П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2017 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Бородій В. М., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції ГУ Національної поліції України в місті Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого не офіційно, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 1 ст. 130; ч.2 ст. 123 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

27.11.2016 року, о 22 годині 38 хвилин, ОСОБА_1 в місті Києві, рухаючись по вулиці Електриків від вулиці Набережно-Лугова в бік вулиці Набережно-Рибальської, керуючи автомобілем НОМЕР_1, виїхав на залізничний переїзд при увімкненому забороненому (червоному) сигналі світлофора, чим порушив п. 20.5в ПДР України.

Окрім цього, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 27.11.2016 року, о 22 годині 38 хвилин, ОСОБА_1 в місті Києві, по вулиці Електриків, керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 в судове засідання з'явився, свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП визнав, просить врахувати, що світлофор працював у постійному сигналі заборони виїзду на залізничний переїзд, що може свідчить про його несправність, що будь-яких наслідків не настало і не могло настати, так як рух залізничного транспорту в той час там взагалі не відбувався.

Вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП він категорично заперечує. Стверджує, що не перебував у стані наркотичного сп'яніння під час керування транспортним засобом, також заперечував, той факт, що відмовлявся їхати на освідування в медичну установу для проведення освідування в установленому порядку. Повідомив, що ніколи до відповідальності за вживання наркотичних засобів не притягувався, ніколи їх не вживав. Крім того, пояснив, що на наступний день він поїхав та здав повторно аналізи на вживання наркотичних засобів та алкогольних напоїв за власним бажанням. Разом з цим він просив надати записи про проходження ним освідування за попередній день, на що йому повідомили, що інформації з цього приводу не має.

Будучи опитаним в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що він їхав у своїх справах та його зупинили працівники поліції та повідомили про те, що у них в авто особа, яка відмовляється від проходження освідування стану сп'яніння. Особа вказувала на те, що не відмовляється проходити освідування і не проти поїхати для здачі аналізів. Він повідомив поліцейським те, що якщо він навіть і погодиться підписати протокол, то все одно в суді повідомить про те, що особа не відмовлялась пройти освідування.

Опитана в судовому засіданні лікар Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» ОСОБА_3 дала пояснення, що всіх обставин проведення освідування ОСОБА_1 на стан наркотичного сп»яніння вона не пам»ятає. Однак, їй здається, що освідування він не пройшов, так як до безпосередніх дій по освідуванню вона не перейшла через поведінку ОСОБА_1, який вів себе надзвичайно емоційно, напевне не бажаючи проходити освідування, щось приховуючи. ОСОБА_1 вона не оглядала, в журнал даних щодо нього не занесла. Чи перевіряла вона реакцію його очей на світло та рук на тремтіння, не пам»ятає. Чи надавала ємкість для надання біоматеріалу для аналізів, не пам»ятає. Чи надав ОСОБА_1 сечу для аналізу, однак її виявилось недостатньо, не пам»ятає.

В судовому засіданні здійснено перегляд, наданих Управлінням патрульної поліції в місті Києві відеозаписів з нагрудних відеокамер працівників поліції, які фіксували події за участю ОСОБА_1 27-28.11.2016 року. Як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 спочатку пред»являв претензії працівникам поліції щодо причини його зупинення, радився з адвокатом, однак, погодився їхати на освідуванні, що зафіксовано на відеозапису. З працівниками поліції він прибув до медичного закладу, де погодився пройти освідування, його оглядав лікар, надав ємкість для здачі сечі для аналізу. ОСОБА_1 надав відповідний біоматеріал, однак, лікар посилалась що його недостатньо для проведення аналізу. ОСОБА_1 надавав додатковий матеріал, однак, і його, як стверджував лікар, було недостатньо. Йому пропонувалось вжити додатково рідину, на що він погоджувався, лікар посилався, що необхідно зачекати до двох годин. Однак, як вбачається з відеозапису, поліцейські послались на відсутність часу і розцінили його відмову негайно надати біоматеріал, як відмову від проходження медичного огляду. Окрім цього, як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 на місці події по вулиці Електриків в місті Києві звертав увагу працівників поліції на те, що на залізничному переїзді в постійному режимі працює забороняючий сигнал світлофора, що може свідчити про його несправність. Як вбачається з відеозапису, працівники поліції погоджуються з доводами ОСОБА_1

Як вбачається з долученої захисником інформації структурно-відокремленого підрозділу «Київські тепломережі» 27.11.2016 року, залізничний переїзд по вулиці Електриків у місті Києві їхній порожній вагон перетнув близько 20-00 години і більше руху не відбувалось.

Згідно інформації Київської міської наркологічної клінічної лікарні « Соціотерапія» від 21.12.2016 року № 1450, акту медичного огляду № 006351 від 28.11.2016 року, результатів лабораторних досліджень, ОСОБА_1 звернувся самостійно о 18 годині 35 хвилин 28.11.2016 року та надав біоматеріал для аналізу. Згідно результатів аналізів, у ОСОБА_1 не виявлено ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння.

Оцінюючи всі дослідженні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що справа відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 заперечує факт керування автомобілем у стані наркотичного чи іншого сп»ягніння та факт відмови проведення освідування. Його доводи не спростовано, а навпаки підтверджено відеозаписом подій та поясненнями свідка ОСОБА_2, з яких вбачається, що він погодився на освідуванні, прибув у медичний заклад, надав сечу для аналізу, погоджувався чекати і надати додатковий біоматеріал якщо цього потребує метод дослідження.

Будь-яких об»єктивних ознак, що він 27 листопада 2016 року керував транспортним засобом у стані наркотичного чи іншого сп»яніння не встановлено.

Суд звертає увагу, що на відеозаписі зафіксовано, що він надавав біоматеріал для дослідження, однак, якщо його навіть було недостатньо, це відповідним дослідженням не встановлено, а дослідження, яке проведене по його само зверненню, підтверджує відсутність у нього ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння.

Оцінюючи докази про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП, суд виходить з того, що він не заперечує порушення вимог п.20.5.в ПДР України та виїзд на залізничний переїзд на забороняючий сигнал світлофора, однак, просить врахувати, що він посилався на несправність роботи світлофора, що будь-яких наслідків від цього не настало та його діяння є малозначним. Доводи ОСОБА_1 підтверджуються дослідженими матеріалами.

Суд вважає встановленим, що своїми діями, які виразились у виїзді на залізничний переїзд, у випадках, коли рух через переїзд заборонений ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.123 КУпАП.

З врахуванням характеру вчиненого правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП, суд вважає, що він підлягає звільненню від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП у зв»язку із малозначністю вчиненого правопорушення.

Згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган, (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 123, 130,247, 291, 294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення .

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст.123 КУпАП у зв»язку із малозначністю вчиненого правопорушення, на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Скарга подається до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва.

Суддя В. М. Бородій