АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/528/2017 Суддя у першій інстанції: Клочко І.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у апеляційній інстанції: Фрич Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Фрич Т.В., за участю представника ОСОБА_3 -адвоката Бічук О.Г., іншого учасника ДТП ОСОБА_5, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Деснянського районного суду міста Києва від 11 січня 2017 року щодо,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, гр. України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Деснянського районного суду міста Києва від 11 січня 2017 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Цією ж постановою стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 320 грн. 00 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 11 січня 2017 року, а провадження у справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування своїх доводів вказує на те, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, така, що не відповідає нормам матеріального і процесуального права, фактичним обставинам справи.

Так, апелянт вказує на те, що суд першої інстанції розглянув справу у відсутність потерпілого, що свідчить про спрощений підхід до розгляду справи.

Крім того, судом не в повній мірі оцінено докази, зокрема схему ДТП, з якої чітко вбачається, що саме водій автомобіля «Богдан» ОСОБА_5 порушив правила дорожнього руху, внаслідок чого і сталося ДТП.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_3 -адвоката Бічук О.Г., яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, іншого учасника ДТП - ОСОБА_5, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи на обґрунтування апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245,280,256 КУпАП України, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_3, 29.10.2016 року, приблизно о 07 год. 25 хв. по просп. Броварський 10/44, в м. Києві, керуючи автомобілем НОМЕР_1, під час руху заднім ходом не забезпечив безпеки маневру, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом «Богдан» д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Приймаючи таке рішення, суд вислухав пояснення ОСОБА_3, дослідив письмові пояснення іншого учасника ДТП, схему ДТП, інші докази надані сторонами судового розгляду, та прийшов до обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_3 вимог п.10.9 ПДР за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Таке рішення суду першої інстанції вважаю законним та обґрунтованим, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п.10.9 ПДР, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху.

Згідно з положеннями п. 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Так, під час апеляційного розгляду інший учасник ДТП ОСОБА_5 пояснив, що 29.10.2016 року, приблизно о 07 год. 25 хв. по просп. Броварський 10/44, в м. Києві, керував автобусом марки «Богдан» д.н.з. НОМЕР_2, в цей час з крайньої правої смуги руху, виїжджав заднім ходом автомобіль НОМЕР_1, внаслідок чого і відбулося зіткнення.

Як вбачається з письмових пояснень, ОСОБА_3, 29 жовтня 2016 року о 07 год. 24 хв. по просп. Броварський 10/44, в м. Києві, керуючи автомобілем НОМЕР_3, зупинився в крайній правій смузі для висадки пасажирів. В цей час, здійснюючи рух заднім ходом, від чув удар в задню частину свого автомобіля від автобуса «Богдан». При цьому, на момент зіткнення його автомобіль перебував в не рухомому стані.

З урахуванням даних схеми наслідків ДТП щодо розташування автомобілів, а також характеру й локалізації пошкоджень, суд вважає, що саме водій автомобіля НОМЕР_1 не дотримався правил дорожнього руху, внаслідок чого і сталося ДТП.

Пояснення іншого учасника ДТП - ОСОБА_5 з урахуванням характеру механічних пошкоджень, відповідно до переліку видимих /зовнішніх/ пошкоджень транспортних засобів отриманих під час ДТП, та фотокарток з місця ДТП, спростовують пояснення ОСОБА_3 щодо дотримання ним п. 10.9 ПДР України під час керування автомобілем.

За таких обставин, висновки суду про порушення ОСОБА_3 Правил дорожнього руху та вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП є законними та обгрунтованими.

Крім того, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, вбачається, що інший учасник ДТП ОСОБА_5 був повідомлений про день та час судового засідання належним чином.

При цьому, його неявка в судове засідання не є перешкодою для розгляду протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3, відповідно до вимог ст. ст. 279-280 КУпАП, а відтак доводи апелянта про те, що суд першої інстанції розглянув справу у відсутність потерпілого, не заслуговують на увагу.

Інших переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її зміни чи скасування, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи викладене, вважаю, що апеляційну скаргу ОСОБА_3 слід залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду міста Києва від 11 січня 2017 року, - без зміни.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанову судді Деснянського районного суду міста Києва від 11 січня 2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва Т.В.Фрич