Справа №521/221/17
Номер провадження 3/521/634/17
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2017 року суддя Малиновського районного суду міста ОСОБА_1 Іщенко, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу, що надійшла з Управління патрульної поліції у місті ОСОБА_1, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч 4 КпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серія БР 155155 вбачається, що ОСОБА_2 20 грудня 2016 року о 20 годині 40 хвилин, після дорожньо-транспортної пригоди за його участю, яка відбулась по 5-му Деревообробному провулку, 95 у місті Одесі, до проведення медичного огляду з метою становлення стану алкогольного спяніння вжив алкогольні напої, чим порушив вимоги п.п. 2.5, 2.10 Є Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

За даним фактом, інспектором відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч 4 КпАП України.

До суду у призначений час зявився ОСОБА_2 який винним себе у вчиненому правопорушенні не визнав, та пояснив, що він в стані алкогольного спяніння не знаходився і в цей день алкогольні напої він не вживав, після дорожньо-транспортної пригоди яка сталась за участю його автомобілю НОМЕР_1 та автомобілем НОМЕР_2, з метою відшкодування збитків які він завдав водію ОСОБА_3, він пішов додому за грошовими коштами. У цей час водій автомобілю з яким він допустив зіткнення викликав співробітників патрульної поліції. Понятих, які б засвідчили факт його відмови від проходження медичного огляд на місці пригоди не було, продути трубку Драгер йому працівники патрульної поліції не пропонували.

Заслухавши пояснення особи яка притягується до адміністративної відповідальності та свідків, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України, у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КпАП України, виходячи з наступного.

Вимогами статті 251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху

Суддя вважає, що доказів, які б свідчили про те ОСОБА_2, після дорожньо-транспортної пригоди за його участю вжив спіртні напої, та взагалі знаходився в стані алкогольного спяніння інспектором не встановлено, та спростовується як матеріалами справи так і поясненнями свідків.

З метою всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин по справі у судове засідання неодноразово викликався інспектор патрульної поліції ОСОБА_4, який склав протокол про адміністративне правопорушення, однак у призначений час останній до суду не зявився, про причини неявки суддю не повідомив.

Будучи допитаним в якості свідка ОСОБА_3, пояснив що 20 грудня 2016 року він залишив свій автомобіль у дворі біля гаражу, а сам пішов додому. У цей же день приблизно о 20 годині, він повернувся до свого автомобілю та виявив що на ньому пошкоджена задня ліва фара, поруч з автомобілем знаходився автомобіль «Volkswagen», на бамперу якого він побачив потертості та фарбу з його машиною. В салоні автомобілю знаходився водій ОСОБА_2, який не заперечував той факт, що він допустив зіткнення, та запропонував відшкодувати збитки, на що він (ОСОБА_3 В.) погодився і назвав суму, яка буде достатня для відшкодування завданих збитків. ОСОБА_2 погодився, однак у звязку із тим, що грошових коштів при ньому не було, останній пішов додому. У звязку з тим, що йому здалось, що ОСОБА_2 перебуває в стані алкогольного спяніння, він викликав співробітників патрульної поліції.

Крім того, ОСОБА_3 повідомив що, йому здалось що ОСОБА_2 знаходився у стані алкогольного спяніння, однак співробітники патрульної поліції йому пройти медичний огляд не пропонували. Поняті які були присутні на місці пригоди, просто розписались під поясненнями які написали співробітники патрульної поліції.

Будучи допитаним в якості свідка ОСОБА_5, пояснив що 20 грудня 2016 року він був запрошений співробітниками патрульної поліції в якості свідка, що нібито громадянин ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду. Особисто з ОСОБА_2 він не спілкувався, тому що увесь час ОСОБА_6 знаходився в салоні автомобілю патрульної поліції.

Факт, знаходження ОСОБА_2 в стані алкогольного спяніння та те, що останній відмовився від проходження медичного огляду, ОСОБА_5 у судовому засіданні не підтвердив, оскільки з ОСОБА_2 не спілкувався та у його присутності співробітники патрульної поліції пройти медичний огляд ОСОБА_2 не пропонували.

Згідно ч. 3 ст. 266 КпАП України, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Такі ж вимоги передбачені і в п. 1.7 наказу Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Однак під час судового розгляду суддею встановлено, що ОСОБА_2 взагалі не пропонувалось пройти медичний огляд.

Відповідно до ст.62 Конституції України, яка є нормою прямої дії, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, на підставі чого суддя приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Будь-яких допустимих та достовірних доказів, які з достатністю вказували б на наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КпАП України, у справі відсутні, не встановлені такі і суддею.

Виходячи з викладеного, та керуючись ст. ст. 247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження відносно ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч 4 КпАП України закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності до апеляційного суду Одеської області через суд, що її виніс, протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя О. В. Іщенко