Справа № 461/800/17 Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В.
Провадження № 33/783/262/17 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року апеляційний суд Львівської області у складі: судді апеляційного суду Партики І.В., з участю: представника Львівської митниці ДФС Лубоцького Б.І., гр. ОСОБА_2 та в його інтересах захисника ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС Бедрія М.Б. на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 7 лютого 2017р.

встановив:

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 07.02.2017р. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, звільнено від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.483 МК України, щодо нього закрито.

Вилучений, згідно протоколу №5585/20918/16 від 28.12.2016р. автомобіль марки «VW Passat» р.н.НОМЕР_1, VIN: НОМЕР_2, 1996 року випуску та свідоцтво про реєстрацію т/з НОМЕР_3 постановлено повернути ОСОБА_2

Як зазначено в оскаржуваній постанові, згідно протоколу про порушення митних правил № 5585/20918/16 від 28.12.2016р., ОСОБА_2, 28.12.2016р. рухаючись з РП в Україну через митний пост «Угринів» Львівської митниці ДФС, автомобілем марки «VW Passat» р.н.НОМЕР_1, VIN: НОМЕР_2, порушив порядок проходження митного контролю, а саме як підставу переміщення вказаного транспортного засобу подав підроблене доручення на користування автомобілем від 28.12.2016р.

Не погоджуючись із даною постановою представник Львівської митниці Бедрій М.Б. подав апеляційну скаргу, у якій просить оскаржувану постанову скасувати та винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та накласти на нього стягнення, передбачене санкцією даної статті у повному обсязі. Відповідно до вимог ч.2 ст. 519, ч. 1 ст. 520 МК України стягнути з ОСОБА_2 витрати за зберігання товару на Львівській митниці.

В обґрунтування покликається на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови. Вважає, що у діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, а позиція суду першої інстанції є упередженою і необґрунтованою. Так, купівлю вищенаведеного автомобіля та набуття права власності на такий гр. ОСОБА_2 підтверджує договір купівлі-продажу автомобіля від 22.12.2016р. Разом з тим, ОСОБА_2 до митного контролю та оформлення 28.12.2016р. як документ, що дає право на тимчасове користування автомобіля надав доручення від 28.12.2016р., засвідчене нотаріусом ОСОБА_4. Вважає, що даний факт ставить під сумнів дійсність доручення, яке було видано пізніше, а ніж складено договір купівлі - продажу автомобіля, за наявності якого, потреба у дорученні відпадає. Зазначає, що згідно відповіді нотаріуса ОСОБА_4 на письмовий запит Львівської митниці, представлене ОСОБА_2 доручення канцелярією нотаріальної контори не видавалось та нотаріусом не підписувалось. Дана відповідь нотаріальної контори отримана митницею законним шляхом, містить у собі усі необхідні дані, відомості, що мають значення для справи, така офіційно надіслана електронним способом, переклад такої зроблено згідно з вимогами чинного законодавства. Вказує, що суддя взявши до уваги пояснення ОСОБА_2, надані ним у судовому засіданні, про те, що ОСОБА_2 вручено пам'ятку про процесуальні права потерпілого, не врахував, що такі пояснення та відомості при складанні протоколу про порушення митних правил не надавались.

Заслухавши пояснення представника митниці, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив таку задоволити, думку ОСОБА_2 та в його інтересах адвоката ОСОБА_3, які заперечили апеляційну скаргу митного органу та просили залишити без змін оскаржувану постанову, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 486 МК України завдання провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції даної вимоги закону дотримався у повній мірі та прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Так, митним органом дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч. 1 ст. 483 МК України, а саме, що він 28.12.2016р., рухаючись з РП в Україну через митний пост «Угринів» Львівської митниці ДФС, автомобілем марки «VW Passat» р.н.НОМЕР_1, VIN: НОМЕР_2, порушив порядок проходження митного контролю, а саме як підставу переміщення вказаного транспортного засобу подав підроблене доручення на користування автомобілем від 28.12.2016р.

Висновок митного органу про те, що представлене ОСОБА_2 доручення на переміщуваний ним транспортний засіб є підробленим зроблено на підставі письмової відповіді, яка була надіслана електронною поштою від нотаріуса ОСОБА_4 про те, що доручення на користування вищенаведеним автомобілем на ім'я ОСОБА_2 від 28.12.2016р. не видавалось і не підписувалось.

Разом з тим, судом першої інстанції вірно взято до уваги наявну у матеріалах справи відповідь нотаріуса ОСОБА_4, на яку покликається митний орган, з якої вбачається, що нотаріусом 28.12.2016р. не засвідчувалось жодного договору позички, у тому числі і тієї з приводу якої зроблено запит. Жодного посилання на будь-яке доручення у відповіді немає. (а.с.19-21).

У ході апеляційного розгляду справи, на повторний запит митного органу, нотаріус ОСОБА_4 надала відповідь про те, що 28.12.2016р. нею не завірялось договору позички на автомобіль марки «VW Passat» р.н.НОМЕР_1, VIN: НОМЕР_2.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав вважати, що доручення представлене ОСОБА_2 від 28.12.2016р. є підробленим, оскільки нотаріусом не підтвердженого цього факту, а довіреність та позичка є різними видами цивільно-правових угод, і з приводу згаданої довіреності жодної відповіді не надано.

При цьому, судом першої інстанції вірно взято до уваги той факт, що ОСОБА_2 при проходженні митного контролю подав митному органу усі наявні у нього документи, у тому числі і договір купівлі продажу автомобіля марки «VOLKSWAGEN Passat» р.н.НОМЕР_1, VIN: НОМЕР_2, який не містить жодних ознак підробки чи внесення неправдивих відомостей, тобто такий не викликає жодного сумніву.

З огляду на те, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі доказі того, що документи, подані ОСОБА_2 до митного оформлення містять неправдиві дані, зокрема представлене ним доручення на користування автомобілем марки «VOLKSWAGEN Passat» р.н.НОМЕР_1 є підробленими, висновок суду першої інстанції про відсутність у діях ОСОБА_2 будь-яких ознаки вчинення умисного переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів є законним та обґрунтованим.

Отже, апеляційний суд визнає необґрунтованою подану апеляційну скаргу, доводи якої не знайшли свого підтвердження у процесі апеляційного розгляду справи.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції про відсутність підстав для притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил ОСОБА_2 у зв'язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС Бедрій М.Б. залишити без задоволення, а постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 07.02.2017р. щодо ОСОБА_2 - без змін.

Постанова є остаточною та не підлягає оскарженню у касаційному порядку.

Суддя апеляційного суду

Львівської області Партика І.В.