Справа №: 700/253/17
Провадження № 3/700/65/17
П О С Т А Н О В А

19 квітня 2017 року Суддя Лисянського районного суду Черкаської області Добриднюк Н.О. розглянувши матеріали, які від головного державного інспектора праці територіальної державної інспекції праці у Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 та жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, приватний підприємець, до адміністративної відповідальності не притягувалась, за ч. 1 ст. 41 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення» суд,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення встановлено, що при проведенні перевірки державним інспектором праці встановлено, що станом на 03.02.2017 року у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_1 в 2015-2016 рр. перебвають такі наймані працівники: ОСОБА_2 продавець в магазині кафе ФОП ОСОБА_1 з 25.04.2013 року по даний час, ОСОБА_3 - кухар з 02.06.2014 року по 10.08.2015 року, ОСОБА_4 продавець з 02.02.2012 р. по 14.05.2016 р, ОСОБА_5 з 02.02.2015 року по 19.11.2015 р., ОСОБА_6 з 02.02.2015 року по 19.11.2015 року, ОСОБА_7 з 02.02.2015 року по 30.10.2015 року, ОСОБА_8 з 15.03.2015 року по 30.12.2016 року, ОСОБА_9, з 01.11.2016 року по 30.12.2016 року, ОСОБА_10 з 01.11.2016 року по 30.12.2016 року.

У вересні 2015 року працівникам ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7 було надано відпустку без збереження заробітної плати за 30 календарних днів в звязку з сімейними обставинами, чим порушено вимоги ст.. 26 Закону україни «Про відпустки» та ч.2 ст.84 КЗпП України.

Згідно наданих відомостей нарахування та видачі заробітної плати та табелів обліку робочого часу найманих працівників встановлено, що працівникам: ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_5 ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 з 2015 року і по 03.02.2017 р. індексація заробітної плати не нараховувалась та не виплачена, чим порушено вимоги ст..95 КЗпП України та ст..12,33 Закону України «Про оплату праці».

За період з 2015 р. по 03.02.2017 року звільненим працівникам не виплачена грошова компенсація за всі невикористані ними дні щорічної відпустки, чим порушено вимоги ст.. 83 КЗпПУ.

В судовому засіданні ОСОБА_1 за винного себе не визнав і пояснив, що всі працюючі магазині кафе ФОП ОСОБА_1 робітки належним чином оформлені. Крім того, надав в судовому засіданні завірені копії книги наказів та розпоряджень, що стосуються трудових відносин (накази кадрові, про прийняття, звільнення, про відпустки, тощо); завірені копії табелі обліку використання робочого часу всіх працюючих; завірені копії графіків роботи працівників за 2015-2016 роки; завірені копії графіків відпусток працівників на 2016 рік; копії бухгалтерських та інші документів, які відображають нарахування заробітної плати за 2015-2016 роки; завірені копії бухгалтерських та інші документів, які відображають виплату заробітної плати за 2015-2016 роки.

Відповідно до ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення;

Відповідно до ч.2 ст.38 Кодексу України Про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що в ФОП ОСОБА_1 працювали ОСОБА_3, яка працювала кухарем з 02.06.2014 року по 10.08.2015 року, ОСОБА_4 працювала продавцем з 02.02.2012 р. по 14.05.2016 р, ОСОБА_5 працювала з 02.02.2015 року по 19.11.2015 р., ОСОБА_6 працювала з 02.02.2015 року по 19.11.2015 року, ОСОБА_7 працювала з 02.02.2015 року по 30.10.2015 року, ОСОБА_8 працювала з 15.03.2015 року по 30.12.2016 року, ОСОБА_9 працювала з 01.11.2016 року по 30.12.2016 року, ОСОБА_10 працювала з 01.11.2016 року по 30.12.2016 року.

Дійсно щодо вищеперелічених осіб фактично вбачається порушення законодавства про працю, однак з огляду на те, що трудові відносини ФОП ОСОБА_1 з ОСОБА_3 припинено 10.08.2015 р, з ОСОБА_4 -14.05.2016 р, ОСОБА_5 -19.11.2015 р., ОСОБА_6 з 30.10.2015 р, ОСОБА_8 -30.12.2016 р., ОСОБА_10-30.12.2016 р., а до суду адміністративні матеріали надійшли 06 квітня 2017 року, тобто з дня правопорушення прийшло більше як три місяці і воно не є триваючим, а тому пропущено строк накладення адміністративного стягнення на ФОП ОСОБА_1.

Крім того, з наданих в судовому засіданні ОСОБА_1 документів вбачається, що всім звільненим працівникам виплачено компенсацію за всі невикористані ними щорічні відпустки, індексація нарахована та виплачена.

Що ж стосується трудових відносин ФОП «ОСОБА_1Л.» та ОСОБА_2, то ОСОБА_1 в судовому засіданні були надано копії книги наказів та розпоряджень, що стосуються трудових відносин (накази кадрові, про прийняття, звільнення, про відпустки, тощо); завірені копії табелі обліку використання робочого часу всіх працюючих; завірені копії графіків роботи працівників за 2015-2016 роки; завірені копії графіків відпусток працівників на 2016 рік; копії бухгалтерських та інші документів, які відображають нарахування заробітної плати за 2015-2016 роки; завірені копії бухгалтерських та інші документів, які відображають виплату заробітної плати за 2015-2016 роки.

З урахуванням вищевикладеного справа підлягає до закриття за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 38, 247, 284, Кодексу України Про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 41 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення» закрити за відсутністю адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляцію протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя -