Провадження № 33/779/74/2017
Категорія ч. 3 ст. 41 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Попович В. С.
Суддя-доповідач Повзло В.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області Повзло В.В., ознайомившись з апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 січня 2017 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12.01.2017 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. Цією ж постановою з ОСОБА_2 стягнуто судовий збір.

Не погодившись з постановою судді, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді та одночасно наголошує на тому, що він своєчасно подав апеляційну скаргу.

Вивчивши надані суду матеріали, вирішуючи питання щодо прийняття апеляційної скарги та поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді виходжу з наступного.

Діючим законодавством чітко встановлена процедура та строки оскарження постанови судді у справах про адміністративне правопорушення, зокрема вказане питання регламентовано ст. 294 КУпАП.

Між тим, апелянт в своїй апеляційній скарзі керується вимогами ст. 289 КУпАП, що стосуються порядку подання скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення, прийняту іншими уповноваженими органами, в той час як вказаний апелянтом порядок щодо рахування 10-денного терміну з дня отримання ним постанови, не розповсюджується на рішення, прийняті місцевим судом, оскільки початком перебігу десятиденного строку для подання апеляційної скарги саме на постанову судді є день винесення постанови.

Так, статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційну скаргу на постанову судді у справах про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Як вбачається з матеріалів провадження справу було розглянуто у відсутність ОСОБА_2, якого, відповідно до змісту з постанови судді, було повідомлено належним чином про час та місце розгляду справи в місцевому суді (а.с. 24).

В провадженні міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виписане на адресу ОСОБА_2, аналогічну той, що зазначена ним в апеляційній скарзі, з відміткою про його вручення «ОСОБА_2» (а.п. 23).

12.01.2017 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області було винесено постанову суду.

Отже, останнім днем оскарження вказаної постанови судді є 23.01.2017 року.

Між тим, апеляційна скарга надійшла до суду 01.02.2017 року, тобто поза строками на апеляційне оскарження.

Відповідно до ст. 294 КУпАП у разі пропуску строку на апеляційне оскарження, особа, яка подала апеляційну скаргу, заявляє відповідне клопотання з обґрунтуванням причин пропуску такого строку.

Отже, законом чітко передбачено, що строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин, та поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Між тим, з апеляційної скарги не вбачається які ж саме причини позбавили можливості апелянта своєчасно подати скаргу до суду.

Апелянт звертає увагу суду лише на те, що постанову судді від 12.01.2017 року він отримав 25.01.2017 року, а тому, на його думку, останній день оскарження припадає на 03.02.2017 року та просить поновити строк.

В той же час, апелянт не вказує, коли саме він отримав повідомлення про розгляд справи.

Отже, подане ОСОБА_2 клопотання про поновлення строку неможливо визнати обґрунтованим, а зазначену ним причину - поважними, оскільки до поважних причин пропуску строку на оскарження судових рішень належать обставини, що об'єктивно перешкоджали особі, яка має право на подачу скарги, подати її своєчасно.

Так, поважними причинами можуть бути визнані: важка хвороба учасника процесу, стихійне лихо, смерть або важка хвороба близького родича учасника процесу, або інші причини, які унеможливили своєчасне звернення до суду. Вказаний перелік причин не є вичерпним.

Проте, в апеляційній скарзі не наведено об'єктивних доводів пропуску строку на оскарження саме у період з 12.01.2017 року протягом 10 днів.

Відповідно до норм діючого законодавства, початком перебігу десятиденного строку для подання до апеляційного суду скарги на постанову судді є день винесення постанови, тому посилання апелянта на несвоєчасне отримання ним копії постанови судді, як на підставу вважати його апеляційну скаргу такою, що подана в строк, є неспроможним.

З матеріалів справи вбачається, що апелянту достеменно було відомо про те, що відносно нього складений протокол про адміністративне правопорушення, про що свідчить його підпис в протоколі.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України розгляд справ в судах відбувається відкрито.

Вказаний конституційний припис гарантує, в свою чергу, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись як про дату розгляду, так і про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Вищевказана норма ч. 2 ст. 294 КУпАП забезпечує за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права.

Відсутність в апеляційній скарзі належного обґрунтування причин несвоєчасного оскарження рішення суду, унеможливлює визнати вказану апелянтом причину пропуску строку поважною.

За таких обставин вважаю, що зазначена апелянтом причина пропуску строку на апеляційне оскарження, як то отримання копії постанови судді 25.01.2017 року, є неспроможною, у зв'язку із чим, та відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП її не можливо визнати поважною, а тому в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження необхідно відмовити та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала.

Водночас роз`яснюю, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторно звернутися з апеляційною скаргою на дану постанову з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_2 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 січня 2017 року.

Апеляційну скаргу з додатками повернути апелянту - ОСОБА_2.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло

Згідно з оригіналом

Суддя В.В. Повзло