Провадження № 3/734/34/17 Справа № 734/3557/16-п
ПОСТАНОВА

іменем України

11 січня 2017 року смт. Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Анохін А.М., розглянувши матеріали, що надійшли з УПС МВС України в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не працюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 035765 від 28.09.2016, ОСОБА_1 28.09.2016 року о 09 годині 20 хвилин, керував автомобілем НОМЕР_2, по вул. Голосіївської, 57 у м. Києві, з ознаками алкогольного спяніння, а саме: нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова. Від проходження медичного огляду на стан спяніння, у встановленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків, у звязку з чим своїми діями порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, та зазначив, що інспектором поліції йому не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного спяніння та від проходження такого він не відмовлявся, вважає що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, матеріали, які долучені до нього, дійшов до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість рекції. Стан спяніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан спяніння в заклади охорони здоровя та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Як пояснив в судовому засіданні ОСОБА_1, він перебував за кермом свого транспортного засобу в тверезому стані, він не перебував в стані алкогольного сп'яніння, будь-який огляд на стан спяніння не проводився, йому не було запропоновано та належним чином забезпечено уповноваженою особою Управління патрульної поліції здійснення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Отже, працівниками патрульної поліції, в супереч ч.ч. 2,3 ст. 266 КУпАП, не було забезпечено належним чином такий огляд ОСОБА_1

В силу ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 відмовився від проходження, у встановленому законом порядку, медичного огляду на стан алкогольного чи наркотичного спяніння, в присутності двох осіб.

Разом з цим, з долучених до протоколу пояснень гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 вбачається, останні були присутні під час складання протоколу, однак не вказаного о котрій годині. Враховуючи зазначене, вказані пояснення не можуть бути визнані судом допустимими доказами, а відтак судом не приймаються.

Інших даних, які б вказували на наявність в діях гр. ОСОБА_1 порушення п.2.5.ПДР, в матеріалах немає, а відтак суд дійшов до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім цього, суд звертає увагу, що форма та зміст протоколів про адміністративне правопорушення повинні відповідати вимогам ст. 256 КУпАП, а саме в протоколі були зазначені: дата і місце його складання, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягувалася до відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачав відповідальність за дане правопорушення.

Між тим, направлений на адресу суду протокол про адміністративне правопорушення вказаним вимогам закону не відповідає.

Відповідно до ч.2, 3 ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі "ОСОБА_4 де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов'язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Враховуючи викладене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки матеріалами справи не доведено факту порушення з боку водія ОСОБА_1 п. 2.5. ПДР України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У звязку з чим, дане адміністративне провадження, з урахуванням вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю, а судовий збір не підлягає стягненню з особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у звязку з встановленням обставин визначених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 6, 33-35, 130, 221, 245, 247, 251, 252, 268, 272, 280, 321 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Чернігівської області через Козелецький районний суд Чернігівської області, який виніс постанову.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Козелецького районного

суду Чернігівської області ОСОБА_4