзаці другому пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 26.06.1992року "Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров'я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів", злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов'язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Таке саме тлумачення використав Конституційний Суд України в рішенні у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 263 Кодексу України про адміністративні правопорушення та пункту 5 частини першої статті 11 Закону України "Про міліцію" (справа про строки адміністративного затримання) від 11 жовтня 2011 року № 1-28/2011 року, в якому також розкрито зміст «простої» непокори що означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги.

Таким чином, із аналізу вказаних нормативно-правових актів слідує, що обовязковими ознаками, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов'язків.

Із формулювання суті адміністративного правопорушення, яка наведена у зазначеному протоколі не вбачається того факту, що ОСОБА_1 вчинив саме злісну непокору працівника поліції про зупинку, так як не зазначено яка саме вимога працівника поліції ним не була виконана, зокрема чи була вона наполегливою, неодноразово повтореною законною вимогою.

В порушення вищевказаних норм закону в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 повно та всебічно не зазначено суть правопорушення та в чому воно полягає, не зазначено розпорядження або вимога поліцейського, якій ОСОБА_1 не підкорився, суть цієї вимоги, кількість вказаних вимог (розпоряджень), та обставини, за яких її було висунуто, зокрема чи була вона наполегливою, неодноразово повтореною законною вимогою, що позбавляє суд можливості здійснити їх оцінку в тому числі на предмет законності. За вказаних обставин слід вважати, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. Разом з тим, суд не може вийти за межі встановлені протоколом про адміністративне правопорушення.

Також, не підтверджується доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП належними, допустимими та достовірними доказами, які були надані суду.

Положеннями ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

До матеріалів справи додані копія письмових пояснень ОСОБА_4 зі змісту яких вбачається, що 07.12.2016 року під час перебування в приміщенні Бобринецького районного суду ОСОБА_1, який перебував у нетверезому стані, неодноразово ображав працівників поліції нецензурними словами, на що ті спокійно та ввічливо прохали його припинити порушувати громадських порядок у приміщенні суду. Надалі ОСОБА_1 був запрошений до кабінету №3 суду для вчинення процесуальних дій, після їх закінчення працівники поліції ввічливо попросили ОСОБА_1 залишити приміщення на що він відмовився та надалі порушував громадський порядок своїми голосними та нецензурними виразами. Працівникам поліції для припинення порушення правопорядку та випровадження ОСОБА_1 з приміщення суду довелося взяти останнього за руки на що він різко відреагував та почав опиратися, в ході чого накинувся на одного з працівників поліції, схопивши його за шарф, після чого впали на підлогу та ОСОБА_1 вдарився головою об підлогу зі своєї вини та наніс собі пошкодження не з вини працівника поліції (а.с.4).

Згідно копії письмових пояснень ОСОБА_5 від 08.12.2016 року, 07.12.2016 року ОСОБА_1 перебував в приміщені Бобринецького районного суду Кіровоградської області в нетверезому стані та ображав грубою нецензурною лайкою працівників поліції (а.с.34).

Однак, вказані пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не можуть слугувати в якості доказу, оскільки останні не вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення як свідки.

Згідно письмових пояснень інспектора поліції Бобринецького ВП ОСОБА_3 встановлено, що 07.12.2016 року він спільно з ОСОБА_2 здійснював доставлення ОСОБА_1 до Бобринецького районного суду. Під час очікування розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вів себе агресивно, виражався в його бік та ОСОБА_2 грубою нецензурною лайкою, перебуваючи при цьому в стані алкогольного спяніння (а.с.5).

Як вбачається з рапортів інспектора Бобринецького ВП ГУНП ОСОБА_3 та оперуповноваженого СКР Бобринецького ВП ОСОБА_2, 07.12.2016 року близько 15 год. 30 хв. ОСОБА_1 перебуваючи в пяному вигляді в приміщенні Бобринецького районного суду Кіровоградської області здійснив злісну непокору законним вимогам працівників поліції, а саме виражався грубою нецензурною лайкою, без дозволу заходив у службові кабінети суду, на вимоги припинити правопорушення не реагував, хватав працівників поліції за верхній одяг (а.с.8,9).

Пояснення інспектора Яриша С.В., яким складено вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення та його рапорт, а також рапорт ОСОБА_2 також судом до уваги не приймаються, оскільки є зацікавленими в результатах розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Інші докази у матеріалах адміністративного провадження відсутні. Таким чином констатую, що межі та повноваження розгляду вичерпано, відтак рішення приймається на підставі наявних обставин, які у своїй сукупності переконливо свідчать, про відсутність у діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, складу вказаного адміністративного правопорушення, адже в матеріалах справи відсутні достатні докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Європейський суд з прав людини в пункті 32, справи «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обовязкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи. Санкція ст. 185 КУпАП передбачає можливість застосування адміністративного арешту. Таким чином, відсутність захисника при отриманні письмових пояснень і оформленні протоколу про адміністративне правопорушення суперечить інтересам особи на захист, щодо якої предявлено обвинувачення, відтак відібрані письмові пояснення особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом.

Крім того, згідно ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення. 08.12.2016 року був складений протокол про адміністративне правопорушення, а 22 лютого 2017 року до канцелярії Бобринецького районного суду Кіровоградської області надійшли матеріали адміністративного провадження, що виключає можливість накладення адміністративного стягнення. Постановами Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 19 грудня 2016 року, 30 грудня 2016 року 07 лютого 2017 року вказані матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 направлялись на доопрацювання з вищевказаних підстав, однак недоліки матеріалами адміністративної справи не усунуті.

Враховуючи вищевикладене, в даному випадку суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.173-2, ст.247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати не винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого за ст.185 КУпАП у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а провадження по справі № 383/1095/16-п закрити.

Постанова може бути оскаржена через Бобринецький районний суд Кіровоградської області до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.В. Бондаренко