Справа № 631/493/17
Провадження № 3/626/765/2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

04.09.2017 року м. Красноград

Суддя Красноградського районного суду Харківської області Константинов Д.С., при секретарі Краєвій А.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за участю прокурора Бобрицького В.А., справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в смт. Нова Водолага Харківської області, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 172-6 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

12.07.2017 року старший оперуповноважений Управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України капітан поліції Корнієнко О.О. відносно ОСОБА_1 склав протокол про адміністративне правопорушення №172 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно вказаного протоколу ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді старшого офіцера відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 , і будучи, згідно з підпунктом «г» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 року №1700-VII, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, 25.03.2017 року був звільнений з військової служби за контрактом у запас, і зобов`язаний подати після звільнення не пізніше 25.03.2017 року декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за не охоплений раніше поданими деклараціями період. Разом з цим він подав вказану декларацію 28.04.2017 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що несвоєчасно подав декларацію по особистій неувазі, просив провадження у справі закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, так як вчинив правопорушення не умисно.

Прокурор Бобрицький В.А. в судовому засіданні підтримав позицію, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, який не своєчасно подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконанняфункцій держави або місцевого самоврядування.

Суд, вислухавши прокурора, ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 згідно з витягом із наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 від 18.03.2015 року за №30 був призначений на посаду офіцера відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 , є військовою посадовою особою-державним службовцем, тому згідно з п.п. «г» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією.

Відповідно до витягу із наказу тимчасово виконуючого обов`язки командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_4 » генерала-майора ОСОБА_2 . Красноока ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас за підпунктом «ж» ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (які відслужили строк військової служби за контрактом, укладеним на умовах, передбачених абз.2 ч.3 ст.23 ЗУ ««Про військовий обов`язок і військову службу»)

Згідно наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 від 25.03.2017 року за №25 вважається, що ОСОБА_1 25.03.2017 року справи та посаду здав.

У відповідності до підпункту 2 пункту 1 «Роз`яснення щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю», затвердженого НАЗК від 11.08.2016 року №3, декларація суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення.

ОСОБА_1 подав декларацію до Єдиного державного реєстру електронних декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави 28.04.2017 року, чим порушив строки подання такої декларації, і в його діях вбачається склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Разом з тим, приймаючи рішення у справі, суд має керуватися презумпцією невинуватості, закріпленою у ст. 62 Конституції України, відповідно до якої тягар доказування вини покладено на орган, який склав відповідний матеріал. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Щоб вважати, що відповідні дії мали ознаки відповідного адміністративного правопорушення, необхідно виходити, крім того, із вимог ст. 9 КУпАП.

Згідно з вказаною нормою, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 06.10.2010 року (справа №1-27/2010 про корупційні правопорушення та введення в дію антикорупційних законів) суд звернув увагу, що у ратифікованих Україною конвенціях, які є частиною національного законодавства, корупційна діяльність безпосередньо пов`язується з корисливими діями (бездіяльністю) посадової особи при виконанні покладених на неї службових обов`язків.

Таким чином, при розгляді даної категорії справ обов`язково має встановлюватись умисний характер вчиненого. З об`єктивної сторони дане правопорушення характеризується умисною формою вини, а саме прямим умислом, а також наявністю відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи чи інтересу третіх осіб, яким суб`єкт правопорушення мав керуватись при його вчиненні.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ст. 17 Закону України № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб`єктивної сторони даного правопорушення.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, визначається лише умисною формою вини, тобто коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

З врахуванням положень ст.1 Закону №1700-VII, сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобов`язана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети. А тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести наявність в діях особи умислу на несвоєчасне подання такого повідомлення.

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 умислу на вчинення вказаного адміністративного правовопорушення, крім того, декларація до Єдиного державного реєстру електронних декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави ним подана 28.04.2017 року.

В матеріалах адміністративної справи відсутні докази, які б підтверджували наявність в діях особи умислу на порушення вимог фінансового контролю. Крім цього, відсутні відомості про наявність в діях особи корупційного інтересу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 суб`єктивної сторони, а відповідно і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутня суб`єктивна сторона, а відповідно і склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає обов`язковому закриттю, у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.245,247,251,252,268,283,284,294 КУпАП, ЗУ «Про запобігання корупції»,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі у відношенні ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі через Красноградський районний суд Харківської області апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя