Справа №: 671/19/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2017 року м. Волочиськ

Суддя Волочиського районного суду Хмельницької області Павлова А.С., розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Волочиськ адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсіонера, працездатного, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1ставиться в вину те, що він,11.12.2016 о 19 год. 32 хв. в м. Волочиськ, по вул. Музейній, всупереч вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, керував автомобілем ВАЗ 2104 д.н.з. 15862ХІ з явними ознаками алкогольного спяніння (почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук). Від проходження медичного огляду на стан спяніння з використанням технічного засобу Драгер Алкотест 6810 на місці зупинки та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків та, відповідно порушив ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав. Показав, що 11.12.2016 він, не вживаючи алкогольних напоїв, привіз в м. Волочиськ свою дружину, яка вийшла з транспортного засобу і пішла на вокзал, забравши із собою ключі від автомобіля та документи на нього. Транспортний засіб був припаркований, коли його спереду обїхала поліцейська машина звідки вийшов працівник поліції. На місці ОСОБА_1 двічі проходив тест на стан алкогольного спяніння, проте в протоколі про адміністративне правопорушення це не зафіксовано. Після чого ОСОБА_1 сам запропонував пройти в Волочиську ЦРЛ для проходження медичного огляду на стан спяніння.

В лікарні були присутні працівник поліції та одна медсестра ОСОБА_2, яка сиділа на далекій відстані від ОСОБА_1, та не могла встановити, що останній перебуває в стані алкогольного спяніння (почути запах, побачити ходу). Більше там нікого не було, в тому числі лікаря ОСОБА_3 Медсестра запитала, що ОСОБА_1 робить в лікарні і сказала йому йти. Після чого ОСОБА_1 вийшов на вулицю, де його наздогнав поліцейський та сказав, що арештує ОСОБА_1 за те, що той пішов.

Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення від 11.12.2016 серії АП1 № 405663 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, постановою Волочиського районного суду від 28.12.2016 повертався на доопрацювання та належного оформлення, оскільки в протоколі вказано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, тоді як відмовився проходити огляд на стан спяніння.

10.01.2017 до суду повторно надійшли адмінматеріали з протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 405669 від 06.01.2017, складеного відносно ОСОБА_1 та рапортом ст. с-та поліції ОСОБА_4 де він вказує про допущення механічної помилки при складанні протоколу від 11.12.2016 серії АП1 № 405663.

Крім того, в судове засідання було викликано поліцейського СВПП старшого сержанта поліції ОСОБА_5, лікаря Волочиської ЦРЛ ОСОБА_3 та свідків: ОСОБА_2, ОСОБА_6

Поліцейський СВПП старший сержант поліції ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_1 їдучи в своєму автомобілі по вул. Музейній був зупинений екіпажем поліції через те, що транспортний засіб рухався по дорозі не рівно (викликав підозру у стані алкогольного сп'яніння водія). У ОСОБА_1 під час зупинки були явні ознаки алкогольного спяніня, вказані в протоколі. Від проходження медичного огляду на стан спяніння з використанням технічного засобу Драгер Алкотест 6810 на місці зупинки ОСОБА_1 відмовився, проте проїхав в Волочиську ЦРЛ де в присутності лікаря ОСОБА_3 та медсестри ОСОБА_2 спробував пройти експертизу на стан спяніння, дунувши в технічний засіб, проте сила видоху ОСОБА_1 була незначна, що не дало ніяких результатів. Повторити спробу ОСОБА_1 відмовився, про що було зафіксовано лікарем у медичному висновку.

Лікар ОСОБА_3 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_1 вона впізнала, як особу, яка була доставлена в лікарню для проходження огляду на стан алкогольного спяніння. Також зазначила, що не памятає ходу самої експертизи, проте ознайомившись із висновком № 331 від 11.12.2016 підтвердила, що в ньому наявний її почерк, підпис та печатка. Вказала суду, що виключно вона зафіксувала факт відмови ОСОБА_1 від проходження експертизи та записала його зовнішні ознаки: збуджений та присутній запах алкоголю. ОСОБА_3 також зазначила, що ніколи не записує таких медичних висновків без особи порушника, а тому впевнена в його правильності і достовірності.

Санітарка ОСОБА_6 суду пояснила, що вона в медичному огляді на стан спяніння ОСОБА_1 безпосередньої участі не брала. ОСОБА_1 не памятає. Вказала, що письмові пояснення від 11.12.2016 підписала зі слів поліцейського.

Свідок ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, поштове повідомлення про відправку їй повістки, станом на 30.01.2017 до суду не повернулось, проте в матеріалах справи наявні її письмові пояснення від 11.12.2016, в яких, зокрема вказано, що ОСОБА_1 категорично відмовився продувати прилад, який визначає ступінь алкогольного спяніння, а також відмовився від підпису протоколу та дачі будь-яких пояснень.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та викликаних осіб, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення доводиться: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 405669 від 06.01.2017, висновком щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного спяніння від 11.12.2016, яким встановлено відмову у проведенні експертизи та зазначено зовнішні ознаки: збуджений та присутній запах алкоголю з рота.

Крім того, факт керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння підтвердив в судовому засіданні сержант поліції ОСОБА_5, який складав протокол, а також лікар, якою підписано вищевказаний висновок. Також про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення свідчить письмові пояснення ОСОБА_2

Оцінюючи зібрані та досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України доведена.

Невизнання ОСОБА_1 своєї провини в скоєнні адміністративного правопорушення, на думку суду, є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується сукупністю доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення. Частиною 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір справляється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, з ОСОБА_1підлягає стягненню судовий збір у розмірі 320 гривень.

Керуючись ст.ст.173-2, 268, 280, 283, 284 КУпАП, ст.4 Закону України "Про судовий збір", -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1(один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1на користь держави 320 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Хмельницької області через Волочиський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: Павлова В.С.