Номер провадження: 33/785/228/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Прібилов В.М., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеса від 29.11.2016 року,-

встановив

Зазначеною постановою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнаний винуватим у вчинені адміністративних правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Згідно з постановою районного суду, 27.09.2016 року о 09 годині 45 хвилин, ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, по вул. Спартаківська в м. Одеса, скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення водій ОСОБА_2 порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

Заперечуючи проти постанови судді, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що з постановою судді він не згоден, вважає постанову необґрунтованою, незаконною і такою, що підлягає скасуванню.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги вказав, що винним у скоєному себе не вважає, оскільки він Правил дорожнього руху не порушував та дотримувався необхідної дистанції руху та при цьому послався на відсутність в оскаржуваній постанові посилання на пункти Правил дорожнього руху, які він порушив.

На думку апелянта, зіткнення автомобілів сталося з вини водія автомобіля НОМЕР_2, який не виконав належним чином вимоги п. 19.9 ПДР та різко зупинив свій автомобіль перед перехрестям.

Просить постанову Малиновського районного суду Одеської області від 29.11.2016 року - скасувати.

Уточнивши в судовому засідання апеляційного суду доводи апеляційної скарги, просив провадження по справі закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга по суті задоволенню не підлягає за наступних підстав:

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП України, завданнями у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно до положень закріплених в ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

В судовому засіданні апеляційного суду правопорушник ОСОБА_2 свою вину не визнав та пояснив, що рухався на своєму автомобілі по вул. Спартаківський у лівому ряду за автомобілем «Mitsubishi». Знаходячись на відстані 8-10 метрів від попереднього автомобілю побачив, що цей автомобіль здійснюючи поворот ліворуч різко загальмував. При цьому зазначив, що водій автомобіля «Mitsubishi» практично на перехресті здійснила різке гальмування, у звязку із чим сталося зіткнення.

Відповідно до п. 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Так, на вибір безпечної дистанції впливають швидкість руху транспортних засобів, дорожні умови, стан гальмівної системи транспортного засобу, знос шин і психофізіологічні властивості водія. Разом з тим, водій зобов'язаний вибирати безпечну дистанцію виходячи з конкретної дорожньо-транспортної та метеорологічної ситуації. При цьому обрана дистанція повинна забезпечити можливість безпечної зупинки транспортного засобу.

Порушення ОСОБА_2 п. 13.1 ПДР України, а відтак вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, доданої до нього схеми ДТП та поясненнями потерпілої ОСОБА_4, наявними в матеріалах справи.

Крім того, в судове засідання апеляційного суду, апелянт надав відеозапис із відео регістратора свого автомобіля, який було вивчено безпосередньо у судовому засіданні апеляційного суду, з якого вбачається, що водій ОСОБА_2 не врахував особливості свого автотранспортного засобу та дорожню обстановку, не забезпечив належне виконання ним вимог п.13.1 Правил дорожнього руху та не прийняв належних заходів щодо дотримання дистанції, що стало наслідком зіткнення.

Також зазначений відеозапис свідчить про належне виконання водієм ОСОБА_4. Л.О. вимог п. 15.9 "Г" Правил дорожнього руху, яка завчасно включила покажчик нею лівого повороту, у сторону якого вона мала намір здійснити поворот та при цьому не здійснювала різке гальмування свого автомобілю та не зупиняла його, як про це наполягає апелянт.

За встановлених як районним судом, так і апеляційним судом обставин скоєної дорожньо-транспортної пригоди, на підставі наявних та досліджених доказів, апеляційний суд прийшов до висновку про законність прийнятого районним судом рішення, в звязку з чим підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови районного суду - не вбачає.

Доводи апелянта про відсутність посилань в постанові районного суду пункту правил дорожнього руху які районний суд вважав були порушені ОСОБА_2 не може слугувати беззаперечною підставою для скасування судового рішення.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд Одеської області, -

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеса від 29 листопада 2016 року, якою ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. - залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_5. суду