АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/10/17 Головуючий у І-й інстанції - Дружинін К.М.
Справа № 204/7264/16-п Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2017 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 09 грудня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_3, 28.10.2016 року о 09 годині 05 хвилини, керуючи транспортним засобом Mazda 6 номерний знак НОМЕР_1, рухаючись по вул. Робочій в м. Дніпро, в районі електроопори № 42, перестроюючись на іншу смугу для руху, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам руху, при цьому не надав дорогу транспортному засобу Ford Fiesta номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався в попутному напрямку по тій смузі на яку він мав намір перестроїтись, внаслідок чого здійснив зіткнення із зазначеним автомобілем, що спричинило механічні ушкодження транспортних засобів. Таким чином, водій ОСОБА_3 порушив вимоги п. 10.1, п. 10.3 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати та закрити провадження по даній справі з урахуванням здійсненої автотехнічної експертизи, яку просить провести.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд не повно зясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване застосування стягнення як вид покарання за адміністративне правопорушення, не сприяв повному, обєктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою. Вказує на те, що суд повинен був призначити експертизу.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав в повному обсязі доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, та призначити автотехнічну експертизу, постанову судді першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є необґрунтованими і такими, що спростовуються матеріалами справи.

Висновок суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_3 в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення АП2 № 013014 від 2810.2016 року; схемою місця ДТП, підписаною уповноваженою особою та учасниками ДТП без будь-яких зауважень, в якій зафіксовано місце зіткнення, положення транспортних засобів після їх зіткнення, а також пошкодження, які отримали автомобілі в результаті ДТП; поясненнями ОСОБА_3, згідно яких, він керуючи автомобілем «Мазда 6» по вул. Робоча, рухався в середній смузі зі швидкістю близько 60 км/год, У звязку з швидким транспортним потоком, він вирішив зайняти крайню праву смугу рузу, тому ввімкнув правий показник повороту та переконавшись, що в крайній лівій смузі руху немає перешкод, почав здійснювати маневр праворуч, де раптово почув незначний удар боковий в праву передню частини його авто; поясненнями ОСОБА_4, згідно яких, він рухався по вул. Робоча, на автомобілі «Форд Фиеста» у крайній правій смузі, зі швидкістю 50 км/год., раптово водій автомобіля Мазда 6, який рухався у середній смузі, почав здійснювати маневр повороту праворуч на смугу руху водія ОСОБА_4, внаслідок чого здійснив бокове зіткнення в передню ліву частину його автомобіля.

Відповідно до пункту 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно з пунктом 10.3 ПДР України, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Порушення зазначених норм Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_3, підтверджується, зокрема і схемою місця ДТП, та фототаблицею до схеми місця ДТП де відображено перелік видимих пошкоджень автомобілів, локалізація яких свідчить про наявність причинного звязку з наслідками, за що останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Крім того, судом першої інстанції правильно було надано оцінку схеми місця ДТП та наявному в матеріалах справи відеозапису зробленого з АЗС, оскільки, відповідно до схеми дорожньо-транспортної пригоди, не встановлено дійсне місце зіткнення транспортних засобів, зазначені варіанти місця зіткнення зі слів водіїв, місце розташування транспортних засобів змінено на проїзній частині, будь-яка слідова інформація на схемі ДТП відсутня.

Посилання в скарзі ОСОБА_3 на наявний в матеріалах справи відеозапис не спростовує висновок суду щодо доведеності його вини в скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення, оскільки з цього запису не можливо ідентифікувати автомобілі і обставини їх зіткнення. Даним обставинам суд першої інстанції надав відповідну вмотивовану оцінку.

З наявних в матеріалах справи письмових поясненнях ОСОБА_3 вбачається, що останній у звязку з швидким транспортним потоком, вирішив зайняти крайню праву смугу руху, тому ввімкнув правий показник повороту та переконавшись, що в крайній лівій смузі руху немає перешкод, почав здійснювати маневр праворуч, де раптово почув незначний удар боковий в праву передню частини його авто.

Посилання ОСОБА_3, на той факт, що він відмовляється від своїх первинних пояснень, посилаючись на те, що вони викладені працівником поліції упереджено і підписано ним в шоковому стані не беру до уваги та відношусь критично, і розцінюю їх як спосіб захисту з метою ухилення від відповідальності, так як ці доводи не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи і спростовуються вищевказаними встановленими доказами, та будь яких доказів, щодо викладення власних пояснень у протоколі під тиском, або незаконним впливом працівників поліції, під час розгляду справи не надано.

Дане, також підтверджено поясненнями опитаного в суді першої інстанції працівника поліції ОСОБА_5, який пояснив, що ОСОБА_3, добровільно надавав свої пояснення щодо обставин ДТП.

Таким чином, посилання ОСОБА_3 на не зясовність судом наявності причино-наслідкового звязку між порушенням ПДР та наслідками, які настали, а саме пошкодження транспортних засобів є безпідставними.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 було заявлено клопотання про проведення автотехнічної експертизи.

З наявного клопотання, вбачаються поставлені питання, які в даному випадку або виходять за межі зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення ПДР України, як начебто порушив ОСОБА_3, або взагалі стосуються тих обставин, які зафіксовані іншими доказами, що долучені до матеріалів адміністративної справи та фактично можуть бути оцінені суддею при винесенні рішення по суті в сукупності з іншими доказами по справі та не потребують певних спеціальних знань у розумінні вимог ст. 273 КУпАП та належного обґрунтування підстав для проведення такої експертизи ОСОБА_3 не надано, а тому не вбачаю необхідності на даній стадії розгляду для задоволення цього клопотання.

Підсумовуючи викладене, приходжу до висновку про те, що порушення водієм ОСОБА_3 Правил дорожнього руху України, а саме вищевказаних пунктів п. 10.1, 10.3 знаходиться в причинно-наслідковому звязку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Інші докази відсутності вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП в матеріалах справи відсутні.

З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу, що узгоджується з вимогами ст. 33 КУпАП і є необхідним і достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нею нових правопорушень.

Порушень вимог закону допущених судом першої інстанції, які б були підставою для скасування рішення суду, не вбачається, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення, а відтак приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду, без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 09 грудня 2016 року відносно ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1