Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/130/17
Єдиний унікальний № 336/7699/16-п Головуючий в 1-й інстанції Дацюк О.І.
Категорія - ст. 172-7 ч. 2 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Фомін В.А., за участю особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою останнього на постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 січня 2017 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 січня 2017 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП притягнуто ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2, заступник керівника структурного підрозділу «Запорізька дистанція захисних лісонасаджень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 гривень.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 340 грн.

Як зазначено в постанові, ОСОБА_2, перебуваючи на посаді заступника начальника структурного підрозділу «Запорізька дистанція захисних лісонасаджень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», будучи посадовою особою, 11.07.2016 року за місцем роботи за адресою: м. Запоріжжя, вул. Червона, 32, будучи обізнаним про наявність реального конфлікту інтересів та не повідомивши про наявність такого конфлікту, підготував та подав начальнику СП «Запорізька дистанція захисних лісонасаджень» ОСОБА_3 подання про зняття застосованого 25.04.2016 року дисциплінарного стягнення у вигляді догани відносно начальника дільниці СП «Запорізька дистанція захисних лісонасаджень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» ОСОБА_4, який являється тестем ОСОБА_2, вчинивши таким чином дії в умовах реального конфлікту інтересів та не повідомивши про наявність реального конфлікту інтересів.

31.08.2016 року ОСОБА_2, виконуючи обовязки начальника структурного підрозділу «Запорізька дистанція захисних лісонасаджень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», будучи посадовою особою, за місцем роботи за адресою: м. Запоріжжя, вул. Червона, 32, будучи обізнаним про наявність реального конфлікту інтересів та не повідомивши про наявність такого конфлікту, видав та підписав наказ № 269 про виплату премій працівникам підрозділу, в тому числі і начальнику дільниці СП «Запорізька дистанція захисних лісонасаджень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» ОСОБА_4 в розмірі 10%, який являється тестем ОСОБА_2, вчинивши таким чином дії в умовах реального конфлікту та не повідомивши про наявність реального конфлікту інтересів.

Таким чином ОСОБА_2 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 172-7 ч. 1,2 КУпАП.

В апеляційній скарзі апелянт вважає, що постанова винесена з порушенням норм чинного законодавства, оскільки, у разі вчинення особою кількох адміністративних правопорушень протоколи складаються окремо щодо кожного із вчинених правопорушень, натомість, протокол про адміністративне правопорушення №40 від 16.12.2016 р. містить в собі відповідальність одразу за два правопорушення, що суперечить вимогам чинного законодавства, однак суддею першої інстанції при прийнятті даного протоколу до розгляду не було належним чином його досліджено, через що помилково винесено дану постанову; всі доводи судді ґрунтуються на тому, що він лише вносив на розгляд подання щодо заохочення працівників їхнього структурного підрозділу, дані подання не є актами, згідно яких керівництвом обовязково приймаються рішення, в тому числі щодо заохочення працівників, а мають на меті пропозицію; надавати керівництву відповідні подання, передбачено трудовим законодавством та колективним договором, а тому протиправність застосування зазначеного порядку нарахування премій є помилковим; при виконанні ним професійного обовязку, він особисто не надавав будь-яких наказів, у тому числі, які зачіпають інтереси ОСОБА_4, оскільки не мав на це повноважень, а отже не є субєктом даного адміністративного правопорушення; також він не створив можливість надати і не надав перевагу ОСОБА_4 по відношенню до інших працівників, надані ним подання не завдали збитків будь-якій іншій особі чи їхньому товариству, ним не отримано будь-якої неправомірної вигоди, а тому відсутня подія і склад вказаного адміністративного правопорушення.

Крім того, вважає, що дана справа була розглянута після закінчення строку накладення адміністративного стягнення, що є порушенням норм чинного законодавства, оскільки правопорушення було вчинено у липні 2016 року.

Таким чином, неповідомлення керівництва про видачу наказу про преміювання ОСОБА_4 не може бути фактом наявності потенційного або реального конфлікту інтересів та не є доказом складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, оскільки його посадовим обовязком був обовязок видати наказ на підставі рішення Дніпровського управління про преміювання працівників придніпровської залізниці, у тому числі і його тестя, рішення про преміювання якого він особисто не приймав, впливу на прийняття такого рішення також не мав, не приймав участі у засіданні комісії.

Враховуючи зазначені обставини, просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі.

Заслухавши в судовому засіданні апелянта ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до розділу ІІ пункту 2 Порядку оформлення протоколів про адміністративні правопорушення та внесення приписів Національним агентством з питань запобігання корупції, затвердженої рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції 09.06.2016 року №5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.07.2016 року за № 1019/29149, у разі вчинення особою кількох адміністративних правопорушень протоколи складаються окремо щодо кожного із вчинених правопорушень.

Як вбачається з матеріалів справи, в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення повязаного з корупцією № 40 зазначено, що ОСОБА_2 вчинив адміністративні правопорушення повязані з корупцією, відповідальність за які передбачена ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП (а.с. 2,5).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що суду першої інстанції за таких обставин належало повернути протокол разом з матеріалами на доопрацювання та належного оформлення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 січня 2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 гривень скасувати.

Прийняти нову постанову, якою протокол про адміністративе правопорушення № 40 відносно ОСОБА_2 разом з доданими до нього матеріалами повернути на доопрацювання до управління захисту економіки в Запорізькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1