АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/436/17
Категорія: ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2017 року м.Харкова

Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, за участю особи, у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП ОСОБА_2, його захисника адвоката ОСОБА_3, потерпілого по справі ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 08.12.2016 року у відношенні ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Московського районного суду м. Харкова від 08.12.2016 рокуОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: м. Харків, пр.. Тракторобудівників, 108, кв. 131, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Суддею суду першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_2 13.10.2016 року близько о 22-30 керуючи автомобілем НОМЕР_1 в районі будинку № 108 по пр. Тракторобудівників м. Харкові не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 "ОСОБА_5 дорогу", продовжив рух, внаслідок чого сталось зіткнення з автомобілем ОСОБА_1 д.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався по головній дорозі та мав перевагу у русі.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди (ДТП) постраждала пасажир автомобіля ОСОБА_1 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, яка з діагнозом "забиття та садини правої лопатки, струс головного мозку" була доставлена до лікарні. Транспортним засобам заподіяно механічні ушкодження.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 16.11 Правил дорожнього руху України (ПДР), за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 08.12.2016 року скасувати, а провадження по справі закрити. Також просить поновити строк на апеляційне оскарження обґрунтовуючи його тим, що вперше звернувся з апеляційною скаргою 23.12.2016 року, яку було подано від представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2, та яку було повернуто у звязку з тим, що вона подана неналежною особою. Вказує, що первинна апеляційна скарга була подана з дотриманням строків на апеляційне оскарження та була складена належним чином та правовою підставою представництва його інтересів був договір про правову допомогу, яку було долучено до апеляційної скарги.

Звертає увагу на те, що при розгляді справи судом першої інстанції не надано належної уваги клопотанню особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, щодо проведення експертизи, що є грубим порушенням норм чинного законодавства.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника адвоката ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу, пояснення ОСОБА_4, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження, а в задоволенні апеляційної скарги відмовити виходячи з наступного.

Приймаючи рішення про необхідність поновлення строку на подачу апеляційної скарги апеляційний суд вважає, що повідомлені апелянтом відомості з цього приводу не спростовані матеріалами справи, а причина пропуску подачі апеляційної скарги є поважною.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Апеляційний суд не вбачає підстав вважати вимоги вказаної правової норми не дотриманими суддею суду першої інстанції.

В судовому засіданні ОСОБА_2 повідомив, що бачив наближення автомобіля під керуванням ОСОБА_4 за 100 метрів від нього, але вважає, що вина у вчиненні дорожньо-транспортної пригоді є також і в діях останнього, так як він, на думку апелянта, порушив швидкісний режим.

Згідно наявним в матеріалах справи письмових пояснень ОСОБА_2, він вказав, що в цей день виїжджаючи з двору по другорядній дорозі на пр. Тракторобудівників в районі будинку № 108 він подивившись по сторонам побачив з ліва по пр.. Тракторобудівників рухається автомобіль приблизно у відстані 80- 100 метрів від нього, та вирішив, що маневр буде безпечним повернув на право, та увімкнув сигнал лівого повороту перестроюючись у лівий ряд, проїхавши пішохідний перехід і починаючи заїзд на стояну повернув на ліво, почув звук гальм та отримав удар в переднє ліве колесо.

Згідно пояснень ОСОБА_6 вбачається, як він рухаючись по пр. Тракторобудівників побачив, як з двору виїжджає білий автомобіль Хюндай Акцент та приблизившись ближче зрозумів, що автомобіль не зупиняється та пропускати його не збирається, та починаючи переїжджати перехрестя, автомобіль Хюндай Акцент виїхав поперед нього та одразу починає рух по лівому ряду, задля уникнення зіткнення змінив напрямок руху лівіше, але автомобіль під керуванням ОСОБА_2 одразу почав заїжджати на стоянку та уникнути зіткнення не вдалось.

Вказані обставини сторони підтвердили і в апеляційному суді.

За таких обставин, приймаючи до уваги зміст схеми ДТП, інші матеріали справи, апеляційний суд не вбачає підстав вважати необґрунтованим висновок суду першої інстанції, що в діях ОСОБА_2 наявне порушення вимог п.16.11 Правил дорожнього руху України, та вважає, відмову суду першої інстанції у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про призначення судової авто-технічної експертизи обґрунтованим, враховуючи наявні матеріали справи, обставини, які встановлені з їх аналізу, і перелік запропонованих для експертизи питані, оскільки підтверджених даних щодо ймовірного порушення швидкості руху водієм ОСОБА_6 не надано.

При цьому апеляційний суд не може дати оцінку наявності або відсутності вини ОСОБА_4, оскільки відповідно до положень ст. 256, ч.1 ст. 257, 280 КУпАП питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише в межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Прийняття такого рішення не позбавляє права ОСОБА_2 порушувати питання про відшкодування завданої йому шкоди діями водія ОСОБА_4 в порядку цивільного судочинства шляхом предявлення позову та доведеності вини в діях останнього.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на подачу апеляційної скарги на постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 08.12.2016 року у відношенні ОСОБА_2 задовольнити, а вказаний строк поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вказану вище постанову - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_1