АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 531/1423/16-п Номер провадження 33/786/73/17Головуючий у 1-й інстанції Новак Ю. Д. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2017 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1, з участю особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Ленінського районного суду м. Полтави від 19 грудня 2016 року,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 19 грудня 2016 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працюючого водієм ПП «Украгропромсервіс», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, одружений, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, раніше притягувався до адміністративної відповідальності 17.06.2016 р. за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на три роки.

Стягнуто з ОСОБА_2 275 грн. 60 коп. судового збору.

ОСОБА_2 визнаний винуватим у тому, що 05.10.2016 року о 21 год. 05 хв. в м. Карлівка Полтавської області, по вул. Полтавський шлях керував автомобілем НОМЕР_1 з причіпом ROGEN AWE 18, д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного спяніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову судді скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що зазначені у постанові суду висновки не відповідають дійсності, оскільки фактично судового розгляду справи не було. Суд розглянув справу без участі захисника, хоча він наполягав на перенесенні справи для участі останнього, чим порушив його право на захист.

Зазначає, що огляд на стан спяніння в Карлівській ЦРЛ проведений з порушенням встановленого законом порядку, а тому висновок медичного огляду недійсний.

Працівники поліції змусили його написати, що він вживав три дні тому алкоголь. Йому не надали можливості написати письмове пояснення до протоколу.

Насправді він не вживав алкоголь, а 05.10.2016 року йому випадково у ротову порожнину потрапив бензин.

Також зазначає, що його не відсторонили від керування автомобілем та він продовжив рух.

Заслухавши ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Згідно ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддею ці вимоги закону виконані.

Суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_2, що підтверджується сукупністю наявних в матеріалах справи доказів, обєктивність яких сумнівів не викликає: протоколом про адміністративне правопорушення від 05.10.2016 року серії АП2 №162233, висновком лікаря поліклінічного відділення Карлівської центральної районної лікарні щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого спяніння №560 від. 05.10.2016 року відповідно до якого ОСОБА_2 05.10.2016 р. о 21.20 год. перебував у стані алкогольного спяніння.

Крім того, у протоколі про адмінправопорушення ОСОБА_2 власноручно зазначено, що він «керував автомобілем НОМЕР_3, вживав алкоголь 3 дні тому».

В той же час, будь-яких доказів в підтвердження посилання апелянта, що вищевказаний запис у протоколі, ним зазначений не добровільно, апеляційному суду не надано.

Не підтвердженими, в ході апеляційного розгляду залишилися і доводи апелянта про порушення встановленого законом порядку проведення медичного огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного спяніння, а тому до уваги їх не приймаю також.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_2 на те, що судовий розгляд справи фактично не відбувався, на порушення права на захист, спростовується наявним у матеріалах справи протоколом судового засідання від 19 грудня 2016 року, у якому зафіксовано перебіг судового засідання та відповідно до якого, судом ОСОБА_2 були розяснені права, останній надавав суду пояснення. При цьому клопотань про перенесення розгляду справи, про допит свідків, про дослідження будь-яких доказів ним заявлено не було. Судове засідання тривало 30 хвилин.

Правильність зафіксованих у протоколі судового засідання даних, сумнівів не викликає, оскільки ОСОБА_2 зауваження на протокол судового засідання не подавалися.

Разом з тим, суддею першої інстанції зясовані всі фактичні обставини справи, передбачені ст. 280 КУпАП, які мають істотне значення для правильного її вирішення, з урахуванням пояснень ОСОБА_2 та наявних у справі доказів, прийнято обґрунтоване рішення про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Посилання апелянта на можливе потрапляння у його ротову порожнину палива, жодним чином не спростовують перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного спяніння, що зафіксовано уповноваженою особою лікарем Карлівської ЦРЛ.

Твердження апелянту про нібито не відсторонення його від керування транспортним засобом є голослівним та на правильність висновків судді не впливає.

Будь яких клопотань про дослідження доказів чи допит свідків від апелянта та його захисника не надходило.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_2 накладене з урахуванням загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП та наявних у справі даних.

За таких обставин, постанова судді Ленінського районного суду м. Полтави від 19 грудня 2016 року є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Ленінського районного суду м. Полтави від 19 грудня 2016 року відносно ОСОБА_2 - без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Маліченко