АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 лютого 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду м. Києва Васильєва М.А.,

за участю

особи, провадження щодо якої закрито ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 29 листопада 2016 року, якою

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Києва, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження закрито за закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП на підставі п. 1 ч. 7 ст. 247 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що 19 серпня 2016 року о 13.50 год. по вул. Бережанська 18 в м. Києві керував автомобілем НОМЕР_1 в стані наркотичного сп'яніння - зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка не відповідає обстановці. ОСОБА_1 відмовився пройти перевірку на стан наркотичного сп'яніння у присутності свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_2 разом з ОСОБА_1 подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати оскаржувану постанову, прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Так, апелянти зазначають, що через канцелярію суду була подана заява про відвід судді Васалатій К.А., який в судовому засіданні повідомив, що подана заява знаходиться на вирішенні у голови суду. Проте, не зважаючи на даний факт, суддя продовжив розгляд справи, чим допустив порушення права на справедливий суд.

Крім того, на думку апелянтів, судом не дотримані вимоги закону щодо всебічного дослідження обставин справи, але при цьому суддя зазначив, що, начебто, захисник перебрав на себе повноваження головуючого судді та не надав суду можливості з'ясувати обставини справи, що не відповідає дійсності, оскільки, захисник сприяв здійсненню правосуддя у даній справі шляхом заявлення клопотань.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали справи, вважаю апеляційну скаргу такою, що підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 14 вересня 2016 року до Оболонського районного суду м. Києва для розгляду надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначений суддя-доповідач Васалатій К.А. (ас. 5).

З матеріалів справи вбачається, що 28 листопада 2016 року ОСОБА_1. та його захисником подана заява про відвід судді Васалатія К.А. з викладенням обставин, які на думку заявників, свідчать про упередженість судді при розгляді справи (ас. 18-19).

Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає процесуальних норм, які передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді.

Разом з тим, 17 липня 1997 року Україна ратифікувала Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11 відповідним Законом № 475/97-ВР, визнавши її дію в національній правовій системі, а також обов'язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

При цьому, відповідно до положень ст.ст. 8, 9 Конституції України та ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» від 29 червня 2004 року № 1906-IV в Україні визнається і діє принцип верховенства права; чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України; якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Врішенні ЄСПЛ "Мироненко і Мартенко проти України", зокрема у п. 66, зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб'єктивного та об'єктивного критеріїв. За суб'єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до

об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. the United

Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Положеннями ст. 245, 248 КУпАП передбачено, що одним із завдань в справах про адміністративні правопорушення є об'єктивне з'ясування обставин справи та недопущення від учасників процесу будь-яких сумнівів щодо упередженості та необ'єктивності розгляду даної справи суддею, а тому заявлений відвід підлягав розгляду.

Проте, як вбачається з наявних матеріалів, постанова про розгляд заяви апелянтів про відвід судді в матеріалах справи відсутня.

За наявності зазначених обставин, при нерозглянутій заяві апелянтів про відвід судді, 29 листопада 2016 року суддею Васалатієм К.А. справа розглянута по суті і за результатами розгляду винесена постанова (ас. 14-15).

З огляду на те, що суддя Васалатій К.А. при нерозглянутій заяві про відвід не мав права розглядати справу по суті, і зазначені обставини призвели до сумнівів щодо упередженості та необ'єктивності розгляду даної справи суддею, те, що висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, не ґрунтується на доказах та їх аналізі, постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про новий розгляд матеріалів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 в суді першої інстанції .

На підставі викладеного,керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 та ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 29 листопада 2016 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення а провадження закрито за закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП на підставі п. 1 ч. 7 ст. 247 КУпАП, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст.1 30 КУпАП направити на новий розгляд до Оболонського районного суду м. Києва.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва М.А. Васильєва