АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2017 року м. Дніпро

Суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Калініч Н. І.,за участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 та особи, яка складала протокол про адміністративне правопорушення-Бандури В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 грудня 2016 року, якою

-ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця міста Кривого Рогу, громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУаАП та накладено адміністративне стягнення у виді шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік;

ВСТАНОВИЛА:

Згідно постанови суду, 16.11.2016 р. о 00 годині 07 хвилин водій ОСОБА_2, у м. Дніпропетровськ, вул. Запорізьке шосе, 48 керував автомобілем «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив правил дорожнього руху, а саме п.2.9 а ПДР України. Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Драгер №0078 в присутності двох свідків, результат: - 1,33%. В зв'язку з чим ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.9а ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі особа яка притягується до адміністративної відповідальності, просить поновити строк на оскарження постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 грудня 2016 року, скасувати постанову та закрити провадження відносно нього.

Обґрунтовуючи пропущений строк на подачу апеляційної скарги ОСОБА_2 вказує що неодноразово звертався до поліції та декілька разів приходив до суду першої інстанції для отримання судової повістки. Тобто ОСОБА_2 вказує що його не було належним чином повідомлено про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього.

Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що його було зупинено патрульними поліцейськими та повідомлено йому, що він керує автомобілем в стані алкогольного сп'яніння. Разом з тим ОСОБА_2 вказує, що не відмовився пройти тест на алкогольне сп'яніння, але заперечує проти результату тестування, зазначає що наполягав направити його до лікарського закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння , але йому було відмовлено поліцейськими.

Заслухавши ОСОБА_2, який просив поновити пропущений строк на апеляційне оскарження, підтримав доводи своєї апеляційної скарги та просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та закрити провадження по справі , вислухавши пояснення лейтенанта поліції ОСОБА_3, який вказував на законність складання протоколу про адміністративне правопорушення , допитавши свідків,перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що підлягає поновленню строк на апеляційне оскарження та апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню з наступних обставин.

Згідно з ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи позицію ОСОБА_2, яка зводиться до його відсутності в суді першої інстанції при розгляді справи та копія постанови своєчасно йому не направлялась, та належним чином не було повідомлено про розгляд справи, яка повністю знайшла своє підтвердження у апеляційній інстанції, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя приходжу до висновку про поважність причини пропуску ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та, вважаю необхідним задовольнити клопотання про поновлення строку на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Неналежне повідомлення ОСОБА_2 про дату та час розгляду справи вбачається з того, що в матеріалах провадження наявне повідомлення про дату розгляду від 22 грудня 2016 року,але в матеріалах провадження відсутні будь які поштові повідомлення та підтвердження про те, що вказане було повідомлення належним чином вручено ОСОБА_2

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення та іншими документами.

Таким чином, суддя розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен оцінити докази, одним із яких є протокол, та висловити думку з приводу чому спростовує даний доказ і які наводить докази щодо відсутності адміністративного правопорушення.

Вказані вимоги закону, суд першої інстанції не виконав, та постановив рішення, яке не може вважатися обгрунтованним оскільки не містить вказівку на докази, та висновки суду з цього приводу.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспортну, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" зміст постанови судді у справах про адміністративні правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП, а саме в них, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про наявність або відсутність складу адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви прийняття або відхилення доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За таких обставин постанова районного суду ,як незаконна підлягає скасуванню.

Згідно до ст. 294 КУпАП в разі скасування постанови суду, Апеляційний суд приймає нове рішення.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_2, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення АП2 №072331 від 16 листопада 2016 року, поясненнями свідка ОСОБА_4 та ОСОБА_5, згідно з якими, водій ОСОБА_2 пройшов тестування на приборі Драгер, який виявив що він знаходиться в стані алкогольного сп'яніння та має показник 1,33% проміле, і ці данні знайшли своє відображення у матеріалах справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.11.2016 р. о 00 годині 07 хвилин водій ОСОБА_2, у м. Дніпропетровськ, вул. Запорізьке шосе, 48 керував автомобілем «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив правил дорожнього руху, а саме п.2.9 а ПДР України. Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Драгер №0078 в присутності двох свідків, результат: - 1,33%. В зв'язку з чим ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.9а ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Даний протокол як доказ ніким не спростовувався, та він не суперечить поясненням у апеляційному суді самого правопорушника, який не заперечував того, що його було зупинено працівниками патрульної поліції, та він пройшов тестування на приборі «Драгер», самостійно. Крім того, правопорушник пояснив, що його автомобіль був затриманий працівниками ДАЇ та він був відсторонений від керування, що саме по собі спростовує доводи апеляційного скарги.

Доказів які спростовують дані протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційному суду не надано.

Доводи апеляційної скарги апелянта про те, що працівниками поліції було відмовлено в доставці правопорушника до медичного закладу для проходження тесту на алкогольне сп'яніння не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні так відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія АП2 № 072331 від 16.11.2016 року порушником ОСОБА_2 не було зазначено будь яких зауважень ані в протоколі, ані на окремому аркуші щодо відмови поліцейських доставити його в медичний заклад.

Допитані у судовому засіданні апеляційного суду, свідки: ОСОБА_6 та ОСОБА_7.( поліцейські, які зупинили автомобіль) вказували на те, що при зупинці автомобілю, яким керував ОСОБА_2 с порушенням вимог ПДР було виявлено явні ознаки алкогольного сп'яніння водія ОСОБА_2, якому було запропоновано пройти тест із застосуванням приладу « Драгер» № 0078. ОСОБА_2 добровільно пройшов тест із застосуванням технічного приладу та не оспорював його результату. Працівники поліції дали пояснення про роз'яснення прав правопорушнику та ОСОБА_2 погоджувався з результатом тестування та не просив його направити до закладу охорони здоров'я та якщо такі вимоги є працівники поліції обов'язково доставляють правопорушників до закладу охорони здоров'я. В даному випадку якщо б було заявлено такі вимоги, у поліцейських не було перешкод доставити правопорушника до закладу охорони здоров'я для проведення огляду на стан сп'яніння.

Допитаний судом інспектор УПП у місті Дніпрі- ОСОБА_8 повністю спростував доводи ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_2 просив його направити до закладу охорони здоров'я для огляду на стан сп'яніння та вказував, що правопорушнику були роз'яснені його права, про що свідчить його підпис у протоколі про адміністративне правопорушення.

З матеріалів провадження вбачається, що правопорушнику дійсно були роз'яснені права та він відмовився надавати будь - які пояснення з приводу встановленого правопорушення.

В матеріалах провадження наявні пояснення свідків понятих-ОСОБА_10. та ОСОБА_9, які засвідчили проходження ОСОБА_2 тестування із застосування технічного засобу - Драгер» та ОСОБА_2 ніяких зауважень не висловлював при визначені алкогольного сп'яніння - 1.33%о.

Надане суду свідоцтво про перевірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки свідчить про те, що вимірювальна техніка, яка була застосована при тестуванні ОСОБА_2 на алкогольне сп'яніння відповідає вимогам, тобто сертифікована.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейськими огляд на стан сп'яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу. Огляд провадиться в присутності двох свідків.

Вказані вимоги нормативного акту не були порушені поліцейськими, а тому не має підстав вважати що проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння був проведений з порушення вимог закону.

З огляду на встановлені факти у суді апеляційної інстанції, вважаю що в діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме встановленим, що16.11.2016 р. о 00 годині 07 хвилин водій ОСОБА_2, у м. Дніпропетровськ, вул. Запорізьке шосе, 48 керував автомобілем «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив правил дорожнього руху, а саме п.2.9 а ПДР України. Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Драгер №0078 в присутності двох свідків, результат: - 1,33%.

За результатами перевірки доводів ОСОБА_2, прихожу до висновку, що апеляційні доводи необґрунтовані та покликані уникнути відповідальності.

Враховуючи конкретні обставини правопорушення, дані про особу ОСОБА_2, який не визнав своєї вини у скоєнні правопорушення, суддя

Керуючись ст.294 КУпАП , -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Постанову судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 грудня 2016 року, якою ОСОБА_2, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУаАП та накладено адміністративне стягнення у виді шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, скасувати.

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУаАП та накласти адміністративне стягнення у виді шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.І. Калініч