19.01.2017 Єдиний унікальний № 371/1561/16-п
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 3/371/ 4 /17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2017 року м. Миронівка

Суддя Миронівського районного суду Київської області Поліщук А.С., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення від 12.12.2016 № 22/22, складений за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії ЕС № 672557, виданий 29 травня 1998 року Чорноморським РВ ГУ МВС України в АР Крим, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, займає посаду керівника ПрАТ «ПЛАСТ», проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, квартира, 6 смт Чорноморське АР Крим, та додані до протоколу матеріали,

У С Т А Н О В И В :

Відносно ОСОБА_1 12 грудня 2016 року завідувачем сектору податків і зборів з юридичних осіб Миронівського відділення Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення № 22/22 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

Частина 1 ст. 163-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обовязкових платежів).

Згідно з п. 1.30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

Тобто, зазначеними нормами законодавства встановлено адміністративну відповідальність за бездіяльність, що проявляється у двох формах.

Перша форма - це неподання посадовими особами підприємств, установ та організацій до установи банку платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обовязкових платежів).

Друга форма - це несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій до установи банку платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обовязкових платежів).

Відповідно до протоколу ОСОБА_1, будучи керівником ПрАТ «ПЛАСТ», не подав платіжних доручень до установ банку на перерахування належного до сплати податку на додану вартість за вересень 2016 року, що призвело до порушення п. 57.1 ст. 57 та п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України.

Таким чином, вищезазначений протокол, складений за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, що проявилось у формі неподання платіжного доручення до установ банку на перерахування належного до сплати податку на додану вартість за вересень 2016 року.

Проте, згідно з актом про результати невиїзної документальної перевірки своєчасності сплати податків до бюджету від 01 грудня 2016 року № 56/1200/288940445, під час перевірки ПрАТ «ПЛАСТ», керівником якого є ОСОБА_1, встановлено несвоєчасне подання платіжних доручень до установ банку на перерахування належного до сплати податку на додану вартість за вересень 2016 року в сумі 252119 грн., протягом строків визначених п. 57.1 ст. 57 розділу ІІ та п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, про місце, день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку за місцезнаходженням юридичної особи, керівником якої він є, причини неявки до суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не надав.

Відповідно до ст. 268 КУпАП неявка особи, що притягується до адміністративної відповідальності, яка була своєчасно сповіщена про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи не є перешкодою для розгляду справи.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За правилами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення № 22/22 від 12.12.2016 вбачається, що ОСОБА_1, займаючи посаду керівника ПрАТ «ПЛАСТ, допустив неподання платіжних доручень до установ банку на перерахування належного до сплати податку на додану вартість за вересень 2016 року, однак згідно висновку акту перевірки, ОСОБА_1 допущено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, у формі саме несвоєчасного подання платіжних доручень до установ банку на перерахування належного до сплати податку на додану вартість за вересень 2016 року в сумі 252119 грн. - що саме по собі виключає факт неподання таких платіжних доручень за той же період.

Матеріали справи не містять доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, у формі неподання платіжних доручень до установ банку на перерахування належного до сплати податку на додану вартість за вересень 2016 року в сумі 252119 грн.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутність складу адміністративного правопорушення.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та співставленні, наявну в матеріалах справи копію ОСОБА_3 перевірки, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, у формі неподання платіжних доручень до установ банку на перерахування належного до сплати податку на додану вартість за вересень 2016 року в сумі 252119 грн., не підтверджена наявними у справі доказами, у звязку з чим провадження по справі підлягає закриттю за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, керуючись 7, 163-2, 247, 251, 276, 277, 280, 283 - 285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

1.Провадження в справі про адміністративне правопорушення, порушеній відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, закрити у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

2.Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд Київської області.

3.Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя підпис ОСОБА_3

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя А.С. Поліщук