15.02.2017 Справа №: 329/85/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017р. смт. Чернігівка

Чернігівський районний суд Запорізької області в складі головуючого судді Поди Н.М., при секретарі Сивак В.Г., за участю прокурора Ніколаєнко Д.О., розглянувши адміністративні матеріали Управління захисту економіки в Запорізькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, проживаючу: ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючу заступником начальника УСЗН Чернігівської РДА Запорізької області, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась,

за ст. 172-7 ч.1,2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Чернігівського районного суду Запорізької області від Управління захисту економіки в Запорізькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності заступника начальника УСЗН Чернігівської РДА Запорізької області за ст. 172-7 ч.1,2 КУпАП - неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 23.01.2017р. складеного ст. о/у в ОВС управління захисту економіки в Запорізькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України ОСОБА_2 вказано, що відповідно до абзацу 10, 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» приватний інтерес будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у звязку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Реальний конфлікт інтересів суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини 1 статті 3 цього Закону, зобовязані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Також, згідно пункту 6, постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.06 № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів", преміювання керівників органів виконавчої влади та інших органів, їх заступників, встановлення їм надбавок, передбачених цією постановою, надання матеріальної допомоги здійснюється у порядку та розмірі, установлених цією постановою, у межах затверджених видатків на оплату праці. Рішення про зазначені виплати приймається органом вищого рівня.

19.09.2011 р. розпорядженням голови Чернігівської районної державної адміністрації № 49-к, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 призначено на посаду заступника начальника управління соціального захисту населення Чернігівської РДА, як таку, що перебувала у кадровому резерві та успішно пройшла стажування на цій посаді.

04 липня 2011 р. ОСОБА_1, згідно відомості, особисто під підпис, ознайомлена щодо обмежень під час проходження державної служби із Законом України «Про запобігання корупції».

01.06.2016 р. згідно розпорядження голови Чернігівської РДА № 60-к, ОСОБА_1, присвоєно 5 ранг державного службовця.

Згідно посадових обовязків, затверджених головою Чернігівської РДА від 10 січня 2013 р., ОСОБА_1, здійснює керівництво діяльністю управління соціального захисту населення, розподіляє обовязки між працівниками, очолює та контролює їх роботу у межах повноважень.

Крім того, згідно п. 20 посадових обовязків, заступник начальника управління здійснює контроль за дотриманням Законів України «Про державну службу» та «Про засади запобігання та протидії корупції».

Таким чином, ОСОБА_1, обіймаючи посаду заступника начальника управління соціального захисту населення Чернігівської РДА, будучи державним службовцем категорії «Б», відповідно до п.п. «в» п. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до ст. 172-7 КУпАП є субєктом відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, повязаних з корупцією.

Так, 22.02.2016 р. згідно наказу № 4-к, заступник начальника управління соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області, ОСОБА_1, діючи умисно, усвідомлюючи наявність реального конфлікту інтересів, не повідомляючи безпосереднього керівника про наявність реального конфлікту інтересів та в подальшому прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів, а саме встановила особисто самостійно собі процент премії у розмірі 100 %о від посадового окладу та особисто видала наказ про преміювання заступника начальника управління соціального захисту населення, тобто себе та інших працівників управління.

Будучи опитаною в ході проведення перевірки, ОСОБА_1, пояснила що дійсно видала та підписала особисто вище зазначений наказ про преміювання себе особисто, крім того розмір премії визначався також особисто та не погоджувався з керівництвом. Про наявний в неї реальний конфлікт інтересів підчас винесення таких наказів вона нікого не повідомляла та ніяких дій щодо запобігання цьому не вчиняла.

Отримання грошових коштів ОСОБА_1, у вигляді премії підтверджується відомістю нарахувань за лютий 2016 року.

Згідно інформації наданої управлянням соціального захисту населення Чернігівської РДА за вихідним № 01-09/259 від 19.01.2017 р. у продовж 2016 року повідомлень про наявність конфлікту інтересів не надходило та не повідомлялось.

Також, згідно інформації наданої апаратом Чернігівської РДА за вихідним № 01-11/0019 від 19.01.2017 року у продовж 2016 року повідомлень з управління соціального захисту населення про наявність конфлікту інтересів при прийняті ними рішень не надходило та не повідомлялось.

Відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєнні адміністративного правопорушення не визнала повністю та вказала, що працює на посаді заступника начальника УСЗН Чернігівської РДА. В протоколі про адміністративне правопорушення невірно вказана її посада - начальник відділу, в тексті протоколу невірно вказано її по-батькові. Крім того, в протоколі невірно викладені її пояснення, які вона надавала та які знаходяться у матеріалах адміністративної справи. Наказ №4-к від 22.02.2016р. про преміювання підписала вже після 04.03.2016р., після того, як він був виготовлений, оскільки накази готує головний спеціаліст ОСОБА_3, яка на той час перебувала у відпустці. Наказ про преміювання видається після винесення розпорядження голови Чернігівської РДА. Дане розпорядження було винесене головою Чернігівської РДА 19.02.2016р., коли ще працював начальник управління, а вона на той час перебувала у відпустці. Вийшовши на роботу 22.02.2016р., начальник відділу бухгалтерського обліку і звітності повідомила про те, що питання відносно преміювання вирішено з начальником управління. Також вказала, що жодного разу не приймала участі у визначенні розміру премії собі та працівникам управління, на підтвердження чого надала копії наказів начальника УСЗН про своє преміювання та працівників УСЗН Чернігівської РДА : №6 від 26.01.2015р., № 13-к від 23.02.2015р., № 15-к від 25.03.2015р., №22-к від 26.05.2015р., № 26-к від 24.06.2015р., №28-к від 24.07.2015р., №33-к від 26.08.2015р., №9-к від 25.03.2016р. відповідно до яких, розмір її преміювання завжди становив 100% .

Свідок ОСОБА_4 начальник відділу бухгалтерського обліку і звітності УСЗН в суді пояснила, що наказ про преміювання виготовлений 22.02.2016р. і підписаний в цей день ОСОБА_1. Також, ОСОБА_1 22.02.2016р. на розпорядження голови Чернігівської РДА №46 від 19.02.2016р. наклала резолюцію про його виконання. Вона прийняла його до виконання, про що поставила свій підпис. Дане розпорядження зареєстроване ОСОБА_1 за вхідною кореспонденцією 22.02.2016р. Вона проводила нарахування преміювання за січень 2016р. на підставі підписаного ОСОБА_1 22.02.2016р. наказу.

Свідок ОСОБА_5 головний спеціаліст відділу бухгалтерського обліку і звітності УСЗН в суді пояснила, що на час винесення наказу, з 16 по 27 лютого 2016р. знаходилася на лікарняному і їй нічого невідомо з даного приводу.

Свідок ОСОБА_6 в суді пояснила, що раніше працювала в УСЗН, звідки звільнилася 21.06.2016р. Як голові профспілки їй надавали накази про преміювання на підпис після отримання заробітної плати. З приводу наказу від 22.02.2016р. нічого пояснити не може, оскільки пройшло багато часу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, свідків, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд встановив про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 ч. 1,2 КУпАП.

Судом встановлено, що розпорядженням голови районної державної адміністрації № 49-К від 19.09.2011р. ОСОБА_1 призначено на посаду заступника начальника управління праці та соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області, як таку, що перебувала у кадровому резерві та успішно пройшла стажування на цій посаді (а.с.12).

Про обмеження, встановлені Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», ОСОБА_1 ознайомлена під підпис (а.с.23).

Таким чином, ОСОБА_1 відповідно до п.п. «в» п. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є субєктом відповідальності за корупційне правопорушення.

Відповідно до п.20 посадової інструкції, затвердженої заступником голови Чернігівської РДА від 10.01.2013р., ОСОБА_1, як заступник начальника управління, зокрема, здійснює контроль за дотриманням ЗУ «Про засади запобігання і протидії корупції» (а.с.14-16).

Судом встановлено, що на час складання протоколу про адміністративне правопорушення від 23.01.2017р. ОСОБА_1 займала посаду заступника начальника управління праці та соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області, та відповідно до п. 7 посадової інструкції виконувала посадові обовязки начальника управління у звязку з перебуванням начальника управління ОСОБА_7 у щорічній відпустці з 22 лютого по 06 березня 2016р. відповідно до розпорядження голови Чернігівської РДА №7-в від 12.02.2016р.

Згідно з розпорядженням голови районної державної адміністрації № 3-в від 03.02.2016р. ОСОБА_1 знаходилась у щорічній додатковій відпустці з 11 лютого по 19 лютого 2016р. включно.

Розпорядженням голови районної державної адміністрації № 46 від 19.02.2016р. дозволено керівникам структурних підрозділів РДА преміювати заступників керівників структурних підрозділів РДА.

Суд відхиляє заперечення ОСОБА_1 про те, що вона 22.02.2016р. не підписувала наказ про преміювання працівників та себе особисто, оскільки даний наказ підписаний нею 22.02.2016р. і доказів про те, що він був підписаний після 04.03.2016р. до суду не надано.

Тобто, 22.02.2016 року ОСОБА_1 підписано наказ № 4-к про преміювання працівників управління соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області за січень 2016р., у тому числі себе особисто, у розмір 100%, що також підтверджується відомістю нарахувань за лютий 2016р. (а.с.8-9).

Також суд відхиляє заперечення ОСОБА_1 про те, що розпорядження голови РДА № 46 від 19.02.2016р. надійшло до УСЗН 19.02.2016р. та було опрацьовано начальником УСЗН, ОСОБА_7 в той же день, що протирічіть даті вхідної кореспонденції, яка вказана на цьому розпорядженні, 22.02.2016р. та завізоване ОСОБА_1 22.02.2016р. Інших доказів до суду не надано.

Крім того, в суді свідок ОСОБА_4 вказала, що наказ про преміювання від 22.02.2016р. ОСОБА_1 підписано саме 22.02.2016р.

Також суд відхиляє заперечення ОСОБА_1 про те, що свідок ОСОБА_4 в суді надала неправдиві свідчення, так як дані свідчення свідок давала під присягою та попереджена про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих свідчень.

Відповідно до листа Чернігівською РДА від 19.01.2017р. щодо запобігання корупції за період 2016р. до Чернігівської РДА ніяких повідомлень від ОСОБА_1 про можливий наявний конфлікт інтересів не надходило (а.с.10).

19.01.2017р. ОСОБА_1 , як заступник начальника УСЗН обисто підписала інформацію начальнику управління захисту економіки в Запорізькій області про те, що упродовж 2016р. повідомлення про наявність конфлікту інтересів не надходили і не повідомлялись. (а.с.11).

Таким чином, ОСОБА_1 порушила встановлені п.1,4 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», а саме: особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини 1 статті 3 цього Закону, зобовязані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів, тобто вчинила адміністративне корупційне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів) та прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Виходячи зі змісту ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачається подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1,2 ст.172-7 КУпАП і вбачаються всі підстави накладення на неї адміністративного стягнення.

При визначенні розміру адміністративного стягнення ОСОБА_1 враховує, що вона раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же суддею, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення із числа вчинених.

Згідно ст.40-1КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладене таке стягнення.

Керуючись Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», ст. ст. 172-7 ч.1,ч.2, 280, 283 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП і накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу з урахуванням ст.36 КУпАП в розмірі 3400 грн. у дохід держави (р/р 21081300- 0001, отримувач коштів ГУК у Запорізькій області, код отримувача за , банк отримувача ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015), про що їй оголосити.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 320,00 грн. отримувач коштів: Управління Державної казначейської служби України у Чернігівському районі Запорізької області, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37892348, банк отримувача: ГУДКСУ у Запорізькій області, код банку отримувача (МФО) 813015, рахунок отримувача: 0316, код класифікації доходів бюджету 22030001, Чернігівський районний суд Запорізької області, .

З урахуванням положень ч.2 ст. 308 КУпАп у разі несплати штрафу у строк встановлений ч.1 ст.307 КупАП та примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу у розмірі 6800 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляції через Чернігівський районний суд Запорізької області.

Термін предявлення постанови до виконання до 15.05.2017 року.

Суддя