Справа №705/565/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2017 року м.Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Мазуренко Ю.В. розглянувши матеріали, які надійшли від управління захисту економіки в Черкаській області департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючої, проживаючої за адресою: 2-й провул. Київський, б.29, с. Родниківка, Уманського району Черкаської області,

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, займала посаду начальника відділу аудиту Уманської ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області, відповідно до наказу начальника Уманської ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області від 02.07.2013 року № 2-0, та згідно п.2 ч.2 ст.6 Закону України «Про державну службу», будучи віднесеною до посад категорії «Б» державної служби, була звільнена з посади у звязку із скороченням штатної чисельності державних службовців, наказом від 19.09.2016 року № 73-о.

Згідно ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 зобовязана була подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, як особа, яка припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування.

Строк подачі такої декларації, якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, складає не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли субєкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

ОСОБА_1 була звільнена 19.09.2016 року та повинна була подати декларацію, за період з 01.01.2016 року по 19.09.2016 року, в строк до 17 жовтня 2016 року, але декларацію в зазначений строк не подала. Фактично декларацію було подано 27.10.2016 року.

Своїми діями, ОСОБА_1 порушила ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинила адміністративне правопорушення повязане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні визнала повністю та пояснила, що вона дійсно працювала з 02.07.2013 року на посаді начальника відділу аудиту Уманського ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області. 19.09.2016р. її було звільнено із займаної посади, у звязку з скороченням штатної чисельності державних службовців. В судовому засіданні вказувала, що декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік вона подала невчасно, а саме 27.10.2016 року. Зазначила, що дану декларацію вона подала не у визначений законодавством строк, оскільки не знала термінів її подачі та у даний період вона перебувала на стаціонарному лікуванні в Уманській лікарні, оскільки у неї хворе серце. При цьому, вказувала, що копію документу (довідки) з лікарні вона надала у відділ кадрів за місцем її минулої роботи.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1, судом встановлено наступне.

З 02.07.2013 року по 19.09.2016 року ОСОБА_1 обіймала посаду начальника відділу податкового аудиту Уманської ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області та відносилася до посад категорії «Б» державної служби, що підтверджується записами в трудовій книжці ОСОБА_1 (а.с.20-22).

У відповідності до наказу начальника Уманської ОДПІ ГУ ДФС України у Черкаській області № 73-о від 19.09.2016 року була звільнена з посади у звязку із скороченням штатної чисельності державних службовців (а.с. 19).

За таких обставин, обіймаючи посаду начальника відділу аудиту Уманської ОДПІ була особою, зазначеною у підпункті «в», пункту 1) частини першої ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», а саме: державним службовцем, і відповідно до положень ст. 1 зазначеного вище Закону, є суб'єктом декларування.

Згідно з вимогами ч. 2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», положення якого щодо фінансового контролю, декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування діють на момент складання цього протоколу, особи, зазначені у п.1, підпункті "в" ч.1 ст.3 зазначеного закону, які припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

19.09.2016 року ОСОБА_1 ознайомлена з повідомленням про обовязок державного службовця подати декларацію про доходи за 2016 рік, згідно ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», що підтверджується її підписом в особовій картці. (а.с. 20-25).

Однак, ОСОБА_1 декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період з 01.01.2016 року по 19.09.2016 року за останнім місцем роботи у строк, визначений абзацом 1 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, не подала, без поважних причин.

Таким чином, стаття 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначає порядок та підстави подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави. Зокрема, абзац перший ч.2 вказаної статті зазначає, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «в», «е» ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», які припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Законодавець надає статус такій особі, як така, котра припиняє свої повноваження. Отже під час припинення своїх повноважень особа має подати відповідну декларацію. Після припинення діяльності, пов'язаної з виконанням функцій держави, особа відповідно до абзацу другого ч.2 ст.45 Закону подає декларацію за інший період, а саме за весь минулий рік. Із зазначеного випливає, що особа має подати декларацію під час припинення повноважень та після припинення повноважень особи, уповноваженої на виконання функцій держави.

Зазначене також підтверджується розясненням Національного агентства з питань запобігання корупції від 11 серпня 2016 р. № 3, щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції», а саме: декларація суб'єкта декларування, який припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, що подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб'єкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

Згідно з ч.1 ст.172-6 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

ОСОБА_1 декларацію особи подала лише 27 жовтня 2016 року, будь-яких доказів щодо невчасності поважних причин пропуску строку 20 робочих днів з дня звільнення, тобто до 17 жовтня 2016 року, суду не надала.

Посилання ОСОБА_1 на той факт, що вона перебувала на стаціонарному лікуванні в КП «Уманська міська лікарня», з 7 по 21 жовтня, не є поважною причиною, оскільки у неї був достатній строк з 19.09.2016 року по 07.10.2016 року для заповнення та подачі декларації та документів з приводу перебування на лікуванні вона не надала.

З огляду на викладене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.172-6 КУпАП, тобто несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, яке підтверджене зібраними по справі доказами, а саме:

- протоколом №48 про адміністративне правопорушення від 24 січня 2017 року;

- наказом № 7-о від 18.02.2005 року про призначення ОСОБА_1;

- наказом № 73-о від 19.09.2016 року про звільнення ОСОБА_1;

- особовою карткою форми № П-2ДС на ОСОБА_1;

- повідомленням про обовязок державного службовця подати декларацію про доходи за 2016 рік;

- висновком № 45/23-00-22-010 від 12 січня 2017 року за результатами службової перевірки з приводу дотримання вимог ст.45 Закону України «Про запобігання корупції»;

- копією поданої декларації ОСОБА_1 27.10.2016 року.

Відповідно до ст.33 КУпАП враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1, ступінь вини, обставини справи, відсутність обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність, суд вважає, що ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності та застосуванню до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Згідно з вимогами ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 40-1, ч.1 ст.172-6, ст.ст.283, 284, 294 КУпАП, ст.6 Закону України «Про державну службу», ст.ст. 3, 45 Закону України «Про запобігання корупції», суд, -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі пятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 850 (вісімсот пятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 320 (триста двадцять) гривень.

Постанова може бути оскаржена або на неї може бути внесено протест до апеляційного суду Черкаської області, протягом десяти днів, з дня її проголошення, через Уманський міськрайонний суд Черкаської області.

Суддя Ю.В. Мазуренко