Справа № 495/452/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2017 м. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Шевчук Ю.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Білгород Дністровського відділу поліції ГУНП України в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: вул. Комсомольська, 261, с. Молога, Білгород Дністровський район Одеської області, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.. 124 КУпАП та ч.2 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від Білгород-Дністровського відділу поліції надійшли копії матеріалів кримінального провадження за № 0002111 від 26.07.2016 року за фактом ДТП, що мале місце 26.07.2016 року по вул.. Кишинівська в с. Молога, для вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за правопорушення передбачені ст.. 124 КУпАП та ч.2 ст.130 КУпАП. Вказане кримінальне провадження було закрите постановою слідчого Чердакогло О.Д. 19.01.2017 року у звязку з відсутністю в діяннях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення.

Відповідно до отриманих матеріалів, 26.07.2016 року, приблизно о 20:30 годині, водій автомобілю «Тайота» ОСОБА_1, рухаючись вздовж вул.. Кишинівська в с.Молога не впорався з керуванням, виїхав за межі дороги та здійснив наїзд на металеві ворота житлового будинку № 223 по вул.. Кишинівська с. Молога. Внаслідок ДТП водій автомобілю «Тайота» ОСОБА_1 отримав незначні тілесні ушкодження, у звязку з чим був доставлений до Білгород-Дністровської центральної районної лікарні для отримання медичної допомоги та проведення медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.

Постановою слідчого кримінальне провадження, внесене 26.07.2016 року до ЄРДР за № 0002111, закрите у звязку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. У винесеній постанові слідчим було зазначено, що відповідно до дослідження № 934л Одеського бюро судмедекспертиз в крові ОСОБА_1 був виявлений етиловий спирт.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.. 124 КУпАП (порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна) підтверджується обставинами справи, представленими суду матеріалами та не заперечується самим ОСОБА_1

Відповідно до наданих суду пояснень, ОСОБА_1 не заперечує сам факт вживання алкоголю в день здійснення ним ДТП, проте вказує на незначну кількість його вживання, що не могло знизити його увагу і швидкість реакції, та вказує на відсутність обовязкового медичного ОСОБА_2 щодо результатів медичного огляду на стан спяніння в день скоєння ДТП, який є обовязковим для притягнення особи до адміністративної відповідальності передбаченої ст..130 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 130 КУпАП, повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Згідно ст.36 КУпАП - при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо (ч.1). Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень (ч.2).

Таким чином, питання щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на нього стягнення повинне розглядатись у відповідності до положень ч.2 статті 130 КУпАП, оскільки санкція вказаної статті більш серйозна та значніша за санкцію статті 124 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, у відповідності до положень ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч.6).

17 грудня 2008 року постановою КМУ № 1103 був затверджений Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі - Порядок).

Згідно з положеннями вищезазначеного Порядку, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп'яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров'я. Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, який складається в двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського. Підтвердження стану сп'яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

В адміністративних матеріалах та витребуваних матеріалів кримінального провадження відсутні будь-які відомості про проведення поліцейським огляду водія - ОСОБА_1, на стан алкогольного спяніння на місці скоєння ДТП 26.07.2016 року. Натомість, обставинами справи встановлено, що під час ДТП ОСОБА_1 отримав незначні тілесні ушкодження, що вище зазначалось, тому був направлений до лікарні для отримання медичної допомоги.

Пункт 12-14 Порядку: у разі коли в результаті дорожньо-транспортної пригоди водія доставлено у лікувальний заклад, в обов'язковому порядку проводиться дослідження з метою виявлення в його організмі алкоголю, наркотичних чи інших речовин, що знижують увагу та швидкість реакції. Лікар, що проводив у закладі охорони здоров'я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами ОСОБА_2 за формою, яка затверджується МОЗ. ОСОБА_2 складається в трьох примірниках: по одному - для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров'я. ОСОБА_2 може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 року № 1452/735 була затверджена Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння… (далі Інструкція). Розділ ІІІ вказаної Інструкції щодо порядку проведення огляду в закладах охорони здоровя і оформлення його результатів, містить наступні вимоги:

1. якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обовязково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоровя, куди він доставлений (пункт 14);

2. за результатами огляду на стан спяніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду (п.15);

3. висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння, видається на підставі акта медичного огляду (п.16);

4. зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку (п.17);

5. висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоровя (п.20);

6. кожний випадок огляду на стан спяніння у закладі охорони здоровя реєструється в журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п.21);

7. висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан спяніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними (п.22).

Таким чином, враховуючи відсутність в матеріалах справи вказаного ОСОБА_2, суд вважає вірними та обґрунтованими наголошення ОСОБА_1 щодо відсутності необхідних доказів для встановлення його вини у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст.. 130 КУпАП. Єдиним документом, який би підтверджував стан алкогольного спяніння ОСОБА_1 під час скоєння ДТП, є ОСОБА_2 відповідного закладу охорони здоровя щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння, складений на підставі акту медичного огляду та зареєстрований у відповідному журналі. ОСОБА_2 щодо результатів медичного огляду законодавець визначає як єдиний та належний доказ перебування особи у стані алкогольного чи іншого спяніння під час керування транспортним засобом, що підтверджує наявність ознак правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ст.. 130 КУпАП. Проте, матеріали, що наразі розглядаються не містять жодного доказу того, що медичний огляд на стан алкогольного спяніння водія дійсно проводився та за його результатами був складений акт і ОСОБА_2. Довідка хірурга ОСОБА_3 та інформаційний лист в.о. головного лікаря КЗ «Білгород-Дністровська центральна районна лікарня» ОСОБА_4 не можуть сприйматися судом як належний доказ перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння в розумінні статті 130 КУпАП під час вчинення ДТП.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Тобто, з матеріалів адміністративної справи вбачається, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, а саме не було доведено факт перебування останнього в стані алкогольного спяніння під час керування транспортним засобом та вчинення ДТП.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є субєктом правопорушення, всіх обовязкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того, як вище було зазначено, кримінальне провадження, внесене 26.07.2016 року до ЄРДР за № 0002111, було закрите постановою слідчого 19.01.2017 року у звязку з відсутністю в діяннях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення.

Згідно з ч.4 ст. 38 КУпАП, у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Таким чином, термін притягнення особи до адміністративної відповідальності в порядку ч.4 ст. 38 КУпАП закінчився 19.02.2017 року, в той час коли постанова за результатом розгляду адміністративного матеріалу приймається судом 24.02.2017 року. Не дотримання встановленого строку в один місяць обумовлено необхідністю для суду пересвідчитись в дійсні відсутності вищезазначеного ОСОБА_2, витребування матеріалів кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 36, 38,124, 130, 251-252, 266, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Встановити в діях ОСОБА_1 відсутність складу та події адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП.

Провадження по справі № 495/452/17 про вчинення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП закрити у звязку з пропущенням строку для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, або представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя