Справа № 502/546/17
ПОСТАНОВА

27 квітня 2017 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області Тюмін О.Г., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, фізична особа-підприємець, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, -

ВСТАНОВИВ:

14 березня 2017 року під час перевірки головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю ОСОБА_2 встановлено, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 порушено законодавство про працю, оплату праці за період з 01.01.2015 року по 01.03.2017 року, а саме:

- в порушення вимог ч. 3 ст. 32 КЗпП України про зміну істотних умов праці розміру оплати праці, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу та інших працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за 2 місяці. Так, з березня по червень 2016 року посадові оклади працівників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 становили у розмірі 1728 грн., у липня 2016 року посадові оклади працівників були зменшені та складають у розмірі 1450 грн., при цьому працівники не були попереджені за два місяці про зміну істотних умов праці розміру оплати праці;

- про зміну умов оплати праці у бік погіршення працівники ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не були попереджені більш ніж за два місяці, чим порушено вимоги ст. 103 КЗпП України;

- підприємцем не забезпечений достовірний облік виконуваної працівниками роботи, а саме: не представлені табелі обліку використання робочого часу за період січень - грудень 2015 року, що не дає можливості перевірити забезпечення достовірного обліку виконуваної працівниками роботи,, що є порушенням вимог ч. 2 ст. 30 Закону України «Про оплату праці»;

- згідно представлених особових карток форми П-2, кадрових наказів щодо надання відпусток зясовано: працівникам на протязі двох років підряд не надавалися щорічні оплачувані відпустки повної тривалості. Так, ОСОБА_4 перебуває у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_1 від 03.07.2013 року, останній раз ОСОБА_4 знаходилася у щорічній відпустці у травні 2014 року. ОСОБА_3 перебуває у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_1 від 17.09.2002 року, останній раз знаходилася у щорічній відпустці у червні 2014 року, що суперечить вимогам ч. 5 ст. 80 КЗпП України;

- у підприємця має місце порушення вимог ч. 1 ст. 115 КЗпП та ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» щодо виплати заробітної плати працівникам регулярно в робочі дні, але не рідше двох разів на місяць, через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Так, виплата заробітної плати працівникам виплачується один раз на місяць, що підтверджується відомостями заробітної плати січень-лютий 2017 року.

Тим самим, своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП.

ОСОБА_1, повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, до суду не зявилася, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляла.

Факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 та її провина повністю доказана та підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом серії 15-18-010/0148 від 14.03.2017 року про адміністративне правопорушення - про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 41 ч.1 КУпАП;

- актом перевірки 15-18-010/0266 за період 13.03.2017 року 14.03.2017 року;

- платіжною відомістю за січень 2017 року;

- трудовим договором від 03.07.2013 року укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_4;

- трудовим договором від 17.09.2002 року укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3;

- наказом №51 від 01.05.2014 року про надання щорічної відпустки ОСОБА_3 з 01.05.2014 року;

- наказом №52 від 01.06.2014 року про надання щорічної відпустки ОСОБА_4 з 01.06.2014 року;

- платіжною відомістю за лютий 2017 року.

Вивчивши матеріали справи, суддя вважає вину ОСОБА_1 повністю доведеною, кваліфікацію її дій за ст. 41 ч.1 КУпАП порушення вимог законодавства про працю - вірною.

Обставин що помякшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП судом не виявлено.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий сбір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Беручі до уваги ступень суспільної небезпеки правопорушення, ставлення правопорушниці до скоєного, суддя вважає за необхідне застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Керуючись ст.ст. 41 ч. 1, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий сбір у розмірі 320,00 грн.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі через Кілійський районний суд Одеської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова може бути предявлена до виконання протягом 3 місяців з дня її винесення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_6