Справа № 360/1056/17 Головуючий у І інстанції Стасенко Г. В.
Провадження № 33/780/777/17 Доповідач у 2 інстанції Шроль
Категорія 147 29.08.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 серпня 2017 року м. Київ

Суддя апеляційного суду Київської області В.Р.Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Бородянського районного суду Київської області від 21 липня 2017 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку м. Києва, працюючу на посаді менеджера в ТОВ "ТБК-ресурс", проживаючої в АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,

В С Т А Н О В И В :

За постановою ОСОБА_1 визнана винуватою у тому, що вона 03 червня 2017 року приблизно о 10-й годині 40 хвилин в селі Галинка Бородянського району Київської області на дачному масиві "Жайворонок" по вулиці Вишневій керувала автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота), від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовилася, чим порушила п.2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю у її діях події та складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а суддею неправильно застосований закон про адміністративну відповідальність. Так, поза увагою судді залишилися ті обставини, що на час приїзду працівників поліції вона автомобілем не керувала, співробітники поліції її автомобіль не зупиняли, вона не була затримана під час керування автомобілем у нетверезому стані, а тому законних підстав для проведення її огляду на стан сп'яніння не було, тому вона і відмовилася від його проходження. Висновок працівників поліції про керування нею автомобілем у нетверезому стані ґрунтується лише на показаннях осіб, з якими вона перебуває у неприязних стосунках. Також в апеляційній скарзі звертається увага на те, що свідки, які були присутні при її відмові від проходження огляду були упередженими, але й вони не підтвердили того факту, що вона керувала автомобілем у стані алкогольного сп'яніння. Також посилається на те, що виклик патрульних на місце події мав неофіційний характер і дії працівників поліції носили упереджений характер. Крім того, у апеляційній скарзі зазначається про недопустимість такого доказу як монтованого відеозапису із автореєстратора та мобільного телефону одного з патрульних, допущені порушення про складанні протоколу про адміністративне правопорушення, неправомірність дій працівників міліції, які пропонували пройти огляд на стан сп'яніння після збігу двох годин з часу керування автомобілем.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Винуватість ОСОБА_1 у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння як за допомогою спеціальних технічних засобів, так і в закладах охорони здоров'я стверджується особистими поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, показаннями допитаних в судовому засіданні у якості свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, працівника поліції ОСОБА_5

Так, ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердили факт керування автомобілем ОСОБА_1 зранку 03.06.2017р.

Свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4 дали показання про те, що поблизу автомобіля 03.06.2017р. зранку вони бачили у нетверезому стані ОСОБА_1 та її чоловіка і, оскільки керування автомобілем у нетверезому стані мало місце і раніше, ця обставина стала причиною конфлікту і виклику працівників поліції.

Допитана у якості свідка працівник поліції ОСОБА_5 дала показання про те, що після повідомлення мешканців дачного масиву «Жайворонок» про керування автомобілем водієм у нетверезому стані, вона у складі патруля прибула на місце події, де було встановлено, що керування транспортним засобом здійснювала ОСОБА_1, у якої були встановлені ознаки алкогольного сп'яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка хода, нечітка мова.

Сам факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння не заперечується особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, та стверджується свідками, що були допитані при розгляді справи у суді першої інстанції.

Суддя надав належну оцінку доказам у справі та прийшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Та обставина, що між керуванням ОСОБА_1 транспортним засобом та прибуттям екіпажу патрульних поліцейських пройшло понад дві години, не звільняє водія від виконання обов'язку проходження на вимогу працівника поліції огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Також не має правового значення та обставина, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 не зупинявся саме поліцейськими, оскільки у патрульних були достатні дані про керування транспортним даним зазначеною особою і при наявності ознак у неї алкогольного сп'яніння, що були встановлені свідком ОСОБА_5, у співробітника правоохоронного органу виник обов'язок вжити заходів щодо огляду водія на стан алкогольного сп'яніння.

Посилання ОСОБА_1 на те, що у поліцейських були відсутні правові підстави для проведення огляду на стан алкогольного сп»яніння, оскільки вона перебувала у тверезому стані, а вживала спиртні напої лише напередодні, не ґрунтується на законодавстві, оскільки метою такої процесуальної дії як огляд на стан алкогольного сп'яніння і є безпосереднє встановлення наявності чи відсутності такого стану.

Доказів упередженості дій поліцейських чи наявності показань свідків, що не відповідають дійсності, при фіксування факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Доводи особи, що притягується до адміністративної відповідальності, про порушення поліцейськими вимог підзаконних нормативних актів про необхідність залучення у якості свідків лише неупереджених осіб та про фактичну відмову з'ясування обставин незаконного заволодіння її майном не спростовують факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння.

Таким чином, твердження апеляційної скарги про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не знайшли підтвердження при апеляційному розгляді.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладене з дотриманням вимог ст.33 КУпАП.

Порушень процесуальних норм, які б могли слугувати підставами для скасування чи зміни постанови, не встановлено.

За таких обставин постанова є законною.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, залишити без задоволення,а постанову судді Бородянського районного суду Київської області від 21 липня 2017 року щодо ОСОБА_1 без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: В.Р.Шроль