Провадження № 33/780/187/17 Доповідач у 2 інстанції Миколюк
Категорія 147 30.03.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 березня 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Миколюк О.В., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

захисника-адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2016 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2016 року,

ОСОБА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200,00 (десять тисяч двісті гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно з постановою суду, 25.10.2016 року близько 00 год. 20 хв., по б-ру Олександрійському у м. Біла Церква, ОСОБА_1 керував автомобілем «Форд Фієста» державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (почервоніння очей, нерозбірлива мова, різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності свідків. Своїми діями ОСОБА_1порушив п. 2.5 «Правил дорожнього руху України».

Дії останнього кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження по справі.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суд значно відступив від принципів повноти та обєктивності судового розгляду, та порушив вимоги п.24 Постанови ВСУ від 23.12.2005 року №14, постанова прийнята із значними порушеннями процесуальних норм.

Звертає увагу на те, що всупереч п.11 розділу 2 Інструкції з оформленням матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерством внутрішніх справ України від 06.11.2015 №1376 ОСОБА_1 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не було розяснено його прав, передбачених статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України.

Також ОСОБА_1 зазначає, що після його зупинки працівниками поліції, він наполягав на складенні протоколу про адміністративне правопорушення на місці зупинки, проте працівники поліції направили ОСОБА_1 для проходження медичного огляду до закладу охорони здоровя за адресою м. Біла Церква, вул. Василя Стуса 41. По прибутті до вказаної адреси ОСОБА_1 до медичного закладу не заводили, а лікар його не оглядав.

Також ОСОБА_1 стверджує, що працівниками поліції було порушено постанову Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 в частині складання протоколу про адміністративні правопорушення, а саме, що складання протоколу про адміністративне правопорушення проводилося без присутності свідків, які були запрошені вже після повного заповнення та складення протоколу.

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_1 та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.4 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом міністра внутрішніх справ від 07.11.2015 року № 1395 огляд на стан алкогольного спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків, відповідно до чинного законодавства.

Згідно п.6 вказаного розділу, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення.

Однак, вважаю, що при складанні адміністративного протоколу працівником поліції та прийняті рішення судом, зазначених вимог в повній мірі дотримано не було.

Як вбачається із постанови, суддею визнано доведеним те, що 25.10.2016 року близько 00 год. 20 хв., по б-ру Олександрійському у м. Біла Церква, ОСОБА_1 керував автомобілем «Форд Фієста» державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (почервоніння очей, нерозбірлива мова, різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності свідків. Своїми діями ОСОБА_1порушив п. 2.5 «Правил дорожнього руху України».

В обґрунтування доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП суд послався на пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Проте із таким висновком погодитися неможливо, оскільки він зроблений на неповно досліджених доказах та без належного зясування обставин справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 382836 від 25.10.2016 року, у ньому зазначені свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які своїми підписами засвідчили факт відмови водія ОСОБА_5 від проходження медичного огляду на стан спяніння.

При цьому, допитані під час апеляційного розгляду свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснили, що дійсно працівники поліції запропонували їм 25 жовтня 2016 року в нічний час бути свідками при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, однак, зазначили, що факту відмови від проходження ОСОБА_1 у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного спяніння вони підтвердити не можуть, автомобіля ОСОБА_1 біля них не було. Особисто ОСОБА_1 вони не бачили та не можуть засвідчити перебування його з явними ознаками алкогольного спяніння, таких як почервоніння очей, нестійка хода чи різкий запах з порожнини рота), підписали протокол і пояснення не читаючи, довіряючи працівникам поліції.

Дану обставину під час апеляційного розгляду підтвердив і сам ОСОБА_1, який суду показав, що 25.10.2016 року був зупинений працівниками поліції, які йому запропонували пройти медичний огляд на стан алкогольного спяніння, та направили до медичного закладу, однак, до самого закладу ОСОБА_1 не заводили, лікар його не оглядав, протокол про адміністративне правопорушення був складений біля лікарні, в автомобілі працівників поліції, у відсутності свідків.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, який є одним з основних джерел доказів і документом, що офіційно засвідчує факт неправомірних дій має містити поряд з даними про особу правопорушника і прізвища, адреси свідків, які підписують протокол.

Оскільки свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечили факт своєї присутності під час відмови водія ОСОБА_1 від проходження ним огляду на стан спяніння, то вважаю, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУПАП складений з порушеннями вимог діючого законодавства, так як містить відомості, які не відповідають фактичним обставинам справи.

Враховуючи зазначене, вважаю, що достатніх та беззаперечних доказів відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного спяніння, суду надано не було, тому постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

На підставі наведеного і керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2016 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколюк О.В.