Дата документу Справа № 334/6286/16-п
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 33/778/67/17 Головуючий в 1-й інстанції: Дубина Л.А.
Єдиний унікальний № 334/6286/16-п
Категорія: ст. 130 ч. 1 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції: Шаповал О.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Шаповал О.С., розглянувши 14.02.2017 року у м. Запоріжжі у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду у присутності апелянта та його захисника адвоката Гузь Т.О. апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02.12.2016 року,

встановила:

Постановою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02.12.2016 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестиста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік. Стягнуто судовий збір в сумі 275 грн. 60 коп.

Згідно з постановою судді, 16 вересня 2016 року, о 19.20 годині, ОСОБА_3 по вулиці Новокузнецькій 41 керував транспортним засобом «KIA Cerato», державний номер НОМЕР_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння. Після зупинки співробітниками поліції був проведений огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою технічного засобу «Драгер», який видав позитивний результат - 2,33 %.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову судді від 02.12.2016 року, прийняти нове рішення, яким закрити справу і звільнити його від накладеного адміністративного стягнення.

В обґрунтування своїх вимог апелянт послався на наступні обставини:

-відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення він не був згоден з результатами огляду та не був направлений працівниками поліції для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

-судом залишено поза увагою, що у протоколі зазначено про використання пристрою Drager Alkotest 6810, тоді як до матеріалів адміністративного правопорушення долучено роздруківку пристрою Drager Alkotest 6820, що свідчить про невідповідність даних в протоколі іншим матеріалам, а тому вважає, що протокол складений з порушенням вимог ст.256 КУпАП України та є недопустимим доказом.

-його огляд на стан алкогольного сп'яніння був проведений з порушенням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу. Відповідно до даних інструкції по використанню приладу «Драгер», калібрування зазначеного приладу здійснюється заводом виробником кожні шість місяців. З долученого до матеріалів справи результату вбачається, що останнє калібрування приладу було 18.09.2015 року, тобто його огляд був проведений з порушенням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу, результат якого не може бути доказом по справі.

-крім того він не був повідомлений належним чином про дату розгляду справи та не приймав участі в судовому розгляді, з постановою ознайомився лише 14.02.2016 року в єдиному державному реєстрі судових рішень, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження пропустив з поважних причин.

Заслухавши ОСОБА_3, який вкотре зазначив, що він автомобілем не керував, та його захисника, які підтримують апеляційну скаргу та просять її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_3 судом двічі повідомлявся рекомендованою кореспонденцією про місце, дату та час судових засідань по справі, але на пошту не з`явився, що в апеляційній скарзі в цій частині не спростовано, у зв'язку з чим, з власної вини не був присутній в судовому засіданні під час розгляду справи. Однак суддя, відповідно до вимог ст. 295 КУпАП, забов`язаний був у триденний строк направити ОСОБА_3 копію постанови, що дотримано не було.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що про прийняте рішення по справі він дізнався лише 14.12.2016 року, ознайомившись з постановою в єдиному державному реєстрі судових рішень, апеляційну скаргу подав до канцелярії суду 30.12.2016 року, про що свідчить штамп суду на апеляційній скарзі, тобто в десятиденний строк оскарження постанови районного суду.

Виходячи з перевірених і встановлених під час апеляційного розгляду обставин, вважаю за доцільне, з метою забезпечення права апелянта на захист, поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя районного суду дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вважаю, що висновки судді є помилковими та необґрунтованими, оскільки вина ОСОБА_3 не підтверджується зібраними по справі доказами та наданими матеріалами адміністративної справи, з наступних підстав.

Статтею ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного рішення справи.

Однак дані вимоги закону судом при розгляді справи щодо ОСОБА_3 не виконані в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції щодо вини ОСОБА_3 ґрунтуються лише на дослідженні протоколу про адміністративне правопорушення та на результаті спеціального технічного засобу «Драгер», але з такими висновками суду погодитись неможливо.

В судовому засіданні встановлено, що огляд ОСОБА_3 на стан алкогольного сп'яніння проводився «Драгером» №6820, цей пристрій також зазначений в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння, але відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ України №33 від 01.03.2010 року про затвердження переліку технічних засобів, що використовуються для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, зазначеного «Драгера» немає в переліку, а є лише «Драгер» №6810, тобто це свідчить про те, що огляд ОСОБА_3 на стан алкогольного сп'яніння проводився несертифіцированим пристроєм, показання якого не можна вважати доказом.

Крім того в акті зазначено, що огляд проводився 16.09.2016 року о 20.09 годині при температурі +23 градуси, а відповідно до постанови суду огляд був проведений о 19.20 годині та згідно письма з Запорізького обласного центру з гідрометеорології температура повітря на 21 годину була 14.9 градусів, тобто є суттєві протиріччя між фактичними обставинами та виводами суду першої інстанції.

Відповідно до відеозапису фіксації правопорушення, дослідженого під час апеляційного розгляду, вбачається, що ОСОБА_3 взагалі не керував автомобілем, а лише сидів в автомобілі, припаркованому біля кафе.

Отже, враховуючи пояснення ОСОБА_3 та проаналізувавши всі зібрані докази по справі, суддею Ленінського районного суду міста Запоріжжя була допущена неповнота з'ясування обставин справи, а викладені у постанові суду висновки не відповідають фактичним обставинам, що є порушенням вказаних вимог КУпАП.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст.9, 33, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події і складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

За таких обставин постанову судді слід скасувати, а провадження в справі закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановила:

Поновити строк на апеляційне оскарження ОСОБА_3

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02 грудня 2016 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік, скасувати.

Провадження в справі щодо ОСОБА_3 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області О.С. Шаповал