Справа №592/432/17 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Корольова
Номер провадження 33/788/118/17 Суддя-доповідач ОСОБА_1
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2017 року суддя Апеляційного суду Сумської області Макаровець А. М. , з участю особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 березня 2017 року, за якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: вул. 40 Жовтня, б. 1 кв. 11 м. Суми

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 10200 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 320 грн. 00 коп. судового збору в дохід держави.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 березня 2017 року на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік., за те, що він, 07 січня 2017 року о 14 год. 15 хв., в м. Суми по пров. Л.Українки 6, керував транспортним засобом VOLKSWAGEN CADDY н.з. ВМ 9062 ВА в стані алкогольного спяніння, СОНД №122 від 07 січня 2017 року, чим порушив вимоги п.2.9 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову судді районного суду скасувати, а справу закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що:

- суд розглянув справу на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, який за своїм змістом не відповідає вимогам ст. 254, 256 КУпАП, а саме: при складенні протоколу про адміністративне правопорушення інспектор поліції невірно зазначив його імя по-батькові - в протоколі «Грегорович», а фактично він Григорович, в протоколі не зазначено за якою частиною ст. 130 КУпАП його притягнуто до адміністративної відповідальності, що є порушенням його права на захист, крім того, протокол про адміністративне правопорушення не містить доказів того, що йому розяснювалися положення ст. 268 КУпАП, копія протоколу йому взагалі не вручалася та не надсилалася до моменту розгляду справи в суді;

- суд задовольнив його клопотання про виклик та допит свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, але в подальшому, при розгляді справи, жодного свідка не допитав, та прийняв рішення про його винуватість, порушивши таким чином його право на захист, що не відповідає ст.6 Європейської Конвенції з захисту прав людини та практиці Європейського суду з прав людини;

- інспектор поліції, окрім виявлення факту вчинення особою правопорушення, повинен правильно і законно вчинити усі процесуальні дії для притягнення особи до відповідальності, при цьому, під час допиту в судовому засіданні його захисник ОСОБА_3 звернувся до інспектора патрульної поліції ОСОБА_7М з питанням, чи був запропонований на місці зупинки прилад Драгер, на що інспектор відповів, що приладу у нього при собі не було, і що навіть якщо він і порушив порядок (процедуру) проходження огляду на стан спяніння водія, не надавши йому можливості пройти такий огляд на місці зупинки транспортного засобу, то все одно це не впливає суттєво на загальну картину притягнення його до адміністративної відповідальності;

- постанова винесена відносно іншої особи, оскільки його імя по-батькові в постанові зазначено «Грегорович», а фактично він Григорович;

- факт керування ним автомобілем в стані алкогольного спяніння не доведений.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника, які просили апеляційну скаргу задовольнити, перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності зі ст.245 КУпАП завданнями в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Розглядаючи справу, суддя районного суду вірно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Факт скоєння вказаного правопорушення за обставин, викладених в постанові судді, підтверджується зібраними доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №144123 від 07 січня 2017 року (а.с.1), з якого вбачається, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом VOLKSWAGEN CADDY н.з. ВМ 9062 ВА в стані алкогольного спяніння, що підтверджується висновком СОНД №122 від 07 січня 2017 року, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07 січня 2017 року №122 (а.с.3), з якого вбачається, що інспектором роти №1 батальйону УПП в м. Суми для огляду до Сумського обласного наркотичного диспансеру був направлений ОСОБА_2, за результатами огляду, який відбувся 07 січня 2017 року о 15 год. 05 хв., лікар зробив висновок про перебування ОСОБА_8 у стані алкогольного спяніння;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 (а.с.4), з яких вбачається, що він помітив, що автомобіль VOLKSWAGEN CADDY білого кольору на узбіччі дороги стояв у снігу, водій вказаного автомобіля намагався виїхати, а саме, включав задній хід. Після невдалої спроби, водій вийшов з автомобіля і дивився під колеса, при цьому хода його була нестійкою і викликала підозри на те, що він перебуває у стані алкогольного спяніння. Після цього, водій сів у салон автомобіля і знову деякий час «газував», намагаючись виїхати, потім закінчив спроби, при цьому, кермо нікому не передавав. Свідок зателефонував на №102 і повідомив про те, що бачив;

- відеозаписом (а.с.25);

- витягом з інтегрованої інформаційно-пошукової системи МВС України (АРМОР) з якої вбачається, що ОСОБА_4 повідомив на службу 102 про те, що VOLKSWAGEN білого кольору зїхав з дороги, водій знаходиться у пяному стані (а.с.26).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що інспектор у протоколі про адміністративне правопорушення невірно зазначив його імя по-батькові - в протоколі «Грегорович», а фактично він Григорович, таке ж імя по-батькові зазначено і в постанові , а тому протокол і постанова стосуються іншої особи, суд не може прийняти до уваги як таке, що спростовує винуватість ОСОБА_2 вчиненні вказаного адміністративного правопорушення і вважає зазначене допущеними орфографічними помилками, з врахуванням того, що ОСОБА_2 не заперечує тих обставин, що саме він був учасником подій, які відображені в протоколі та, відповідно, в постанові судді районного суду.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на невідповідність складеного протоколу вимогам КУпАП, оскільки йому не було розяснено положення ст. 268 КУпАП та не була вручена копія протоколу, суд вважає необґрунтованими з врахуванням того, що зі змісту протоколу вбачається, що ОСОБА_2 від підпису протоколу та пояснень відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5, письмові пояснення яких, з цього приводу, містяться в матеріалах даної адміністративної справи (а.с.5-6).

Доводи апелянта про те, що в протоколі не зазначено частину ст. 130 КУпАП, не заслуговують на увагу, оскільки зі змісту вказаного протоколу вбачається, що дії ОСОБА_2 підпадають під ч. 1 ст. 130 КУпАП з фактичним зазначенням у протоколі як статті вказаного закону так і відповідної частини.

Такими, що не заслуговують на увагу, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про порушення судом першої інстанції його права на захист, а саме, задовольнивши клопотання про допит свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, суд фактично їх не допитав і прийняв рішення про його винуватість у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_6 та ОСОБА_5, були свідками лише того, що ОСОБА_2 відмовився підписати протокол, а не вчинення останнім зазначеного у ньому адміністративного правопорушення.

Для надання пояснень апеляційним судом в судове засідання під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 був викликаний свідок ОСОБА_4 Його показання, надані в апеляційному суді щодо обставин, за яких він побачив вищезазначену подію, мають певні розбіжності.

Поряд з цим, вказаний свідок пояснив, що він безпосередньо спостерігав за тим, як автомобіль VOLKSWAGEN CADDY білого кольору загруз у снігу і намагався виїхати, було також видно, що водій якій вийшов з автомобіля перебував у стані спяніння. При цьому, свідок вказав на те, що він перебував на незначній відстані відносно зазначеного автомобіля. Про побачене він повідомив на 102. Крім того, свідок ОСОБА_4 повідомив, що у своїх письмових поясненнях, що містяться в матеріалах даної адміністративної справи, він зазначив не місце свого проживання, а місце реєстрації.

Разом з тим, апеляційним судом приймається до уваги те, що покази вказаного свідка про те, що він бачив автомобіль VOLKSWAGEN CADDY білого кольору, який загруз у снігу, узгоджуються з відеозаписом поліції, при цьому, сам ОСОБА_2 не заперечував, що його автомобіль застряв і він не міг виїхати.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що працівниками поліції було порушено процедуру проведення огляду на стан алкогольного спяніння, суд вважає необґрунтованими і такими, що спростовуються наявними в матеріалах вказаної адміністративної справи доказами.

Так, відеозаписом з нагрудної камери інспектора поліції (а.с.25) підтверджується той факт, що працівники поліції на службовому автомобілі підїхали до автомобіля VOLKSWAGEN CADDY н.з. ВМ 9062 ВА, водій якого не міг виїхати заднім ходом з місця, де вказаний транспортний засіб застряв через велику кількість снігу. При перевірці документів було встановлено, що водієм даного транспортного засобу є ОСОБА_2 Після спілкування з водієм, на місці зупинки, працівниками поліції йому було запропоновано за допомогою приладу Драгер пройти тест на виявлення алкогольного спяніння. Однак, при собі у поліцейських вказаного приладу не було, а для того, що зазначений прилад був доставлений, необхідно було б почекати. При цьому, з метою скорочення часу, ОСОБА_2 було запропоновано на вибір чекати доставку приладу чи пройти огляд в медичному закладі, на що, останній, зясувавши, що скоріше буде вирішити це питання у лікарні, дав згоду їхати туди у звязку з чим і був доставлений працівниками поліції до Сумського обласного наркологічного диспансеру. Таким чином, працівниками поліції фактично не було порушено процедуру проведення огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного спяніння.

Крім того, з врахуванням того, що під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія від запуску двигуна та початком руху до повної зупинки транспортного засобу та вимкнення двигуна, крім цього, відповідно до ПДР України маневром, крім іншого, є початок руху, а з показань свідка ОСОБА_4 вбачається, що водій зазначеного автомобіля намагався виїхати, а саме включав задній хід, однак йому це не вдавалось, доводи апеляційної скарги про те, що факт керування ним автомобілем в стані алкогольного спяніння не доведений є безпідставними.

Крім цього, з вказаного відеозапису також вбачається, що коли працівники поліції підійшли до автомобіля VOLKSWAGEN CADDY н.з. ВМ 9062 ВА, водій ОСОБА_2 перебував за кермом, поруч з ним нікого не було, на їх питання чи потрібна йому допомога у звязку з тим, що його автомобіль застряг у снігу, він відповів ствердно і у присутності працівників поліції він, не повідомивши про те, що не може керувати у звязку з тим, що перебував у стані спяніння, також намагався виїхати, що також спростовує доводи його апеляційної скарги в цій частині.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що є підстави для висновку про те, що судом першої інстанції з урахуванням всіх обставин справи, було прийнято законне і обґрунтоване рішення, при цьому, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у звязку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та зміни чи скасування оскаржуваної постанови.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.8 ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 березня 2017 року, якою на ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_1.

З оригіналом згідно: суддя А.М. Макаровець