Дата документу 26.01.2017 Справа № 554/199/17
Справа № 554/199/17-п
Провадження № 3/554/353/2017
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 січня 2017 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючого, одруженого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, до адміністративної відповідальності не притягувався

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу складеного інспектором роти № 2 батальйону УПП у м. Полтаві лейтенантом поліції ОСОБА_2 «8 січня 2017 року, близько 02 год. 30 хв., порушник ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_2 та рухаючись по вулиці Героїв Сталінграду від вулиці 23 Вересня до вулиці Великотирновська в м. Полтава, не зупинився на вимогу працівника поліції, який світловими та звуковими сигналами, а також через гучномовець намагався це зробити і зупинився лише після того, як був заблокований іншими патрульними екіпажами поліцейських патрульних», що, на думку ініціатора складення протоколу, є вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-2 КУпАП.

Після розяснення відповідно до ст. 268 КУпАП прав особі, що притягується до адміністративної відповідальності, в тому числі права на захист, тобто користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, в судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав та показав, що порушень Правил дорожнього руху (далі по тексту - Правил) він не допускав, оскільки вимоги про зупинку автомобіля, яким він керував, як про це зазначено в протоколі, ніхто не робив, а просто слідом за ним їхав патрульний автомобіль, який час від часу блимав фарами дальнього світла. Який знак цим йому подавався, він не зрозумів, оскільки Правилами таких сигналів не передбачено. Крім того, була глибока ніч, в салоні автомобіля він знаходився один, будь-яких інших автомобілів, які б рухалися в попутному чи зустрічному напрямках на вулиці не було, а тому з міркувань власної безпеки, він боявся зупинятись на незрозумілі для нього знаки, які подавались з невідомого для нього автомобіля, при цьому він їхав з допустимою для руху в місті швидкістю, не порушуючи ніяких інших вимог Правил. Зненацька для нього, він був заблокований двома іншими патрульними автомобілями поліції, які перекрили йому дорогу та вчинили захват його автомобіля, відчинивши при цьому всі двері його автомобіля та вихопивши ключ з замка запалення, зламавши його при цьому. Працівники поліції вели себе зухвало, нехтуючи при цьому правилами не лише професійної, а й елементарної людської етики, що його обурило як громадянина України.

Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності здійснено з грубим порушенням вимог ст. 256 КУпАП. Суть обвинувачення йому не зрозуміла і розяснена не була, дій, які йому інкримінуються, він не вчинював. Права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, йому розяснені не були, в звязку з чим він не мав змоги здійснити своє право на захист. Просив закрити справу за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши його пояснення, дослідивши матеріали, додані до протоколу, суд приходить до висновку про відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення та необхідності закриття справи за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 122-2 КУпАП відповідальність за нею наступає за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Як видно із змісту протоколу, він складений з грубими порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, яка встановлює, що в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, повинні бути зазначені: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. У разі відмовлення особи, яка вчинила правопорушення, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

При складенні протоколу порушникові розяснюються його права і обовязки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Ці вимоги закону ініціатором складення протоколу були грубо порушені.

Обєктивна сторона правопорушення, передбаченого вказаною статтею, полягає у невиконанні водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Субєктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.

Всупереч зазначеному, ініціатор складення протоколу та притягнення особи до адміністративної відповідальності не виклав в протоколі цих складових елементів правопорушення.

Так, суть викладеного ним в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті 122-2 КУпАП, що порушує право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Диспозиція статті 122-2 КУпАП, яка інкримінується порушнику, є бланкетною, оскільки розкриття її змісту відсилає до Правил дорожнього руху, в пункті 8.9 яких зазначено, яким чином подається вимога про зупинку транспортного засобу. Це: а) жезлом або рукою, що вказує на цей транспортний засіб; б) за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу; в) за допомогою гучномовного пристрою; г) за допомогою спеціального табло, на якому зазначається вимога про зупинку транспортного засобу.

В протоколі ж всупереч цьому зазначено, що вимога про зупинку транспортного засобу працівником поліції подавалась «світловими та звуковими сигналами, а також через гучномовець» без конкретизації, як саме, що є недопустимим, оскільки відповідальність повинна наступати за конкретно вчинене діяння, що слідує із змісту ч. 1 ст. 9 КУпАП, якою визначено поняття адміністративного правопорушення.

До протоколу додані пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а. с. 2, 3), які нібито були очевидцями вчинення правопорушення, зміст яких викликає сумнів в їх обєктивності, оскільки із пояснень не видно, як і чому вони опинились на місці пригоди в нічний час, в якості кого (пішохода чи водія) вони спостерігали виявлене працівниками поліції порушення Правил, яку вимогу про зупинку транспортного засобу і як подавав працівник поліції порушнику і де саме, в звязку з чим суд не приймає до уваги їх як доказ вчинення правопорушення.

Протокол виконаний незрозумілим почерком, який практично не піддається прочитуванню, що позбавляє суд можливості зрозуміти його зміст, оформлений неохайно, всупереч Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України 6 листопада 2015 року № 1376 та без додержання вимог, які зазначені в статті 256 КУпАП, що позбавляє суд можливості приймати його до уваги як доказ по справі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Всупереч цих вимог протокол не містить запису про здійснення відеофіксації вказаного порушення, хоча до протоколу додано диск з відеозаписом порушення Правил без зазначення джерела його походження.

Аналізуючи зміст наданого відповідачем відеозапису руху автомобіля порушника, суд констатує, що на ньому відсутні будь-які дані, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 порушення Правил в частині невиконання вимоги про зупинку транспортного засобу, оскільки така вимога працівниками поліції у визначеному Правилами порядку йому не висувалась. Більше того, на відеозаписі відсутні як працівники поліції, так і будь-які докази подавання ними вимоги про зупинку транспортного засобу світловими або звуковими сигналами. Із наданого відеозапису проглядається лише факт переслідування автомобіля під керуванням ОСОБА_1 невідомим транспортним засобом, який подавав йому невідомі (не встановлені Правилами) сигнали блиманням фар. По всьому маршруту слідування порушника на відеозаписі відсутні як інші транспортні засоби, так і пішоходи, в звязку чим суд сумнівається у наявності очевидців порушення та в звязку з чим не прийняв до уваги, як докази, пояснення наведених вище свідків його вчинення.

З цих же підстав, суд не може прийняти до уваги, як належний та допустимий доказ у справі і наданий ініціатором складення протоколу відеозапис порушення Правил, яке інкримінується порушнику ОСОБА_1

Отже, на підставі наведеного суд приходить до висновку про те, що порушник не вчинював будь-яких конкретних дій, які б могли інкримінуватися як невиконання водіями вимог про зупинку, що свідчить про відсутність самої події правопорушення.

Відповідно до п. 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 247, 283 та 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Закрити справу щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-2 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А. Г. Савченко