АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/8984/2016-пГоловуючий у 1-й інстанції Базан Л.Т.
Провадження № 33/789/32/17 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.483 МК України
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2017 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Сарновський В.Я., з участю з участю представника Тернопільської митниці ДФС - Гребеняка Р.Б., та особи, відносно якої складено протокол про порушення митних правил - ОСОБА_2, розглянувши матеріали справи про порушення митних правил за апеляційною скаргою представника Тернопільської митниці ДФС на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 жовтня 2016 року, -

в с т а н о в и в :

Вказаною постановою закрито провадження в справі відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.483 МК України у зв'язку з відсутністю в його діях складу цього правопорушення, а саме згідно протоколу про порушення митних правил від 19 липня 2016 року №0082/40300/16, 17 травня 2015 року відповідно до попереднього повідомлення митної декларації ЕЕ №403000010/5/100140 від 15.05.2015 року через митний пост «Краковець» Львівської митниці ДФС громадянином України ОСОБА_2 на підставі рахунку (інвойс) №0049 від 14.05.2015 року ввезено на митну територію Україну в митному режимі імпорт, товар сідельний тягач DAF ХF95.480, 2000 року випуску, № шасі НОМЕР_1 (далі товар). Згідно із цим рахунком фактурна вартість товару становить 2100 Євро, що по курсу НБУ на день подання митної декларації митниці становить 52900 грн., відправником вказано «М.VOS VOF 5334 LH Velddriel, De Tweede Geerden, 9 Netherlands», одержувачем ТОВ «СОКІЛ - ЗАХІД» (Тернопільська область, Тернопільський район, с.Біла вул.Бродівська-Бічна, 15).

Вказаний товар переміщено через митний кордон України з приховуванням від митного контролю ОСОБА_2, шляхом надання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товару через митний кордон України рахунку (інвойсу) №0049 від 14.05.2015 року, який містить неправдиві відомості про фактурну вартість товару, відправника та одержувача, оскільки згідно із наданою митною службою Республіки Польща митною декларацією №ЕСS/371010/00/005103/2015 від 15.05.2015 року справжня фактурна вартість товару становить 21000 польських злотих, що по курсу НБУ на день подання митної декларації становить 130249,88 грн., відправником є «ВЕNE TRUCKS Sp. Z.o.o. UL Lubelska 43/А 10-410 OLSZTYN», Польща, одержувачем є FORUM IMPEX PE NIEBESNOI SOTNI 60 10031 ZHYTOMYR.

19 травня 2015 року Тернопільською митницею ДФС завершено митне оформлення вказаного згідно митної декларації №403000010/2015/00253.

Таким чином, дії ОСОБА_2 митницею кваліфіковані як такі, що спрямовані на переміщення через митний кордон України товару з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів, як підстави для переміщення товару документів, а саме інвойсу №0049 від 14.05.2015 року, що містить неправдиві відомості щодо відправника та одержувача, а також неправдиві відомості, які необхідні для визначення митної вартості товару, зокрема, неправдиві відомості про фактурну вартість товару.

03 січня 2017 року представник Тернопільської митниці ДФС Гребеняк Р.Б. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження мотивуючи тим, що строк оскарження був пропущений з поважних причин, а саме те, що постанова судом винесена 19.10.16 року без її оголошення, в тому числі і мотивувальної частини, якою суд керувався при прийнятті вказаного рішення, що не дало можливості своєчасно та із відповідним обґрунтуванням підготувати скаргу. Копію постанови отримано лише 21.11.2016 року, тобто більше як через місяць з дня її винесення.

Також, просить скасувати вказану постанову та винести нову, якою притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України у виді накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості сідельного тягача DAF XF95.480, 2000 року випуску, а саме: 130249,88 грн. з конфіскацією цього тягача у власність держави. Вважає висновок суду про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення таким, що не відповідає обставинам справи та спростовується долученими до протоколу доказами. Стверджує, що суд залишив поза увагою і не дав йому жодної правової оцінки даним, які підтверджують умисний характер дій ОСОБА_2 Також представник митниці вважає висновок суду про те, що ОСОБА_2 є лише перевізником товару є помилковим, оскільки останній усвідомлено виступив повіреним - уповноваженою особою на перевезення сідельного тягача, подавав на пункті пропуску на нього документи, не пересвідчившись у їх достовірності. В подальшому перевіркою встановлено, що надані ОСОБА_2 документи містили неправдиві відомості. Тому, в даному випадку наявний склад правопорушення, оскільки диспозиція інкримінованої статті передбачає відповідальність не тільки за переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, а й за за дії спрямовані на переміщення товарів через митний кордон з приховуванням від митного контролю шляхом подання неправдивих даних про країну походження, відправника та/або одержувача, митної вартості товару.

Заслухавши пояснення представника митниці, який підтримав подану апеляційну скаргу та додатково пояснив, що суд закрив провадження за ч.1 ст.247 КУпАП, хоча в мотивувальній частині постанови підставою закриття вказував п.7 ст.247 КУпАП, перевіривши матеріали справи, ознайомившись із доводами апеляційної скарги, заслухавши в дебатах представника митниці і особу, відносно якої складено протокол про порушення митних правил, вважаю, що строк оскарження підлягає поновленю у зв'язку з наступним.

Відповідно до ч.5 ст.529 МК України постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі. Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Згідно ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З протоколу судових засідань (а.с.35-38) слідує, що в судових засіданнях у суді першої інстанції, приймав участь представник Тернопільської митниці ДФС Созанський С.А., якому копія винесеної постанови не вручалась. Отримав її 21 листопада 2016 року інший представник Тернопільської митниці ДФС - Гребеняк Р.Б., який і подав апеляційну скаргу, що фактично дає підстави вважати, що вказаний строк був пропущеним з поважних причин, а тому клопотання про його поновлення підлягає задоволенню.

Щодо доводів апеляційної скарги щодо суті правопорушення, встановлено наступне.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП та ст. ст. 486, 487, 489 МК України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в тому числі, про порушення митних правил, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Згідно ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль, за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Частиною 2 ст.460 МК України встановлено, що перевізники несуть відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення цих товарів документів, що містять неправдиві відомості, виключно у разі якщо ці відомості стосуються кількох вантажних місць, їх маркування та номерів, а перевізниками не вжито заходів до перевірки правдивості зазначених відомостей або у разі неможливості такої перевірки не внесено відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної (CMR).

Статтею 483 МК України передбачено відповідальність за переміщення, або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

За змістом обох вищевказаних статей Митного кодексу України для кваліфікації дій, що виразилися у наданні митному органу документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару, про відправника та одержувача товару, обов'язковим є встановлення умислу особи, що притягається до відповідальності за порушення митних правил, на приховування товару від митного контролю (при кваліфікації за ст.483 МК України) або ухилення від сплати митних платежів (при кваліфікації за ст.485 МК України).

Як зазначено у складеному митницею протоколі відносно ОСОБА_2, він 17 травня 2015 року ввіз на митну територію України в режимі імпорт - сідельний тягач DAF XF95.480, 2000 року випуску, №шасі НОМЕР_1. Згідно із цим рахунком фактурна вартість товару становить 2100 Євро, що по курсу НБУ на день подання митної декларації митниці відповідає 52900 грн., відправником вказано "M.VOS VOF 5334 LH Velddriel, De Tweede Geerden, 9 Netherlands", одержувачем ТОВ "Сокіл - Захід".

За попередньою митною декларацією ЕЕ№403000010/5/100140 від 15.05.2015 року відправником сідельного тягача DAF XF95.480, 2000 року випуску, №шасі НОМЕР_1, вказано "M.VOS VOF 5334 LH Velddriel, De Tweede Geerden, 9 Netherlands", одержувачем ТОВ "Сокіл - Захід", перевізником - ОСОБА_2, фактурна вартість товару становить 2100 Євро.

Аналогічні дані щодо відправника та одержувача, а також товару вказані у митній декларації №403000010/2015/00253 від 19.05.2015 року та інвойсі №0049 від 14.05.2015 року.

З наявних у матеріалах справи даних вбачається, що ОСОБА_2 посадовою особою ТОВ "Сокіл-захід" не являється. Також, ні в поданих цим товариством документах, ні в отриманій від митної служби Республіки Польща інформації він не вказаний як відправник чи одержувач товару. Із наявної в матеріалах справи копії облікової картки №68379689 від 16.07.2015 року вбачається, що власником ввезеного товару він теж не став (а.с.32).

Таким чином, в матеріалах справи відсутні достатні докази того, що ОСОБА_2 при перетині митного кордону України мав умисел на приховування товару від митного контролю.

Також, аналізуючи матеріали справи судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_2 був перевізником, а тому виходячи з положень ч.2 ст.460 МК України не повинен нести відповідальності за достовірність вказаних у супровідних документах відомостей про відправника та одержувача і митну вартість товару.

Доводи представника митниці про невідповідність прийнятого рішення висновкам суду, що викладені в мотивувальній частині оскарженої постанови є безпідставними, оскільки зі змісту вказаної постанови вбачається, що суд в мотивувальній частині обґрунтував наявність підстав для закриття провадження згідно п.1 ст.247 КУпАП, що відповідає викладеному в резолютивній частині рішенню.

З урахуванням усіх наведених обставин висновок суду першої інстанції про наявність підстав для закриття даного провадження у даній справі за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 483 МК України є вірним, а тому підстави для скасування оскарженої постанови і задоволення апеляційної скарги в цій частині відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП, ст.ст.529,460,483 МК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Поновити представнику Тернопільської митниці ДФС строк оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_2

Апеляційну скаргу представника Тернопільської митниці ДФС Гребеняка Р.Б. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду від 19 жовтня 2016 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Тернопільської області В.Я. Сарновський