Апеляційний суд міста Києва
Справа № 33/796/522/2017
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 березня 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 04 січня 2017 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Оболонського районного суду м. Києва від 04 січня 2017 року

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Цією ж постановою суддя стягнув з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 320 гривень.

Як встановлено постановою судді, 11 жовтня 2016 року о 04 годині 30 хвилин в м. Києві по вул. Йорданській, 2, водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1, маючи при цьому ознаки наркотичного сп'яніння (зіниці очей не реагують на світло, почервоніння очей, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження на вимогу працівника поліції огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_2 відмовився у присутності двох свідків, порушивши тим самим вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, з урахуванням уточнень внесених під час її розгляду, просить скасувати постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 04 січня 2017 року, а провадження у справі щодо нього закрити, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування поданої скарги, скаржник посилається на те, що постанова судді не відповідає вимогам законодавства, матеріалам і обставинам справи та є такою, що підлягає апеляційному оскарженню у зв'язку з неповнотою проведеного судового розгляду.

Також вказує на те, що судом при винесенні постанови було порушено його право згідно ст. 268 КУпАП України на судовий захист, та порушено принципи верховенства права, законності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, зазначивши про те, що суддя в свої постанові не повністю врахував його пояснення та доводи, які він виклав у своєму письмовому запереченні.

Також ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі звертає увагу на те, що працівники поліції, минаючи первинну стадію огляду з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, одразу запропонували провести огляд у закладі охорони здоров'я, що на його думку є прямим порушенням порядку проведення такого огляду, оскільки у Протоколі про адміністративне правопорушення не був відповідним чином зафіксований факт адміністративного правопорушення, як того вимагають ст. ст. 251, 279, 266 КУпАП України та взагалі не було проведено обов'язкового у таких випадках огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Крім того, як вказує скаржник, судом було проігноровано його клопотання щодо допиту цілого ряду свідків, а також порушено вимоги ст. 33 КУпАП України, оскільки в матеріалах справи не містяться документи, які підтверджували його місце роботи, професію, характеристику, сімейний стан. У своїй апеляційній скарзі скаржник звертає увагу і на те, що автомобіль використовується ним у робочих цілях і позбавлення права керувати ним ставить його у дуже скрутне становище, а іншого способу заробітку для існування він не має.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, яка підтримала свою апеляційну скаргу та просила її задовольнити; пояснення допитаного судом апеляційної інстанції свідка ОСОБА_3; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, оскаржуваною постановою встановлено, що 11 жовтня 2016 року о 04 годині 30 хвилин в м. Києві по вул. Йорданській, 2, водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1, маючи при цьому ознаки наркотичного сп'яніння (зіниці очей не реагують на світло, почервоніння очей, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження на вимогу працівника поліції огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_2 відмовився у присутності двох свідків, порушивши тим самим вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Свій висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові останнього від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, суддя обґрунтував наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення, який було складено щодо ОСОБА_2, поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3, а також актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

Разом з тим, наведені в оскаржуваній постанові докази не містять в собі достатніх фактичних даних, на основі яких у визначеному законом

порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність

адміністративного правопорушення, винність даної особи в його

вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного

вирішення справи.

Зокрема, посилання в протоколі про адміністративне правопорушення на те, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, не може бути визнано беззаперечним доказом вини останнього, з огляду на таке.

Відповідно до вимог п. 3 Розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказам МВС України від 07.11.2015 року № 1395 (надалі - Інструкція від 07.11.2015 року № 1395) направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп'яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами) (надалі - Порядку від 17 грудня 2008 року № 1103).

Відповідно до п. 6 Порядку від 17 грудня 2008 року № 1103 та п. 7 Розділу І. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі - Інструкція від 09.11.2015 року № 1452/735) у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

І лише у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я, як це передбачено п. 8 Порядку від 17 грудня 2008 року № 1103 та п. 6 Розділу ІХ. Інструкції від 07.11.2015 року № 1395, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, а також пояснень ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції, такий порядок дотриманий не був, а в протоколі про адміністративне правопорушення, так само як і в постанові судді не зазначені дії водія щодо ухилення від огляду на стан сп'яніння.

Більш того, як вбачається з пояснень допитаного під час апеляційного розгляду свідка ОСОБА_3, в присутності якого ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, він пам'ятає лише те, що чув як водій відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння. При цьому, згідно пояснень зазначеного свідка він не пам'ятає, щоб у його присутності працівники поліції уточняли де саме ОСОБА_2 повинен пройти огляд на стан сп'яніння і що останній відмовився від проходження огляду саме у закладі охорони здоров'я.

Крім того, свідок не міг згадати, що крім нього, при цьому був присутній ще один свідок прізвище якого зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

У зв'язку з цим, пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3, на які послався у своїй постанові суддя також не можуть визнані такими, що не викликають сумнівів у своїй достовірності, оскільки вони були викладені не власноручно, а фактично роздруковані заздалегідь, де заповнені лише відповідні графи, зокрема про особисті дані свідків та особи, яка відібрала ці пояснення та їх підписи.

За таких обставин, враховуючи вимоги ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягаєзадоволенню, а постанова судді Оболонського районного суду м. Києва від 04 січня 2017 року - скасуванню, із закриттям провадження по справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу зазначеного вище адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 04 січня 2017 року про притягнення ОСОБА_2до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі щодо нього - закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва

С.О.Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Шестаковська Л.П.