Провадження № 3/756/2082/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

31 березня 2017 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Яценко Н.О., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції МВС України в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 472005, що надійшов до суду 14.02.2017 року, у м. Києві по вул. Вербова, 23, о 12 год. 20 хв. 11.08.2016, водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме порушення мови, зіниці очей не реагували на світло. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення не визнавав та пояснив, що він не керував автомобілем у стані сп'яніння та від проходження медичного огляду не відмовлявся, проте працівники УПП не надали йому необхідного направлення до лікаря, а відтак він не зміг пройти огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст.252 КпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 12 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України , МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 вказується, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває в стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними у пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Як зазначає ОСОБА_1 він вказував інспектору, що готовий пройти необхідний медичний огляд за умови документального оформлення направлення на проходження такого огляду.

Інспектором поліції було проігноровано вимоги п.12 Інструції, а прохання водія щодо документального оформлення направлення на проходження медичного огляду сприйнято як відмову від проведення медичного огляду.

Пунктом 8 вищевказаної Інструкції зазначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Абзац 2 п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14 встановлює, що виключною підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності є протокол, що складений у присутності двох свідків.

Проте, як убачається з матеріалів справи, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, вчинив останнє о 12 год.20 хв., протокол був складений о 13 год.30 хв., а пояснення від свідків відібрані о 13 год.45 хв., коли протокол був уже складений.

Пунктом 24 Постанови № 14 звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Абзац 3 п.24 Постанови № 14 встановлює, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП України, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

З матеріалів справи суду не вдається встановити, що ОСОБА_1 керував з ознаками наркотичного сп'яніння, а від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків, оскільки додані до протоколу пояснення свідків є підписаними стандартними бланками про те, що в їх присутності водій відмовився від проходження медичного огляду у встановленому Законом порядку в лікаря-нарколога та за допомогою приладу «Драгер» для визначення стану сп'яніння. До того ж інспекторами поліції не надано суду відеозапису із нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, здійсненому при складанні протоколу серії АП2 № 472005.

Таким чином, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад та подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Керуючись ст. 33, ч.1 ст. 130 КпАП України, суд,

п о с т а н о в и в:

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП України закрити у зв'язку із відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з моменту винесення.

Строк пред'явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя - Н.О. Яценко