Справа № 356/1861/16-п Головуючий у І інстанції Дудар Т. В.
Провадження № 33/780/94/17 Доповідач у 2 інстанції Авраменко
Категорія 147 30.01.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 січня 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області Авраменко М.Г.,

за участю:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києвіматеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3 на постанову судді Березанського міського суду Київської області від 19 грудня 2016 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді адміністративного штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Цією ж постановою вирішено питання щодо процесуальних витрат.

В С Т А Н О В И В:

Постановою Березанського міського суду Київської області від 19 грудня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він 17 жовтня 2016 року о 16 годині 10 хвилин керував транспортним засобом «ВАЗ 21061» реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Шевченків шлях, 34, у м. Березань в Київській області, з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

ОСОБА_2 вважає постанову незаконною, необґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню через безпідставне притягнення його до адміністративної відповідальності.

Апелянт зазначає, що судом невраховані його пояснення, в яких детально описано про те, що зупинка транспорту була вимушеною через раптово виниклу несправність автомобіля, і що під час керування транспортним засобом алкогольних напоїв не вживав. Також, ОСОБА_2 вважає, що покази чергової гуртожитку ОСОБА_4 про те, що він роз'їжджав по території ліцею на автомобілі та приставав до студенток, безпідставно покладені в основу постанови, так як свідок відмовилась називати прізвища студенток, які б могли підтвердити даний факт. Крім того, ОСОБА_2 звертає увагу суду на те, що працівниками поліції було порушено інструкцію про порядок огляду водія на стан сп'яніння та вимоги, передбачені ст. 266 КУпАП. Не було проведено первинного огляд з використанням спеціальних технічних засобів а відразу направлено для освідування на стан сп'яніння до медичного закладу, на це порушення не звернув і суд першої інстанції та не надав цим фактам ніякої правової оцінки. Крім того, апелянт зауважує, що допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили, що запаху алкоголю у нього з ротової порожнини не відчували, ознак сп'яніння не бачили.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, який просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, скасувати постанову Березанського міського суду Київської області від 19 грудня 2016 року та закрити справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, приходжу до наступного.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, посадова особа при розгляді справи зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Висновок суду першої інстанції про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами, зокрема:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 №104957 від 17.10.2016,

-рапортом поліцейського ОСОБА_7 від 17.10.2016, який підтвердив, що прибувши за місцем виклику, ОСОБА_2, за словами свідків, керував автомобілем у нетверезому стані і від проходження медичного огляду на стан сп'яніння відмовився;

-показаннями свідка ОСОБА_4, яка пояснила, що на територію ліцею у нетверезому стані заїхав автомобіль під керуванням ОСОБА_2На її вимогу покинути територію ліцею він відмовився і вона викликала наряд поліції. На прохання працівників поліції пройти медичний огляд, останній відмовився.

Крім того, вказані показання свідків підтверджуються поясненнями працівника поліції, надані ним під час судового розгляду в суді першої інстанції, і які не викликають у суду сумнівів щодо їх правдивості, оскільки вказані особи представляють інтереси держави та суспільства і не є заінтересованими особами. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо неправдивості пояснення чергової гуртожитку - свідка ОСОБА_4 про те, що останній роз'їжджав у нетверезому стані по території ліцею і приставав до студенток, на думку суду є недоречними, оскільки вони не стосуються правопорушення, за яким притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Будь-які інші доводи ОСОБА_2 на спростування доказів по справі щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП ні в суді першої інстанції ні під час апеляційної розгляду надано не було.

Таким чином, суд першої інстанції правильно дійшов до висновку про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та обґрунтовано обрав міру покарання відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховуючи особу правопорушника та характер вчиненого правопорушення, тому вважаю за необхідне залишити обране судом стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням викладеного, суд не знаходить підстав для зміни чи скасування постанови суду першої інстанції, як законної, обґрунтованої та вмотивованої, та залишає апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Березанського міського суду Київської області від 19 грудня 2016 року, без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Г. Авраменко