Справа № 473/215/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

"09" лютого 2017 р. місто Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Дробинський О.Е.,

з участю секретаря Данилевич Т.О.,

розглянув адміністративну справу, яка надійшла від Управління держпраці у Миколаївській області Державної служби України з питань праці відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, завідувача комунального дитячого навчального закладу №9 «Горобинка» /надалі КДНЗ №9 «Горобинка»/, мешкає за адресою: Миколаївська область, місто Вознесенськ, вулиця Матросова, будинок №9.

за ч.1 ст.41 КУпАП

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 працює на посаді завідувача КДНЗ №9 «Горобинка» з 03 травня 1996 року, який розташований в місті Вознесенську Миколаївської області по вулиці Шевченка, 48.

Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року №58 «Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» зокрема передбачено: п.2.5 з кожним записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу (розпорядження) про призначення на роботу, переведення і звільнення, власник або уповноважений ним орган зовов`язаний ознайомити працівника під розписку в особистій картці (типова відомча форма №П-2, затверджена наказом Мінстату України від 27 жовтня 1995 року №277), в якій має повторюватися відповідний запис з трудової книжки (вкладиша).

Однак, у особистій картці ОСОБА_2, яка працювала на посаді сестри медичної закладу з 17 вересня 2015 року по 21 серпня 2016, не внесено запис про працевлаштування та не ознайомлено під запис працівника із внесеними записами до її трудової книжки та у розділі про дату та причини звільнення і дату отримання на руки трудової книжки проставлено дату під підпис працівника про отримання своєї трудової книжки ще у день працевлаштування, тобто 19 вересня 2015 року.

Ідентичні порушення п.2.5 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників допущено також відносно сестри медичної КДНЗ ОСОБА_3, яка працює на цій посаді згідно наказу №21 з 19 квітня 2016 року та ще не звільнилась, поставлено дату під підпис працівника про отримання своєї трудової книжки, ще у день працевлаштування, тобто 19 квітня 2016 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 визнала свою вину в цій частині повністю та пояснила, що нею дійсно були порушені вимоги інструкції, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року №58 «Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», а саме п.2.5 даної інструкції, відповідно до якого з кожним записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу (розпорядження) про призначення на роботу, переведення і звільнення, власник або уповноважений ним орган зовов`язаний ознайомити працівника під розписку в особистій картці (типова відомча форма №П-2, затверджена наказом Мінстату України від 27 жовтня 1995 року №277), в якій має повторюватися відповідний запис з трудової книжки (вкладиша).

Крім того у тексті протоколу про адміністративне правопорушення № 14 04 080/0007 від 27 січня 2017 року зазначено, що за умовами статті 29 КЗпПУ до початку роботи за укладеним трудовим договором власник, або уповноважений ним орган зобовязаний:

1/ Роз'яснити працівникові його права і обов'язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров'я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору;

2/ Ознайомити працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором;

3/ Визначити працівникові робоче місце, забезпечити його необхідними для роботи засобами;

Однак 30 липня 2016 року у наказі №50 при призначенні на посаду помічника вихователя КДНЗ ОСОБА_4 та у наказі №61 від 16 листопада 2016 року про призначення на посаду ОСОБА_5 не визначено розміри оплати праці, режим роботи та все вищезазначене умовами статті 29 КЗпПУ, чим порушено умови ч.1 ст.41 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 в цій частині протоколу про адміністративне правопорушення вину не визнала та пояснила, що в даних наказах дійсно відсутні визначення прав та обовязків працівників, не визначено конкретне місце їх роботи, не визначено режим роботи та належні розміри оплати праці та всі інші вимоги, передбачені ст. 29 КЗпПУ.

Але дані накази є кадровими, в їх тексті вимоги, передбачені ст. 29 КЗпПУ не зазначаються. Дані вимоги зазначаються в інших документах та в особових справах, з врахуванням нормативно правових вимог регіонального органу Управління освіти Миколаївської обласної державної адміністрації та центрального органу Міністерства освіти України, з врахуванням особливостей праці в установах дитячих навчальних закладах, яким є КДНЗ №9 «Горобинка».

Всі вимоги, передбачені ст. 29 КЗпПУ дотримані при працевлаштуванні працівників ОСОБА_5 та ОСОБА_4, які є помічниками вихователів, тобто працівниками шостого розряду, згідно штатного розпису. В тексті додатків до штатного розпису визначені права і обовязки працівників, визначений робочий час, оплата праці працівників, яка відповідно до бухгалтерської довідки за Вих. №29 від 08 лютого 2017 року, у вказаних працівників КДНЗ №9 «Горобинка» ОСОБА_5 та ОСОБА_4 заробітна плата тільки на протязі останніх п`яти місяців була змінена три рази: в вересні 2016 року вона складала 1889 гривень 80 копійок, в грудні 2016 року 2129 гривень 60 копійок, а в січні 2017 року 3520 гривень.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На підставі ст.252 зазначеного Кодексу суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 в цій частині протоколу про адміністративне правопорушення не може грунтуватися на досліджених в судовому засіданні доказах. Представлені в протоколі адміністративного правопорушення докази, які б підтверджували вину громадянки ОСОБА_1 в скоєнні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП України, відносно працівників КДНЗ №9 «Горобинка» ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є недостатніми та недопустимими.

Відповідно до ч.1 ст.41 КупАП, встановлена адміністративна відповідальність за порушення вимог законодавства про працю та про охорону праці, відповідно до якої п орушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України «Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

О бєктом правопорушення статті 41 КУпАП є конституційні права громадян на працю, на охорону праці, та на інші трудові права, закріплені в статтях 43, 44, 45, 46 Конституції України, а також в інших нормативно правових актах України.

Обєктивною стороною даного правопорушення є невиконання чи не належне виконання діючого законодавства про працю посадовими особами підприємств, організацій та установ, незалежно від форм власності, а також громадяни субєкти підприємницької діяльності при невиконанні ними законодавства та інших нормативних актів про працю, внаслідок яких відбувається порушення трудових прав працівників.

При дослідженні матеріалів адміністративної справи також встановлено в судовому засіданні, що незважаючи на відсутність в наказх №50 від 30 липня 2016 року при прийнятті на роботу помічника вихователя ОСОБА_4 та в наказі №61 від 16 листопада 2016 року про призначення на посаду помічника вихователя ОСОБА_5, прав та обовязків працівників, визначення конкретних місць їх роботи, режиму роботи та належні розміри оплати праці та всіх інших вимог, передбачених статтею 29 КЗпПУ, але внаслідок дотримання вимог, передбачених ст. 29 КзпПУ, в інших документах, які складаються та оформлюються з врахуванням нормативно правових вимог регіональних органів та центральних органів, з врахуванням особливостей праці в установах дитячих навчальних закладах, яким є КДНЗ №9 «Горобинка», трудові права працівників ОСОБА_5 та ОСОБА_4, які є помічниками вихователів, тобто працівниками шостого розряду КДНЗ №9 «Горобинка», згідно штатного розпису, не були порушені.

Даний висновок суду підтверджується дослідженою в судовому засіданні бухгалтерською довідкою КДНЗ №9 «Горобинка» за Вих. №29 від 08 лютого 2017 року., яка була долучена до адміністративної справи за клопотанням ОСОБА_1, як особи, відносно якої був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.41 КУпАП. /а.с. 11/.

Таким чином, суд приходить до висновку, що факт вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП з боку завідувача КДНЗ №9 «Горобинка» ОСОБА_1 відносно працівників ОСОБА_5 та ОСОБА_4, які є помічниками вихователів, тобто працівниками шостого розряду КДНЗ №9 «Горобинка», згідно штатного розпису, в судовому засіданні не доведений, і даний висновок державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно правових актів Управління держпраці у Миколаївській області Державної служби України з питань праці не ґрунтується на матеріалах адміністративної справи та законі.

При цьому суд памятає про доволі загальне юридичне визначення, застосоване в диспозиції та гипотезі ч.1 ст.41 КУпАП в виді конструкції із формулюванням : «а також інші порушення вимог законодавства про працю», тлумачення та практичне застосування якого може у певних випадках бути предметом зловживання, на що неодноразово вказував в своїх рішеннях ЄСПЛ.

При зазначених обставинах вина завідувача КДНЗ №9 «Горобинка» ОСОБА_1 в скоєнні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, відносно працівників ОСОБА_5 та ОСОБА_4, які є помічниками вихователів, тобто працівниками шостого розряду КДНЗ №9 «Горобинка», згідно штатного розпису, в судовому засіданні не доведений, дії громадянки ОСОБА_1 в цій частині не підлягають кваліфікації за ч.1 ст. 41 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.38 КУпАП а дміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Враховуючи, що адміністративне правопорушення, вчинене громадянкою ОСОБА_1, при оформленні та веденні особистих карток та трудових книжок працівників ДКНЗ №9 «Горобинка» ОСОБА_2 та ОСОБА_3, не було триваючим, адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.41 КУпАП не зазначене у частині третій статті 38 КУпАП, суд приходить до висновку про необхідність застосування вимог ст.38 КУпАП, при розгляді даної адміністративної справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 38, 41, 283-285 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП та закрити провадження по справі №473/215/17, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ч.2 ст. 38 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О. Е. Дробинський