Провадження № 33/783/411/17 Доповідач: Танечник І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2017 року Апеляційний суд Львівської області в складі судді Танечника І.І., з участю гр.ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 06.02.2017р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він, 26.11.2016 р. о 22год.05 хв. , керував автомобілем НОМЕР_1 на 35 км. Автодороги Львів-Краковець, у стані наркотичного сп»яніння, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. в дохід держави та позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки про наявність такої він своєчасно повідомленим не був і участі в судовому засіданні не приймав, копію постанови йому вручили лише 06.03.2017р., постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі у зв»язку з відсутністю складу правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що суд розглянув справу у його відсутності, не повідомивши належним чином про час і місце розгляду справи, чим порушив його права передбачені ст.268 КУпАП. Вказує, що не надсилав на адресу суду, так як про це зазначено в ухвалі суду, жодної заяви про слухання справи у його відсутності.

Також вказує, що постанова суду винесена з порушенням норм процесуального права, оскільки суд не повно з»ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив докази по справі, зокрема в постанові суду зазначається, що він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп»яніння, хоча такий висновок не підтверджується жодними доказами по справі, оскільки в протоколі про вчинення ним правопорушення вказується, що він керував автомобілем із ознаками наркотичного сп»яніння і від проходження на стан сп»яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків.

Вказує, що не відмовлявся від проходження медичного огляду, а лише вимагав від працівників поліції дотримання норм закону та порядку проходження огляду. Після складення на нього протоколу працівниками поліції обстежився в Івано-Франківському наркологічному диспансері звідки отримав висновок, що у стані сп»яніння не перебував.

Заслухавши пояснення гр-на ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, які підтримали доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити , виходячи з наступного.

Згідно ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення;прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення №373601 від 26.11.2016р. в останньому зазначено, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками наркотичного сп»яніння. Від проходження огляду на стан сп»яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Чим порушив п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

П. 2.5. ПДР України вказує, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Саме за порушення п.2.5 ПДР України і було складено протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Однак в постанові місцевого суду вказано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп»яніння, що стверджується зібраними по справі доказами.

На думку суду, суддя місцевого суду вийшла за межі протоколу про адміністративне правопорушення, в своїй постанові зазначила, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп»яніння, хоча вчинення такого порушення ПДР України ОСОБА_1 не ставилось у провину.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_3 Н,І. та ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_1 відмовився в їх присутності від проходження огляду на стан наркотичного сп»яніння, що суперечить остаточному висновку судді районного суду.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що постанова місцевого суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП / керування транспортним засобом в стані алкогольного чи наркотичного сп»яніння/ підлягає до скасування, а справа до закриття у зв»язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Також апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 слід поновити строк на апеляційне оскарження, як такий , що пропущений з поважних підстав.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд , -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м.Львова від 06.02.2017р.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити , постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 06 лютого 2017р. відносно ОСОБА_1 скасувати та справу провадженням закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя: Танечник І.І.