П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2017 року суддя Дніпровського районного суду м. Києва Сазонової М.Г. розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м.Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, працюючої на посаді касира в магазині «Екомаркет», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1,

за ч.1 ст.156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №546987 від 01 листопада 2016 року, ОСОБА_1 01 листопада 2016 року в кафетерії, розташованого за адресою: м. Київ, вул. В.Сосюри, 3, здійснювала продаж горілки без наявності ліцензії.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

ОСОБА_1 в судове засідання з'явилася, вину свою не визнала та пояснила, що їй запропонувати попрацювати в кафетерії, розташованому за адресою: м. Київ, вул. В.Сосюри, 3, продавцем. 01 листопада 2016 року до кафетерію прийшла перевірка та склали на неї протокол, стосовно того, що вона здійснювала торгівлю без ліцензії, проте наголосила на тому, що директором даного закладу не являється, а лише підміняла постійного продавця.

Згідно ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України). Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

З урахуванням пояснень ОСОБА_1, обставин справи та виходячи з принципів достатності та допустимості доказів, суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1, оскільки в матеріалах справи відсутнє підтвердження направлення посадової особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення на перевірку господарської діяльності ОСОБА_1 Разом з тим суб'єктом вчинення правопорушення, передбаченого ст. 156 КУпАП є суб'єкт підприємницької діяльності. З огляду га вищевикладене суд не вбачає в діях ОСОБА_1 склад правопорушення, а тому провадження по адміністративній справі підлягає закриттю.

Згідно п.1 ст.247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 283-284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя М.Г.Сазонова