АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/125/17 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст.124 КУпАП Головуючий у 2-й інстанції: Кленцарь В.Б.
ПОСТАНОВА

іменем України

10 березня 2017 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Кленцарь В.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі за участю апелянта ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 2 грудня 2016 року, якою

ОСОБА_2, який народився 28 серпня 1995 року, мешкає за адресою: м.Дніпро, пр.Гагаріна, буд 38А, кімната 120,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень, -

в с т а н о в и в :

Постановою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 2 грудня 2016 року, встановлено, що 5 вересня 2016 року о 10.00 у м.Дніпро на пр.Гагаріна біля е/о782 водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_1, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4, чим наніс механічні пошкодження вказаним автомобілям.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду про притягнення його до адміністративної відповідальності скасувати, а справу закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 посилається на те, що постанова місцевого суду є незаконною та необґрунтованою, судом не зясовано всіх обставин події, що мають істотне значення для справи. При цьому зазначає, що судом відмовлено в призначенні та проведенні судово - автотехнічної експертизи для зясування всіх обставин ДТП. Крім того звертає увагу на порушення процесу розгляду справи.

Заслухавши апелянта та його представника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, допитавши свідків, приходжу до висновку що скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції про порушення водієм ОСОБА_2 вимог Правил дорожнього руху України, що потягло за собою дорожньо-транспортну пригоду є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності, зокрема: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, схемою та фотознімками до нього, письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_4, та свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

В суді апеляційної інстанції були допитані свідки ОСОБА_6, який підтвердив суду, що їхав у автомобілі Москвич, під керуванням водія ОСОБА_2. Попереду їхав автомобіль БМВ, який раптово почав гальмувати. ОСОБА_2 став гальмувати и вивернув кермо ліворуч.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтвердили у суді апеляційної інстанції про те, що сталося ДТП. Водій автомобіля Москвич під керуванням ОСОБА_2 своєю передньою частиною скоїв наїзд в задню частину автомобіля БМВ. Вони оформлювали матеріали щодо даної пригоди. Під час складання протоколу ОСОБА_2 розяснювались його права та обовязки, була складена схема ДТП. При огляді автомобілів встановлено, що вони отримали механічні ушкодження на які було вказано в схемі огляду місця події.

Аналізуя наведене приймаю до уваги покази свідків які були опитані в апеляційному суду. Так свідок ОСОБА_6 підтвердив, що ОСОБА_2 не дотримувався безпечної відстані, свідки, працівники поліції підтвердили суду, що при оформленні матеріалів та складання протоколі вимоги Закону не порушувались.

Підстав піддавати сумніву пояснення зазначених осіб матеріали справи не містять. Всі докази у справі узгоджуються між собою та є достатніми для прийняття судового рішення, а тому, вважаю, що доводи апеляційної скарги щодо неповноти судового розгляду, яка полягає у не проведенні судово - автотехнічної експертизи, є необґрунтованими, так як покази потерпілого і свідків прямо вказують на провину ОСОБА_2, і, в даному разі, не треба спеціальних познань для оцінки ситуації та механізму ДТП.

Вважаю, що судом 1-ї інстанції, при розгляді справи, права ОСОБА_2 порушені не були оскільки останній своєчасно був повідомлений про час і місце розгляду справи, але не довів поважності причин неявки до суду.

Також вважаю хибними і доводи апеляції про те, що під час складання протоколу були порушені права ОСОБА_2, так як в суді апеляційної інстанції свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтвердили, що розяснювали ОСОБА_2 його права, передбачені ст.268 КУпАП. Не приймаю до уваги покази свідка ОСОБА_6, про те, що ОСОБА_2 не були розяснені його процесуальні права, так як по перше останній заявив, що працівники поліції не розяснювали ОСОБА_2 положення ст.168 КУпАП, а по друге він є зацікавленою особою, так як має дружні відносини з ОСОБА_2.

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_2 в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Накладаючи на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу, районний суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП і призначив стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП, врахувавши при цьому обставини справи та особу правопорушника.

Таким чином доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді справи, тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 2 грудня 2017 року відносно ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя