АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/993/17 Головуючий І інстанції -
Справа № 646/4164/17 Теслікова І.І.
Категорія: ст. ст. 124, 122-4 КУпАП Доповідач - Бездітко В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області Бездітко В.М., за участю секретаря Михайлюка А.В., потерпілого ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18 липня 2017 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 122-4 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Працівниками поліції 29.05.2017 року були складені протоколи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за ст. ст. 124, 122-4 КУпАП.

Відповідно до протоколу БР № 193507, 16.05.2017 року в м. Харкові на перехресті прт. Гагаріна та вул. Ганни водій ОСОБА_4 керуючи транспортним засобом «ЗАЗ» д.н.з. НОМЕР_1, рухаючись заднім ходом не впевнився, що це буду безпечно допустив наїзд на автомобіль «VOLKSWAGEN JETTA» д.н.з. НОМЕР_3.

Внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків.

ОСОБА_4 порушив вимоги п. 10.9 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Згідно протоколу серії БР № 193508, 16.05.2017 року в м. Харкові на перехресті прт. Гагаріна та вул. Ганни водій ОСОБА_4 керуючи транспортним засобом «ЗАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 став учасником ДТП та з невідомих причин залишив місце події.

Своїми діями ОСОБА_4 порушив вимоги п. 2.10 «а» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18 липня 2017 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., стягнуто 320 грн. судового збору.

Не погодившись з постановою суду ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу в обґрунтування якої зазначив наступне.

Постанова винесена при неповному дослідженні всіх обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права. При розгляді справи суд не повно з'ясував всі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване застосування стягнення, не сприяв повному об'єктивному та неупередженому розгляду справи.

Просить постанову Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18 липня 2017 року скасувати, винести нову, якою закрити провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_4, який апеляційну скаргу підтримав, потерпілого ОСОБА_3, який проти апеляційної скарги заперечував, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 10.1 ПДР України, водій перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. За порушення вимог зазначеного пункту ПДР України передбачена відповідальність встановлена ст. 124 КУпАП.

За порушення вимог зазначеного пункту ПДР України передбачена відповідальність встановлена ст. 124 КУпАП.

Пункт 2.10 «а» ПДР України, зобов'язує водія у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди , негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

За порушення вимог зазначеного пункту ПДР України передбачена відповідальність встановлена ст. 122-4 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місці ДТП, до якої вони причетні.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 районним судом повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, крім протоколів підтверджується: його поясненнями наданими при складанні протоколів про адміністративні правопорушення, відповідно до яких 16.05.2017 року рухаючись по прт. Гагаріна в напрямку центра, на перехресті з вул. Ганни при виконання маневру по об'їзду «ДЕО», був вимушений ввімкнути задню швидкість для об'їзду перешкоди. Вважає що водій «VOLKSWAGEN JETTA» д.н.з. НОМЕР_3, навмисно створив аварійну ситуацію. Водій ОСОБА_3 відмовився викликати поліцейських для оформлення ДТП, ы вони залишили проїзжу частину (а.с. 4).

Протокол про адміністративне правопорушення складено саме за порушення ОСОБА_4 вимог п.п. 10.1 ,2.10 «а» ПДР України.

Доводи апеляційної скарги про не зазначення в протоколах серії БР № 193507, БР № 193508, свідків, неточність даних щодо місця вчинення адміністративного правопорушення не спростовують висновків суду про вчинення ОСОБА_4 адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права та обов'язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції 2, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу. ОСОБА_4. протокол підписав, пояснення надав, жодних заперечень про порушення поліцейськими законодавства, неточності внесених даних при складанні протоколів не заявляв (а.с.1,2).

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_4 зі сторони працівників поліції було необ'єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ОСОБА_4 не надано.

Відповідно, у районного суду та суду апеляційної інстанції відсутні підстави для визнання необ'єктивними доказів, якими підтверджено вчинення ОСОБА_4 адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

При перегляді постанови апеляційним судом, ОСОБА_4 пояснив, що ДТП мало місце, визнав що поліцію для оформлення ДТП не викликав, місце події покинув тому що в цей час виконував службові обов'язки на робочому автомобілі та дуже поспішав.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Дослідженими доказами встановлено, що ОСОБА_4 керуючи автомобілем ставши учасником ДТП, розуміючи суспільну небезпеку та протиправність свого діяння, з метою уникнення адміністративної відповідальності залишив місце ДТП.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Доказів при апеляційному перегляді постанови суду, які б свідчили про відсутність в діях ОСОБА_4 події та складу адміністративного правопорушення не надано.

Враховуючи наведене підстав для зміни або скасування постанови Київського районного суду м. Харкова від 06 червня 2017 року не встановлено.

Керуючись ст.ст. 287, 288, 289, 294, 295, 298 КУпАП , -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Харківської області В.М. Бездітко