Справа № 447/2404/16-п Головуючий у 1 інстанції: Карбовнік І.М.
Провадження № 33/783/70/17 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року Апеляційний суд Львівської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, його захисника адвоката ОСОБА_3, прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 на постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 30 листопада 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в користь держави в розмірі 275 гривень 60 копійок.

Згідно з постановою, ОСОБА_2 визнано винним за те, що він, перебуваючи на виборній посаді депутата сьомого демократичного скликання Роздільської селищної ради Миколаївського району Львівської області, являючись суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення відповідно до підпункту «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог п.2 ч.2 ст.35 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів до розгляду питання про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на земельну ділянку орієнтованою площею 2.0 - 2.5 га для ведення особистого селянського господарства (сінокосіння) у смт. Розділ, урочище «Кукорово», з метою укладення договору оренди ОСОБА_5, який є його рідним братом, на пленарному засіданні сесії Роздільської селищної ради Миколаївького району Львівської області 21.07.2016 року, таким чином вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_2, перебуваючи на виборній посаді депутата сьомого демократичного скликання Роздільської селищної ради Миколаївського району Львівської області, являючись суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення відповідно до підпункту «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог п.1 ч.2 ст.35 Закону України «Про запобігання корупції» приймав рішення у складі колегіального органу в умовах реального конфлікту інтересів щодо питання про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на земельну ділянку орієнтованою площею 2.0 - 2.5 га для ведення особистого селянського господарства (сінокосіння) у смт. Розділ, урочище «Кукорово» з метою укладення договору оренди ОСОБА_5, який є його рідним братом, на пленарному засіданні сесії Роздільської селищної ради Миколаївького району Львівської області 21.07.2016 року, таким чином вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням судді місцевого суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на незаконність постанови, просить її скасувати та закрити відносно нього провадження у справі про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП.

В обгрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_2 покликається на те, що рішення Роздільської селищної ради Миколаївського району Львівської області про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0-2,5 га в урочищі «Кукорово» в смт. Розділ для ведення ОСГ (сінокосіння) з метою укладення договору оренди має суто формальний, процедурний характер, тобто таке рішення повязане з вирішенням технічного питання та, на його думку, не має наслідком надання будь-яких преференцій та переваг його братові.

На його переконання, в протоколі № 81 про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП, не зазначено, яким нормативним чи локальним актом визначені службові повноваження депутата міської ради, коло даних повноважень, та яким чином дані службові повноваження створюють конфлікт інтересів внаслідок участі депутата в голосуванні під час прийняття того чи іншого рішення Новороздільської міської ради, а саме про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Як зазначає ОСОБА_2, у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-7 КУпАП, оскільки, зокрема, відсутній будь-який корисливий або інший особистий інтерес, й конфлікт приватних інтересів з його службовими інтересами.

Беззаперечних доказів, які б з достовірністю свідчили про його спонукання депутатів Роздільської селищної ради до голосування за спірне рішення на користь його брата, наявність у нього особистого корисливого інтересу, на його думку, немає, до того ж його голос не був вирішальним та не міг ніяким чином сприяти вирішенню його питання.

Також ОСОБА_2 зазначає, що станом на 24.11.2016 року закінчився передбачений законом строк накладення адміністративного стягнення, та звертає увагу на те, що у поліцейського станом на 24.11.2016 року відсутні повноваження щодо складання протоколу за ст.172-7 КУпАП.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисника на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частинами першою та другою ст. 172-7 КУпАП передбачено відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках й порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно з Приміткою до даної статті, субєктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», та під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 є депутатом сьомого скликання Роздільської селищної ради Миколаївського району Львівської області, а тому відповідно до примітки ст.172-7 КУпАП та п.п. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» є субєктом відповідальності закорупційні правопорушення.

Дослідивши усі наявні матеріали справи, апеляційний суд приходить до переконання, що висновок судді про наявність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних та перевірених доказів, які узгоджуються між собою.

Зокрема, протоколом про вчинення адміністративних правопорушень, повязаних з корупцією від 24 листопада 2016 року №81 (а.с.3-11), відповідно до якого ОСОБА_2, будучи депутатом сьомого скликання Роздільської селищної ради Миколаївського району Львівської області, 21.07.2016 року під час проведення першого пленарного засідання V-ї позачергової сесії Роздільської селищної ради Миколаївського району Львівської області VІІ-го скликання, перебуваючи в адміністративній будівлі зазначеної ради (селище Розділ Миколаївського району Львівської області, вул.Шевченка, будинок №11) не повідомив (ні усно, ні письмово) у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів зазначену раду перед розглядом заяви ОСОБА_5 (рідного брата ОСОБА_2Я.) «про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на земельну ділянку орієнтовною площею 2.0-2.5 га, яка знаходиться в урочищі «Кукорово» в смт.Розділ Миколаївського району Львівської області для ведення ОСГ (сінокосіння) з метою укладення договору оренди», чим порушив вимоги ч.1 ст.59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ч.1 ст.28 та ст.35 Закону України «Про запобігання корупції». Цього ж дня, під час проведення першого пленарного засідання V-ї позачергової сесії Роздільської селищної ради Миколаївського району Львівської області VІІ-го скликання, перебуваючи в адміністративній будівлі зазначеної ради (селище Розділ Миколаївського району Львівської області, вул.Шевченка, будинок №11) ОСОБА_2, не вживши заходів щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, при наявності суперечності між приватним інтересом та службовими повноваженнями, приймав рішення та вчиняв дії в умовах реального конфлікту інтересів, що проявились у голосуванні в користь позитивного розгляду заяви ОСОБА_5 (рідного брата ОСОБА_2Я.) «про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на земельну ділянку орієнтовною площею 2.0-2.5 га, яка знаходиться в урочищі «Кукорово» в смт.Розділ Миколаївського району Львівської області для ведення ОСГ (сінокосіння) з метою укладення договору оренди» та за прийняття в результаті її розгляду рішення №122 від 21.07.2016 року про надання рідному братові такого дозволу, чим порушив вимоги ч.1 ст.59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ч.1 ст.28 та ст.35 Закону України «Про запобігання корупції», а також статей 8 та 18 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад».

Довідкою Роздільської селищної ради Миколаївського району Львівської області від 08.11.2016 року № 02-18/587 (а.с.45), згідно з якою ОСОБА_2 брав участь у прийнятті 21.07.2016 року рішення №122 про задоволення заяви ОСОБА_5 (рідного брата ОСОБА_2Я.) «про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на земельну ділянку орієнтовною площею 2.0-2.5 га, яка знаходиться в урочищі «Кукорово» в смт.Розділ Миколаївського району Львівської області для ведення ОСГ (сінокосіння) з метою укладення договору оренди» та голосував за позитивний розгляд заяви останнього.

Копією протоколу №7 першого пленарного засідання пятої позачергової сесії сьомого скликання Роздільської селищної ради Миколаївського району Львівської області (а.с.28-32).

Рішенням першого пленарного засідання пятої позачергової сесії сьомого скликання Роздільської селищної ради Миколаївського району Львівської області від 21 липня 2016 року № 122 (а.с.33), згідно з яким надано дозвіл ОСОБА_5 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,5 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в урочищі «Кукорово» в смт.Розділ Миколаївського району Львівської області з метою укладення договору оренди.

Заявою ОСОБА_5 від 14.07.2016 року (а.с.34), в якій останній просить дозволи для виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на земельну ділянку орієнтовною площею 2.0-2.5 га, яка знаходиться в урочищі «Кукорово» в смт.Розділ Миколаївського району Львівської області для ведення ОСГ (сінокосіння) з метою укладення договору оренди.

Актовими записами про народження ОСОБА_2 від 01.11.1975 року №77 та ОСОБА_5 від 05.08.1970 року №56 (а.с.54,55) якими стверджується факт перебування останніх у родинних відносинах, а саме такі є братами.

Письмовими поясненнями голови Роздільської селищної ради Миколаївського району Львівської області ОСОБА_6 (а.с.38-41), яка підтвердила факт прийняття рішення про надання дозволу ОСОБА_5 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,5 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в урочищі «Кукорово» в смт.Розділ Миколаївського району Львівської області з метою укладення договору оренди, та неповідомлення ОСОБА_2 перед та після засідання про наявність у нього реального конфлікту інтересів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 року № 1700-VII, реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Стаття 28 цього Закону, визначає обов'язки, осіб, щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів зокрема: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Крім того, про обов'язок повідомити про конфлікт інтересів визначено у ст. 59-1 Закону України « Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року № 280/97-ВР, згідно з якою сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

Наведені норми Законів України «Про запобігання корупції» і «Про місцеве самоврядування в Україні» ОСОБА_2 не виконав, за наявності реального конфлікту інтересів, який виник під час проведення першого пленарного засідання V-ї позачергової сесії Роздільської селищної ради Миколаївського району Львівської області VІІ-го скликання, не повідомив про це і прийняв участь у голосуванні в користь позитивного розгляду заяви рідного брата ОСОБА_5 «про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на земельну ділянку орієнтовною площею 2.0-2.5 га, яка знаходиться в урочищі «Кукорово» в смт.Розділ Миколаївського району Львівської області для ведення ОСГ (сінокосіння) з метою укладення договору оренди» та за прийняття в результаті її розгляду рішення від 21.07.2016 року №122 про надання такого дозволу.

Таким чином, викладені обставини вказують на те, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав вірну оцінку доказам та обґрунтовано визнав винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст. 172-7 КУпАП, відтак доводи апеляційної скарги в частині відсутності складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП, є безпідставними та спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Доводи апелянта про те, що рішення ради носить суто процедурний характер та його голос не був вирішальним є безпідставними з огляду на те, що такі не свідчать про відсутність в його діях складу інкримінованих адміністративних правопорушень, так як такі є формальними, та недотримання ОСОБА_2 вимог Закону України «Про запобігання корупції» при прийнятті оскаржуваного рішення свідчить про його незаконність, незважаючи на вирішальність його голосу та настання наслідків.

Частиною першою статті 256 КУпАП регламентовано вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, у якому, зокрема, зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

В силу п.1 ч.1 ст.255 КУпАП до числа осіб, які уповноваженні на складання протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст.172-4-172-9 КУпАП, належать уповноважені посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції).

Наявний в матеріалах справи протокол про адміністративні правопорушення, повязані з корупцією, передбачені ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП, від 24.11.2016 року №81, складений згідно з вимогами ст.256 КУпАП уповноваженою посадовою особою органу Національної поліції старшим оперуповноваженим в особливо важливих справах відділу Управління захисту економіки у Львівській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7, відтак не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративні правопорушення складений не уповноваженою на те посадовою особою та такий не містить усіх необхідних відомостей.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

З аналізу вказаної норми вбачається, що законодавчо встановлений строк, протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення, обчислюється з моменту виявлення корупційного адміністративного правопорушення та такий не ототожнюється із часом складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи листів Миколаївського відділу Золочівської місцевої прокуратури Львівської області, про прийняті на пленарному засіданні сесії Роздільської селищної ради Миколаївького району Львівської області 21.07.2016 року рішення прокуратурі стало відомо 05 жовтня 2016 року, протокол про вчинення адміністративних правопорушень, повязаних з корупцією, №81 складений 24 листопада 2016 року, а оскаржувану постанову, якою накладено на ОСОБА_2 адміністративне стягнення прийнято 30 листопада 2016 року.

Таким чином, на момент розгляду матеріалів протоколу про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_2 не закінчився передбачений законом трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення, а відтак суддя районного суду дотримався вимог ст.38 КУпАП, визначив вид та міру адміністративного стягнення відповідно ст.ст.33, 36 КУпАП, в межах санкцій ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП, яке буде необхідним та достатнім для виправлення особи-правопорушника, його виховання у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 30 листопада 2016 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП, залишити без змін, його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_1