БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 3/356/91/17
Справа № 356/339/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.04.2017 суддя Березанського міського суду Київської області Капшученко І. О., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Ради адвокатів Київської області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, директора ТОВ «Привокзальний ринок», розташованого за адресою: Київська область, м. Березань, вул. Привокзальна, 18, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НЕ № 257100, виданий Березанським МВ ГУ МВС України в Київській області від 22.08.2002,

за ч. 5 ст. 212-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії КС № 00005 від 20.03.2017, складеного уповноваженим Ради адвокатів Київської області щодо складання та підписання протоколів про адміністративне правопорушення, членом Ради адвокатів Київської області, ОСОБА_2, ОСОБА_1, директор ТОВ «Привокзальний ринок», розташованого за адресою: Київська область, м. Березань, вул. Привокзальна, 18, діючи всупереч вимогам ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», несвоєчасно надала, а саме 25.11.2016 інформацію на адвокатський запит адвоката ОСОБА_3 від 15.11.2016, який згідно повідомлення про вручення поштового відправлення уповноважена особа ТОВ «Привокзальний ринок» отримала 28.11.2016. Проте, з врахуванням встановлених Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» строків надання інформації, станом на дату виконання запиту 02.12.2016 відповідь від ОСОБА_1 не надійшла.

Відтак, своїми діями ОСОБА_1 скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 212-3 КУпАП.

Права, передбачені ст. 268 КУпАП, ОСОБА_1 як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, судом розяснено.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні даного правопорушення не визнала. Надала пояснення, що відповідь на адвокатський запит надіслала 29.11.2016 звичайним листом. Протокол про адміністративне правопорушення не отримувала.

Потерпілий адвокат ОСОБА_3 в судове засідання на розгляд справи не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило (а.с.45).

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення справи про адміністративне правопорушення.

Так, обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, а саме з протоколу про адміністративне правопорушення серії КС № 00005 від 20.03.2017, 15.11.2016 адвокат ОСОБА_3 звернувся з адвокатським запитом до директора ТОВ «Привокзальний ринок» - ОСОБА_1, який згідно повідомлення про вручення поштового відправлення уповноважена особа ТОВ «Привокзальний ринок» отримала 28.11.2016. Таким чином, з врахуванням ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», останнім днем строку для надання відповіді на адвокатський запит було 02.12.2016. Проте станом на вказану дату інформація надана не була, відтак, дії ОСОБА_1 кваліфіковані як вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП (а.с.4).

Частина 5 статті 212-3 КУпАП України передбачає відповідальність за неправомірну відмову в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, у відповідь на адвокатський запит, запит кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, її палати або члена відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Виходячи зі змісту ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ч. 2-4 ст. 256 КУпАП, протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Аналогічно, пунктами п. 11-16 розділу ІІІ Порядку оформлення головою ради адвокатів ОСОБА_4 Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя або уповноваженим радою членом ради адвокатів матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 19.11.2013 № 238 (далі Порядок), передбачено право особи, відносно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, на розяснення прав, передбачених ст. 63, 268 КУпАП, надавати письмові пояснення та зауваження за суттю вчиненого правопорушення, а також щодо змісту протоколу, про що в протоколі про адміністративне правопорушення ставиться її підпис . При цьому у випадку відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від проставляння підпису, про це робиться відповідний запис у протоколі, який засвідчується підписом уповноваженої особи.

Окрім того, на підставі п. 19 Порядку перший примірник протоколу з матеріалами направляється до компетентного суду, другий під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, а у разі відмови від отримання протоколу або у разі відмови проставити свої підписи у протоколі, другий примірник такого протоколу направляється вказаній особі рекомендованою кореспонденцією не пізніше трьох днів з моменту його складення.

Водночас, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з штрихкодовим ідентифікатором 844, а також фіскальні чеки від 10.02.2017 та 21.03.2017, долучені до матеріалів справи, не є належними в розумінні 251 КУпАП доказами, так як підтверджують лише факт відправлення рекомендованих листів за штрихкодовими ідентифікаторами 844 та 320, не вказуючи, таким чином, на характер та зміст відправлення (а.с.17,21).

Окрім того, у відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення, особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, є ОСОБА_1, разом з тим, долучені до матеріалів справи фіскальні чеки від 16.11.2016 та 21.03.2017, опис вкладення цінного листа за штрихкодовим ідентифікатором № 194 та результат пошуку відстеження поштового відправлення за штрихкодовим ідентифікатором № 194, підтверджують факт відправлення рекомендованих листів за штрихкодовими ідентифікаторами 844 та 194 на адресу ТОВ «Привокзальний ринок», відтак, вказує на листування з особою, яка не є в розумінні ст. 212-3 КУпАП субєктом правопорушення, що ставиться у вину ОСОБА_1 (а.с.12,13,21).

Відтак, вказаний протокол про адміністративне правопорушення в сукупності з доданими до нього документами містить суперечливі відомості, тому судом розцінюється критично, так як будь-яких документальних підтверджень направлення та вручення ОСОБА_1 листів від 08.02.2017, від 20.03.2017 № 139/0/2.17, а також направлення на її адресу примірника вказаного протоколу матеріали справи не містять та в судовому засіданні їх не встановлено.

В силу п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. п. 21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п. 33 рішення у справі «Гурепка проти України»).

З огляду на передбачене санкцією ч. 5 ст. 212-3 КУпАП адміністративне стягнення зокрема у виді накладення штрафу на посадових осіб у розмірі пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, можна дійти висновку, що вказане адміністративне правопорушення носить кримінальний характер, адже стягнення у виді штрафу за його вчинення є більшим, ніж за вчинення деяких кримінальних правопорушень (ч. 2 ст. 53 КК України).

За таких обстави та з урахуванням вказаних вище рішень Європейського Суду з прав людини дана справа про адміністративне правопорушення підпадає під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п. «а», п. «b» ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права, зокрема право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту.

Відтак, ОСОБА_1 не була у встановленому законом порядку ознайомлена з протоколом про адміністративне правопорушення, їй не було роз'яснено її процесуальних прав та обов'язків, передбачених ст. 268 КУпАП, положень ст. 63 Конституції України, від неї не відібрано пояснення та зауважень щодо змісту протоколу.

За таких обставин, ОСОБА_1 була позбавлена можливості реалізувати передбачені законом (ст. 268 КУпАП) права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Це є порушенням не тільки процесуального закону, а й вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо забезпечення рівності та змагальності сторін, що випливає із практики Європейського Суду з прав людини (Рішення у справах «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява № 7460/03), «Гурепка проти України» від 08 липня 2010 року (заява № 38789/04) «Лучанінова проти України» від 09 вересня 2011 року (заява № 16347/02) та ін.) Зокрема, у справі «Гурепка проти України», суд нагадував, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, та передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Суд визнав, що у провадженнях в адміністративній справі щодо заявника не забезпечувалися важливі процедурні гарантії і що, враховуючи обставини справи, ці процедурні недоліки були достатньо серйозними, аби ставити під сумнів справедливість провадження, та констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

За таких умов, протокол про адміністративне правопорушення серії КС № 00005 від 20.03.2017, складений щодо ОСОБА_1, не можливо визнавати таким процесуальним документом, який засвідчує факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення нею адміністративного правопорушення, під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суд оцінює критично з наведених вище обставин.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене та зазначені норми Закону, в діях ОСОБА_5 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5ст. 212-3КУпАП.

Керуючись ст. 40-1, ч. 5 ст. 212-3, 283, 284, 294 КУпАП України, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ

Адміністративну справу щодо ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 212-3 КУпАП закрити в звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена або на неї може бути внесено подання прокурора до апеляційного суду Київської області через Березанський міський суд Київської області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: І. О. Капшученко