Справа № 509/1011/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2017 року смт. Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :

судді Гандзій Д.М.

при секретарі Задеряка Г.М.

за участю прокурора Бурлаченка Д.В.

представниці правопорушника адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь, адміністративні матеріали та протоколи про адміністративні правопорушення, повязані з корупцією, які надійшли від Управління захисту економіки в Одеській області ДЗЕ Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку Яну, ІНФОРМАЦІЯ_4, працюючого головою Овідіопольської районної ради VII скликання, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, не судимого, зареєстрованого і проживаючого за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_5, -

В С Т А Н О В И В :

24 березня 2017 року до Овідіопольського райсуду Одеської області від УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НПУ, надійшли адміністративні матеріали та протоколи про адміністративні правопорушення, повязані з корупцією № 80, № 81 від 23.03.2017 р. про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП ОСОБА_2, з яких вбачається, що останній, будучи депутатом Овідіопольської районної ради VII скликання, навмисно порушив вимоги ст.ст. 28,35 Закону України «Про запобігання корупції» в частині врегулювання конфлікту інтересів, ст.ст. 8, 18, Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», ст. 59-1 «Про місцеве самоврядування в Україні» та скоїв адміністративні правопорушення, повязані із корупцією, передбачені ч.ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП.

В судовому засіданні правопорушник ОСОБА_2 свою вину у скоєнні адміністративних корупційних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП не визнав, пояснивши суду, що він не є субєктом, на якого поширюється дія п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», жодних адміністративних правопорушень, повязаних з корупцією він не скоював, адже в його діях був відсутній як реальний, так і потенційний конфлікт інтересів, а тому просив суд закрити провадження по справі у звязку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення з підстав, викладених у письмових поясненнях.

Заслухавши пояснення правопорушника та його представницю, прокурора, показання свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що вина ОСОБА_2 у скоєнні адміністративних корупційних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП, підтверджується наступними доказами.

Частинами 1 та 2 статті 172-7 КУпАП передбачено, що неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів тягне за собою накладення штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів - тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції»: реальний конфлікт інтересів суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень. Приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у звязку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 та ч. 1 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції» - суб'єктами на яких поширюється дія цього Закону та які несуть відповідальності за корупційні правопорушення є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в тому числі, посадові особи місцевого самоврядування, які за вчинення корупційних або повязаних з корупцією правопорушень, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Статтею 28 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Згідно з ч. 2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції», у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом. Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу. У разі якщо неучасть особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу, у прийнятті рішень цим органом призведе до втрати правомочності цього органу, участь такої особи у прийнятті рішень має здійснюватися під зовнішнім контролем. Рішення про здійснення зовнішнього контролю приймається відповідним колегіальним органом.

Відповідно до п. 1 ст. 18 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради зобов'язаний додержуватися Конституції та законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, регламенту ради та інших нормативно-правових актів, що визначають порядок діяльності ради та її органів.

Стаття 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачає, що сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

При чому, питання про обрання голови районної та обласної ради, їх заступників належать до компетенції районних і обласних рад, що вирішують виключно на їх пленарних засіданнях, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 43 вказаного Закону.

Порядок обрання вказаних осіб, визначений ст.ст. 55,56 зазначеного Закону.

Під час реалізації своїх повноважень, в тому числі і під час обрання голови районної та обласної ради, їх заступників депутати відповідної ради зобовязані дотримуватися вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів. Визначаючи наявність конфлікту інтересів у депутатів районних або обласних рад, кандидатури яких внесені до бюлетеню з виборів голови районної та обласної ради, їх заступників, у разі якщо така особа приймає участь у голосуванні, слід брати до уваги, що відповідно до абз. 8,12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» - потенційний конфлікт інтересів, це наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на обєктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень, реальний конфлікт інтересів це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

В свою чергу, під приватним інтересом розуміється будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у звязку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Отже, у депутатів відповідної ради, кандидатури яких внесені до бюлетеню з виборів голови ради, відповідно заступника голови районної ради та першого заступника, заступника голови обласної ради, під час прийняття участі у голосуванні виникає прямий приватний інтерес, що є визначальною ознакою конфлікту інтересів, особливості врегулювання якого, що виник у діяльності окремих категорій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, визначаються ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції».

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне порушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 254 КУпАП визначено, що про вчинення адміністративного правопорушення, складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Частиною 1 статті 256 КУпАП передбачено у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються : дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), місце, час вчинення і суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до відповідальності та інше.

Статтею 276 КУпАП передбачено справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Суд встановив, що ОСОБА_2, згідно рішення І сесії Овідіопольської районної ради Одеської області «Про інформацію Овідіопольської районної виборчої комісії Одеської області про підсумки виборів та про визнання повноважень депутатів Овідіопольської районної ради сьомого скликання» № 1- VII від 13.11.2015 р. наділено повноваженнями депутата районної ради, а відповідно рішення № 4-VII від 13.11.2015 р., останнього було обрано головою районної ради та 13.11.2015 р. прийнято присягу посадової особи місцевого самоврядування і відповідно попереджено про спеціальні обмеження, встановлені Законами України «Про державну службу» та «Про запобігання корупції», а отже з 13.11.2015 р., відповідно до п.п. «в» п.1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_2 є субєктом відповідальності за корупційні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 18 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради зобов'язаний додержуватися Конституції та законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, регламенту ради та інших нормативно-правових актів, що визначають порядок діяльності ради та її органів. Статтею 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

Так, ОСОБА_2, будучи депутатом VII скликання Овідіопольської районної ради, тобто особою, уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування, приймав участь у розгляді питання і голосуванні на 1 сесії VII скликання Овідіопольської районної ради за рішення №4-VII від 13.11.2015 р., яким його було обрано головою Овідіопольської районної ради.

Однак, ОСОБА_2 ані до початку проведення засідання сесії, ані під час її проведення - не вжив заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та негайно не повідомив про наявність конфлікту інтересів Овідіопольській районній раді Одеської області, а також не вжив всіх необхідних заходів, спрямованих на запобігання конфлікту інтересів, який виник у нього під час голосування за вищевказане рішення, чим порушив вимоги ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», за що передбачена відповідальність ч.ч. 1,2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу засідання першої сесії Овідіопольської районної ради сьомого скликання від 13.11.2015 р., наданого до адміністративних матеріалів, на розгляді питання про обрання голови Овідіопольської районної ради VII скликання з 36 обраних депутатів були присутні на сесії всі 36 депутів, включаючи самого ОСОБА_2, який ознайомив присутніх із своїми біографічними даними та програмою своєї майбутньої діяльності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 43, ч. 1 ст. 56, ч. 3 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» вибори голови районної ради проводяться на пленарному засідання районної ради шляхом таємного голосування. Участь в голосуванні по рішенню № 4-V1I «Про обрання голови Овідіопольської районної ради VII скликання» прийняли усі 36 депутатів Овідіопольської районної ради VII скликання, включаючи самого ОСОБА_2

Так, згідно з підпунктом «в» пункту 1 ч. 1 ст. 3 та ч. 1 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктами на яких поширюється дія цього Закону та які несуть відповідальності за корупційні правопорушення є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в тому числі, посадові особи місцевого самоврядування, які за вчинення корупційних або повязаних з корупцією правопорушень, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Разом з тим, 13.11.2015 р. на засіданні Овідіопольської районної ради у присутності ОСОБА_2 розглядалася пропозиція та питання, що стосувались можливості обрання його на посаду посадової особи місцевого самоврядування - голови Овідіопольської районної ради.

На думку суду, зазначене було обставинами, що викликало суперечність між приватним інтересом ОСОБА_2 та його представницькими повноваженнями, що впливало на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень. Таким чином, у ОСОБА_2 виник реальний конфлікт інтересів, який підтверджується наявністю приватного інтересу у ОСОБА_2 під час розгляду вищезазначеної пропозиції та питання у формі його немайнового інтересу, зумовлений можливістю бути призначеним на службу в органах місцевого самоврядування, яка відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування в Україні» є професійною, на постійній основі діяльністю громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом, набуття прав та повноважень посадової особи місцевого самоврядування - голови районної ради (передбачених у ст. 56 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»), отримання статусу посадової особи місцевого самоврядування та отримання відповідного рангу посадової особи місцевого самоврядування в межах відповідної категорії посад (відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування»), а також нявністю приватного інтересу у ОСОБА_2 під час розгляду вказаної пропозиції та питання у формі його майнового інтересу, зумовлений можливістю отримання заробітної плати за рахунок місцевого бюджету (відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування»), фінансового та матеріально-технічного забезпечення своєї служби за рахунок коштів місцевого бюджету (відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування»), отримання матеріального та соціально-побутового забезпечення посадової особи місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Таким чином, 13.11.2015 р. ОСОБА_2, будучи депутатом Овідіопольської районної ради сьомого скликання та обраним головою Овідіопольської районної ради сьомого скликання, тобто особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є субєктом відповідальності за корупційні правопорушення, перебуваючи в приміщенні Овідіопольської районної ради та її виконавчих органів, достовірно знаючи, що саме в його інтересах приймається відповідне рішення районної ради № 4-VІІ «Про обрання голови Овідіопольської районної ради VII скликання» не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час засідання ради, на якій розглядалось відповідне питання, тобто навмисно порушив ст.ст. 28,35 Закону України «Про запобігання корупції», ст.ст. 8,18 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.ч. 1,2 ст.172-7 КУпАП, що зокрема підтверджується копіями рішень ради №№ 1 та 4-VІІ від 13.11.2015 р., копією протоколу засідання першої сесії Овідіопольської районної ради сьомого скликання від 13.11.2015 р., поясненнями депутатів Овідіопольської районної ради сьомого скликання ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які були допитані у якості свідків в судовому засіданні.

З огляду на наведене, вбачається, що у депутатів відповідної ради, кандидатури яких внесені до бюлетеню з виборів голови ради, відповідно до заступника голови райради та першого заступника, заступника голови обласної ради, під час прийняття участі у голосуванні виникає приватний інтерес, що є визначальною ознакою конфлікту інтересів. При цьому, особливості врегулювання конфлікту інтересів, що виникає у діяльності окремих категорій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, визначається ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції». Неповідомлення особою у встановлених Законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП, що має місце в даному випадку стосовно ОСОБА_2

В судовому засіданні правопорушник ОСОБА_2 підтвердив суду, що дійсно 13.11.2015 р., будучи депутатом Овідіопольської райради він, як і інші 35 депутатів приймав участь у голосуванні за обрання голови Овідіопольської райради. При чому, категорично відмовився відповідати за запитання головуючого судді, чи голосував він за себе, пославшись на те, що голосування по вказаному питанню було таємним, а тому він відмовляється від відповіді на вказане запитання, одночасно підтвердивши суду, що він особисто ні перед голосуванням, ні під час голосування не заявляв присутнім депутатам у будь-якій формі (усно чи письмово) про наявність у нього ні потенційного, ні реального конфлікту інтересів, вказавши суду, що він обізнаний з умовами Закону України «Про запобігання корупції»

Показання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з приводу законності і порядку проведення таємного голосування під час обрання голови Овідіопольської райради суд до уваги не приймає з підстав, описаних вище. А показання вказаних свідків щодо підтвердження кількості депутатів на вказаній сесії під час зазначеного голосування підтверджуються вищенаведеними письмовими доказами та поясненнями сторін і ними не заперечуються.

Пояснення представниці правопорушника та показання свідків стосовно того, що голос ОСОБА_2 при таємному голосуванні не вплинув би на результати голосування про його обрання головою Овідіопольської райради, суд вважає такими, що суперечать вимогам вищевказаних норм Законів України «Про запобігання корупції», «Про статус депутатів місцевих рад», «Про місце самоврядування в Україні», ст. 172-7 КУпАП, якими не передбачено настання будь-яких наслідків, адже факт голосування саме ОСОБА_2 за свою кандидатуру і наявність у нього під час голосування реального конфлікту інтересів та приватного інтересу, що викликало суперечність з його представницькими повноваженнями, і про що він не повідомив присутніх депутатів райради - безумовно, на думку суду, вплинуло на обєктивність і неупередженість прийняття рішення про обрання ОСОБА_2 головою Овідіопольської райради, що підтверджується вищенаведеними документальними доказами, а саме копіями рішень райради №№ 1, 4-VII від 13.11.2015 р., копією протоколу засідання 1-ої сесії VII скликання Овідіопольської райради від 13.11.2015 р. (а.с. 25-40).

При цьому, фактичним моментом виявлення вчинених ОСОБА_2 правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП є дата зібрання всіх матеріалів перевірки та складання адміністративного протоколу 23.03.2017 р. і дата вчинення правопорушень - 13.11.2015 р.

Обидва протоколи № 80 та № 81 від 23.03.2017 р. складені уповноваженою особою у відповідності до ст. 254-256 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_2 своїми діями порушив вимоги ст.ст. 28,35 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинив тим самим адміністративні правопорушення, повязані з корупцією, передбачені ч.ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно із ст. 36 КУпАП - при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

При призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_2, суд враховує характер скоєних ним вперше адміністративних корупційних правопорушень, особу правопорушника, знаходження на його утриманні малолітньої дитини, ступінь його вини та обставини, що помякшують та обтяжують адміністративну відповідальність.

Керуючись Законом України «Про запобігання корупції», Законом України «Про місцеве самоврядування», ст.ст. 36,172-7,251,252,256,276 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні адміністративних корупційних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАПта накласти на нього адміністративне стягнення :

-за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП України у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. ;

-за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП України у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

На підставі ст. 36 КУпАП України - остаточно накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення, передбаченої ч. 2 ст. 172-7 КУпАП у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян України, що становить 3400 грн. на користь держави ;

2.Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Гандзій Д.М.