АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Мельник В.В., за участю:

представника особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30 червня 2017 року відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП),

в с т а н о в и в:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30 червня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_3 04 квітня 2017 року, о 01 год. 20хв., керував автомобілем «Шкода», державний номер НОМЕР_1 по проспекту Академіка Глушкова, 69, в м. Києві, у стані наркотичного сп'яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9 «а»«Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року України (надалі - Правил дорожнього руху), та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову судді місцевого суду скасувати, та постановити нову, якою закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, та неповноту з'ясування судом обставин справи.

Апелянт посилався на складення протоколу про адміністративне правопорушення стосовно нього з порушенням вимог закону, оскільки у ньому відсутні відомості про свідків, та відсутня інформація про відсторонення його від керування транспортним засобом.

Крім того, зазначав, що протокол про адміністративне правопорушення складено о 01 год. 15 хв., тобто до взяття у нього біологічного матеріалу для проведення огляду на стан сп'яніння, яке відбулось о 01 год. 25 хв. При цьому, у медичних документах щодо проведеного огляду відсутні дані про те, хто направив особу на проходження огляду, та відсутній точний час виконання огляду.

У зв'язку із наведеним, на думку апелянта, протокол про адміністративне правопорушення та висновок щодо результатів медичного огляду КМНЛ «Соціотерапія» не є належними та допустимими доказами у справі.

Крім того, апелянт посилався на порушення суддею місцевого суду вимог ст.ст. 268 КУпАП, оскільки справу розглянуто у його відсутності та без повідомлення про судове засідання, та суддя місцевого суду залишив без задоволення його клопотання від 30 червня 2017 року про допит працівників поліції, які складали протокол.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення представника особи ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, який просив задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КпАП України, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія з результатами огляду з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У разі незгоди водія з результатами огляду з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Згідно пункту 12 Розділу II Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу Iцієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Згідно пп. 12-14 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року (далі - Порядок), У разі коли в результаті дорожньо-транспортної пригоди водія доставлено у лікувальний заклад, в обов'язковому порядку проводиться дослідження з метою виявлення в його організмі алкоголю, наркотичних чи інших речовин, що знижують увагу та швидкість реакції.

Лікар, що проводив у закладі охорони здоров'я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ.

Висновок складається в трьох примірниках: по одному - для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров'я.

Висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_3 у керуванні транспортним засобом в стані наркотичного сп'яніння, за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджуєтьсяданими протоколу по адміністративне правопорушення від 04 квітня 2017 року, у відповідності до якого, цього ж дня, о 00 год. 20 хв., керував автомобілем «Шкода», державний номер НОМЕР_1 по вулиці Глушкова, 69, в м. Києві, у стані наркотичного сп'яніння, огляд на який у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога за адресою: м. Київ, вул.. Визволителів, 6, чим порушив вимоги пункту 2.9 «а» Правил /а.с. 1/; даними висновку Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» №002391 від 04 квітня 2017 року щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у відповідності до якого встановлено, що ОСОБА_3на час огляду - 04 квітня 2017 року о 01 год. 20 хв. перебував у стані наркотичного сп'яніння /а.с. 2/; даними рапорту лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 04 квітня 2017 року, згідно даних якого, 04 квітня 2017 року о 00 год. 20 хв. зупинено автомобіль «Шкода», державний номер НОМЕР_1 по вулиці Глушкова, 44а , у м. Києві, під керуванням воді ОСОБА_3, у якого було помічено ознаки наркотичного сп'яніння, у зв'язку з чим на місце події викликано екіпаж патрульної поліції для вжиття відповідних заходів /а.с. 3/.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв'язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП складений з дотриманням вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а тому суддя місцевого суду обґрунтовано визнав відомості, що у ньому містяться, як докази у справі про адміністративні правопорушення.

Посилання апелянта на відсутність у протоколі відомостей про свідків, та даних про його відсторонення від керування транспортним засобом, не є підставою для визнання його недопустимим доказом, оскільки огляд на стан сп'яніння ОСОБА_3 проводився в закладі охорони здоров'я, і норми вищевказаної Інструкції та Порядку, якими регламентовано порядок проведення огляду на стан сп'яніння в закладах охорони здоров'я і оформлення його результатів, а також положення статті 266 КУпАП, не передбачають участі свідків при проведенні огляду на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я.

Крім того, ст. 256 КУпАП не передбачено вимогу зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення відомостей про відсторонення особи від керування транспортним засобом.

Посилання апелянта на те, що у медичних документах про проведення огляду ОСОБА_3 на стан сп'яніння відсутні дані службову особу, яка направила йогоу для проходження огляду, та точний час проведення огляду, спростовуються даними Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» №002391 від 04 квітня 2017 року щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у відповідних графах якого вказано, що особу направлено для огляду інспектором поліції ОСОБА_5, та огляд проведено 04 квітня 2017 року о 01 год. 20 хв. /а.с. 2/

Доводи апелянта про те, що медичне обстеження на предмет перебування ОСОБА_3 у стані наркотичного сп'яніння проведено о 01 год. 20 хв., тобто вже після складення протоколу про адміністративне правопорушення (о 01 год. 15 хв.), не є підставою для визнання протоколу про адміністративне правопорушення та висновку медичного огляду недопустимими доказами, оскільки вказівка інспектором поліції про час складення протоколу про адміністративне правопорушення може свідчити про допущену інспектором описку при оформленні протоколу чи помилку у визначенні точного часу доби на момент його складення.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення не встановлено невідповідності висновку Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» №002391 від 04 квітня 2017 року вимогам «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських атів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року.

Крім того, як убачається з даних вищезазначеного медичного висновку№002391, про наявність заперечень щодо результатів медичного огляду на стан сп'яніння, ОСОБА_3після ознайомлення з вказаним висновком також не зазначав.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції при розгляді даної справи не дотримався вимог закону в частині розгляду справи за відсутності правопорушника, та не задовольнив клопотання про допит працівників поліції, які складали протокол про адміністративне правопорушення, то, з урахуванням усунення цих недоліків судом апеляційної інстанції та отриманих при цьому відомостей, якими підтверджуються викладені в постанові судді суду першої інстанції фактичні обставини справи та висновок про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, − такі порушення не тягнуть за собою скасування постанови.

Крім того, як убачається з постанови судді місцевого суду, справу про адміністративне правопорушення розглянуто за участю захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_3, яка у відповідності до договору про надання правової допомоги №18/05/17 від 18 травня 2017 року, уповноважена діяти від імені ОСОБА_3 та представляти його інтереси під час судового розгляду /а.с. 19-20/.

Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Інші доводи ОСОБА_3 в апеляційній скарзі висновків судді місцевого суду не спростовують.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_3. немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30 червня 2017 року відносно ОСОБА_3 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного

суду м. Києва В.В. Мельник