Апеляційний суд Житомирської області
Справа №274/4750/16-п Головуючий у 1-й інст. Хавронюк О. Л.
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП Доповідач Євстаф'єва Т. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2017 року Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Житомирської області Євстафєва Т.А., при секретарі Скородинській Г.В., за участю правопорушника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 9 листопада 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, -

встановила:

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним за ст.130 ч.1 КУпАП і призначено стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що становить 10200 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 275,60 грн.

Згідно постанови суду ОСОБА_2 20 серпня 2016 року о 8-40 год. в м. Бердичеві по вул. Молодогвардійській, 4 керував автомобілем ВАЗ 21099, державний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому порядку відмовився в присутності двох свідків, порушивши п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ст.130 ч.1 КУпАП.

В апеляційній скарзі скаржник ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду, а провадження в справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування пропущеного строку на апеляційне оскарження ОСОБА_2 стверджує, що повістку в суд не отримував, справу розглянуто у його відсутність, про наявність постанови від 09.11.2016 року дізнався лише 25.11.2016 року коли особисто звернувся до суду.

В обґрунтування апеляції скаржник зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки в день керування транспортним засобом не вживав алкоголю, працівниками поліції не роз'яснювалось право проходження медичного огляду в медичному закладі. Свідків, записаних в протоколі, на місці події не було.

Вказує, що судом не дотримано положень ст.33 КУпАП.

Також зазначає, що суд першої інстанції розглянув справу у його відсутності, чим порушив його права, передбачені ст.268 КУпАП. У зв'язку з цим, йому не було надано можливості подати суду докази в спростування його винуватості у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення правопорушника ОСОБА_2, який підтримав апеляцію, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом, який правомочний розглядати скаргу.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, судовий розгляд адміністративної справи відбувся без участі ОСОБА_2 В матеріалах справи також відсутні підтверджуючі дані, що останній вчасно отримав копію постанови для її оскарження в передбачені ст.289 КУпАП строки. Натомість наявна розписка останнього про отримання копії спірної постанови 25.11.2016 року(а.с.20).

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження пропустив з поважних причин та поновлює його.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційним судом встановлено, що вина ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, в якому відсутнє мотивоване заперечення ОСОБА_2 щодо скоєння ним вищезазначеного правопорушення, а також поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 та поясненнями допитаного в апеляційному суді інспектора поліції Житніка Д.В.

Відповідно до положень п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суди повинні неухильно виконувати вимоги ст.268 КУпАП щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи це можливо у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і якщо від неї не надійшло клопотання про його відкладення.

Однак, як видно з матеріалів адміністративної справи, суд першої інстанції розглянув справу щодо ОСОБА_2 у його відсутність, за відсутності даних про його повідомлення про час слухання адміністративної справи щодо нього, чим порушив вимоги ст.268 КУпАП та його право на захист.

З цих підстав оскаржувана постанова суду першої інстанції є незаконною та підлягає скасуванню.

Разом з тим, незважаючи на те, що апеляційним судом в діях ОСОБА_2 встановлено наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, але у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП, протягом яких може бути накладено адміністративне стягнення, то апеляційний суд не може притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Тому, відповідно до п.7 ст.247 КУпАП, провадження в справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.289, 294, 247 п.7 КУпАП апеляційний суд, -

постановив:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 9 листопада 2016 року щодо ОСОБА_2 скасувати та закрити провадження у справі.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: