Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 333/2707/17 Головуючий в 1 інст. Варнавська Л.О.
Провадження №33/778/658/17 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія ч. 1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2017 року місто Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Рассуждай В.Я., розглянувши в залі апеляційного суду Запорізької області у відкритому судовому засіданні за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та її захисника - адвоката Тарана Ю.Г., справу за апеляційною скаргою адвоката Тарана Ю.Г. на постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 липня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, не працюючу, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з постановою суду, 16 травня 2017 року о 2 годині 10 хвилин ОСОБА_2 по вул. Чумаченко біля будинку 21 в м. Запоріжжя, керувала транспортним засобом ЗАЗ 3110 307-42, державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому порядку з використанням технічного засобу «ALCOTEST DRAGER 6810», тест №302. Результат 1,51 проміле. Чим порушила вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Таран Ю.Г. в інтересах ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що дана постанова є необґрунтованою, невідповідною матеріалам справи та вимогам закону, прийнята з порушенням процесуальних норм. Судом першої інстанції не було перевірено заяву ОСОБА_2 про те, що автомобілем вона не керувала, автомобіль взагалі не рухався та перебував на стоянці біля будинку, що також підтверджується відеозаписом місця події. Вказує, що працівники поліції погрожували їй застосуванням спеціальних засобів, змусили пройти тестування на алкоголь та підписати протокол. Також, ОСОБА_2 не було роз'яснено право пройти медичний огляд в лікарні, як зазначено в п. 5 Порядку направлення водіїв для проведення огляду. Вважає письмові пояснення свідків неприпустимим доказом, оскільки відсутній підпис та дані особи, яка проводила опитування, крім того, вказані свідки не були допитані в судовому засіданні.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та її адвоката, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 218630 від 16 травня 2017 року, згідно якого ОСОБА_2 роз'яснені її права та обов'язки, передбачені ст.63 Конституції України і ст.268 КУпАП, про що вона засвідчила своїм особистим підписом (а.с.1); роздруківкою результатів тестування на стан алкогольного сп'яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Alkotest «Drager - 6820» від 16.05.2017 року, тест № 302 (а.с.2), актом огляду на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_2, з яких вбачається, що за наслідками огляду на стан алкогольного сп'яніння останньої результати склали 1,51 проміле (а.с.3); поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, з яких вбачається, що останні підтвердили факт проведення поліцейськими огляду на стан сп'яніння ОСОБА_2 за допомогою «Drager Alkotest» та його результати - 1,51 проміле (а.с.5,6), а також відеозаписом подій від 16.05.2017 року (а.с. 19).

Твердження апелянта про те, що судом першої інстанції винесено необґрунтовану постанову, яка не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, є безпідставними, оскільки у судовому засіданні суд дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав їм належну оцінку, та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненому правопорушенні.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, будь-яких порушень допущених при їх складанні не виявлено. Протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 218630 від 16 травня 2017 року, містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року.

Посилання апелянта про те, що ОСОБА_2 автомобілем не керувала, а автомобіль перебував на стоянці біля будинку є необґрунтованими, оскільки повністю спростовуються матеріалами справи.

Так, свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні в суді першої інстанції, пояснила, що коли вони підійшли до автомобіля за кермом перебувала саме ОСОБА_2

З оглянутого відеозапису вбачається, що він розпочався, коли ОСОБА_2 вже стояла біля автомобіля та після повідомлення поліцейськими про порушення нею ПДР під час здійснення маневру повороту сказала, що вона третій день за кермом. Після того ОСОБА_2 сіла в автомобіль на пасажирське сидіння. Під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_2 жодного разу не повідомляла, що автомобілем керувала не вона. Висловлювала претензії працівникам поліції з приводу причини зупинки її автомобіля. Відмовлялася надати посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Після проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння та повідомлення працівниками поліції про те, що вона перебуває в стані алкогольного сп'яніння і у відношенні неї буде складено протокол про адміністративне правопорушення, тривалий час сперечалась з працівниками поліції, намагаючись уникнути участі у складанні вказаного протоколу.

Крім того з доданої до протоколу копії постанови АР № 377006 від 16 травня 2017 року вбачається, що дійсно ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона 16 травня 2017 року о 2 годині 10 хвилин в м. Запоріжжі по вул. Чумаченка біля б. 21 перед поворотом на подала сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку та не мала при собі посвідчення водія відповідної категорії. Копію постанови ОСОБА_2 вручено, що підтверджено її підписом (а.с. 8).

Таким чином матеріалами справи повністю спростовані доводи апеляційної скарги з приводу того, що ОСОБА_2 транспортним засобом не керувала.

В апеляційній скарзі захисник вказує на незаконність дій працівників поліції, які погрожували ОСОБА_2 застосуванням спеціальних засобів, однак в матеріалах справи відсутні, та у судовому засіданні не надано даних про те, що нею чи її адвокатом були оскаржені в установленому Законом порядку ці дії працівників поліції.

Доводи апеляції щодо не роз'яснення ОСОБА_2 права пройти медичний огляд в лікарні, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки ОСОБА_2 не відмовлялась від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки та не висловлювала незгоди з результатом огляду.

Також, апеляційний суд вважає, що не впливають на законність та обґрунтованість судового рішення доводи апелянта про порушення допущені при відібранні пояснень свідків, оскільки ці порушення не є істотними, тобто такими, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а зміст їх пояснень повністю узгоджується з іншими матеріалами справи, в тому числі із відомостями, що містяться у відеозапису події.

Крім того, твердження захисника, що свідки події в судове засідання не викликалися, спростовуються матеріалами справи, оскільки судом першої інстанції були здійснені всі можливі заходи щодо виклику у судове засідання вказаних осіб.

Таким чином, відповідно до вимог ст.ст. 245,280 КУпАП, суд першої інстанції при розгляді справи в повному обсязі перевірив докази, наявні в матеріалах справи, які відповідають вимогам КУпАП та узгоджуються між собою.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП, суд в постанові дав зазначеним доказам належну оцінку, та, на підставі цих доказів, які є допустимими, так як відповідають вимогам ст. 266 КУпАП правильно встановив фактичні обставини вчиненого правопорушення, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч. 1 КУпАП.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

За таких обставин постанова судді є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Тарана Ю.Г. в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 липня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Запорізької області В.Я. Рассуждай