Апеляційний суд Житомирської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області ОСОБА_1, за участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Богунського районного суду м.Житомира від 12 січня 2017 року щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: м. Житомир, вул. Крошенська, 41/21, не працюючого , -

в с т а н о в и в:

Постановою Богунського районного суду м.Житомира від 12 січня 2017 року визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.

Вчинене ОСОБА_2 правопорушення полягало в тому, що він об 11 годині 00 хвилин 22.11.2016 року на 23 км а/д Житомир-Чернівці, керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запахом алкоголю з порожнини рота, почервонінням обличчя. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовилася в присутності двох свідків чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На прийняте судом рішення ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, а постанову суду скасувати та закрити провадження у справі. Як на підставу поновлення строку вказує, що копію постанови суду отримав лише 07.02.2017 року, коли звернувся до суду, зясувати чого його викликають до суду повісткою на 12.02.017 року, який є вихідним днем. Посилається на те, що постанова суду є незаконною, несправедливою та неправильною, оскільки винесена з порушенням норм КУпАП. Вказує, що постанова винесена при неповному з'ясуванні судом першої інстанції всіх фактичних обставин справи, а в основу звинувачення судом покладено лише складений з численними порушеннями вимог КУпАП протокол про адміністративне правопорушення від 22.11.2016 року. Стверджує, що під час зупинки його працівниками патрульної поліції він не відмовлявся від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння. Йому не пропонувалось працівниками патрульної поліції пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу на встановлення факту спяніння, і це можуть підтвердити свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Заслухавши доповідь судді, пояснення та доводи ОСОБА_2 та його захисника, які підтримали свою апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги, вважаю, що заява про поновлення строку та апеляційна скарга підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до кримінальної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до ст.285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 був відсутній під час розгулу справи в суді 12.01.2017 року, копія постанови йому судом надіслана лише 18.01.2017 року, тобто з порушенням триденного строку надіслання постанови,. Однак ОСОБА_2 отримав копію постанови лише 07.02.2017 року, коли звернувся до суду, тому вважаю за можливе поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки його доводи про причини пропуску строку є поважними.(а.с.8).

Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Однак судом першої інстанції при ухваленні оскарженої постанови зазначені вимоги закону дотримані не були, висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не відповідає фактичним обставинам справи та не підтверджується належними та допустимими доказами, доданими до протоколу про адміністративне правопорушення та безпосередньо в судове засідання, а навпаки спростовується доводами та доказами, наданими ОСОБА_2 та його захисником.

При ухваленні зазначеного рішення суддя припустився неправильного застосування положень ст. ст. 130, 266 КУпАП, Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09.11.2015 р та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103 зі змінами .

Як вбачається з постанови суду, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується лише протоколом про адміністративне правопорушення серія АП2 №527523 від 22.11.2016 р., письмовими поясненням свідків ОСОБА_6 ОСОБА_5 від 22.11.2016 р., які підтвердили, що на вимогу поліцейського ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан спяніння.(а.с.2,4).

Разом з тим з пояснень ОСОБА_2 в апеляційному суді вбачається, що він керував транспортним засобом в тверезому стані, алкогольних напоїв не вживав, та ознак спяніння в нього не було, але він мав червоний колір обличчя, який в нього є постійним у звязку з високим тиском. При цьому працівники поліції, не пропонуючи йому пройти огляд на стан спяніння за допомогою технічного засобу на місці зупинки, відразу вимагали проїхати в медичну установу, на що він не мав часу та можливості у звязку необхідністю виконання своїх службових обовязків. На прохання надати йому технічний пристрій працівники поліції відповіли відмовою, та склали протокол про його відмову у проходженні огляду на стан спяніння. При цьому ніяких свідків при ньому вони не залучали. Зазначені в матеріалах справи письмові пояснення свідків відбиралися поліцейськими, на його думку після зазначених подій без його участі, про що свідчать розбіжності у зазначені місця його зупинки, визначених в протоколі та в письмових поясненнях свідків.

Зазначені пояснення підтвердженні в судовому засіданні захисником ОСОБА_2 ОСОБА_3

Відповідно до ч.2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як вбачається із письмових пояснень працівника поліції ОСОБА_7, який зупиняв автомобіль під керуванням ОСОБА_2, наданих апеляційному суду, він не пропонував ОСОБА_2 пройти медичний огляд на стан спяніння за допомогою алкотестера, оскільки в їхньому екіпажі та і взагалі у відділенні такий прилад відсутній. А оскільки ОСОБА_2 не наполягав на проведенні медичного огляду за допомогою алкотестеру, він одразу запропонував йому пройти медичний огляд у лікарні, на що останній відмовився в присутності двох свідків.

З матеріалів справи, зокрема письмових пояснень ОСОБА_2, вбачається, що він випив ліки на спирту та вказав, що відмовляється від проведення експертизи. (а.с. 3)

Як вже зазначалося вище, в судовому засіданні під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_8 пояснив, що працівник поліції не пропонував йому пройти медичний огляд за допомогою алкотестеру, тому він не відмовлявся від проходження у встановленому законом порядку від проведення медичного огляду, а навпаки наполягав на проходженні медичного огляду саме за допомогою такого приладу, оскільки не мав часу для поїздки до медичного закладу. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В письмових поясненнях свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вказано, що ОСОБА_2 відмовився від медичного огляду на стан алкогольного спяніння. Проте, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду саме за допомогою спеціального приладу в даних поясненнях не йдеться. (а.с. 2,4).

Крім того з аналізу змісту протоколу про адмінправопорушення та письмових пояснень свідків вбачається, що зазначені свідки взагалі не вказані в протоколі, в зазначені місця вчинення ОСОБА_9 правопорушення наявні суттєві розбіжності, в протоколі вказано 23 км автодороги Житомир-Чернівці, а в поясненнях свідка ОСОБА_6 це с. Буки Житомирського району, при цьому в поясненнях свідка ОСОБА_5 ні місця, ні часу взагалі не зазначено. Вказані о розбіжності в сукупності з поясненнями ОСОБА_9 викликаються обґрунтовані сумніви в присутності даних свідків при виявлення та оформлення правопорушення.

На підставі аналізу та оцінки усіх доказів в сукупності апеляційний суд проходить до висновку, що працівником поліції під час зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_9 було порушено порядок проходження медичного огляду на стан спяніння, що тягне за собою відсутність обєктивної сторони вчиненого ОСОБА_9 правопорушення, оскільки відповідно до ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Порушення порядку проходження огляду на стан алкогольного спяніння свідчить про те, що в даному випадку відсутній склад адміністративного правопорушення за ст.130 КУпАП вчиненого ОСОБА_9 Пояснення працівника поліції про відсутність такого приладу не може свідчити про не порушення ним порядку проходження медичного огляду на стан спяніння встановленого законом та іншими нормативно-правовими актами.

З огляду на те, що відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП наступає за відмову особою, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, що не було встановлено під час апеляційного розгляду справи, доводи ОСОБА_2 викладені в його апеляційній скарзі є ґрунтовними.

На підставі наведеного постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у звязку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Богунського районного суду м,Житомира від 12.01.2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Богунського районного суду м.Житомира від 12 січня 2017 року про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: