АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/987/17 Суддя доповідач Чопенко Я.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2017 року м. Харків

Суддя апеляційного суду Харківської області Чопенко Я.В. за участю представника Харківської митниці ДФС Тиндика М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 20липня 2017 року, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, мешканець м. Харкова, -

- визнаний винним у порушенні митних правил, передбачених ч.1 ст. 483 МК України та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі169710 грн.

Також, на підставі ч.2 ст. 541 МК України з ОСОБА_2 стягнуто вартість товару у розмірі 169710 грн. не застосовуючи конфіскацію, у зв'язку з тим, що предмет правопорушення не вилучався.

Суддею встановлено, що 10.05.2017 року Харківською митницею ДФС отримано відповідь Митних органів Литовської Республіки від 20.03.2017 року № )20.3/19)3В-2978 на запит від 06.02.2017 року № 1689/5/99-99-20-02-01-16 щодо перевірки автентичності документів та законного статусу транспортних засобів.

Згідно з отриманою інформацією нотаріус Дайнора Йевайтіте не підтвердила дійсності нотаріального засвідчення довіреності від 26.03.2016 року Нотаріальній регістр № DJ-9834, виданого власником транспортного засобу громадянином Франції ОСОБА_4 на уповноваженого ОСОБА_2 та завіреної в 15 нотаріальній конторі м. Вільнюс Республіка Литва на транспортний засіб Mercedes Benz E 300 VIN: НОМЕР_1, р.н. (FR)НОМЕР_2.

За даними диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску АСМО «Інспектор» встановлено, що громадянин ОСОБА_2 у період з 30.03.2016 року по 09.05.2017 року неодноразово переміщував через митний кордон України у митному режимі «Транзит» автомобіль Mercedes BenzE 300 VIN: НОМЕР_1, р.н. (FR)НОМЕР_2.

Згідно зі службовою запискою м/п «Щербаківка» від 22.05.2017 року № 1320/20-70-66/66, ОСОБА_2, починаючи з 30.03.2016 року під час переміщення у пункті пропуску «Гоптвка» Харківської митниці ДФС через митний кордон України транспортного засобу MercedesBenzE 300 VIN: НОМЕР_1, р.н. (FR)НОМЕР_2.

У митному режимі транзиту надавалися наступні документи: паспорт громадянина України НОМЕР_3, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 12.12.2011 року НОМЕР_4, доручення, засвідчене нотаріусом Дайнора Йевайтіте (Нотаріальний регістр № DJ-9834) в 15 нотаріальній конторі м. Вільнюс Республіка Литва.

Дії ОСОБА_2 були кваліфіковані за ч. 1 ст. 483 МК України, оскільки останній перемістив товар, а саме транспортний засіб Mercedes Benz E300 VIN: НОМЕР_1,р.н. (FR)НОМЕР_2 через митний кордон України з приховуванням від митного контролою вчинене шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товару документів, одержаних незаконним шляхом, а саме доручення № DJ-9834 від 26.03.2016 року, завіреного нотаріусом Дайнора Йевайтіте, проте дійсність якого підтверджена не була.

Не погодившись з таким судовим рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати судову постанову, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на невідповідність судового висновку дійсним обставинам справи, зазначає що постанова винесена з порушенням норм чинного процесуального та матеріального права.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_2 не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, отже немає перепон для розгляду справи буз його участі.

Заслухавши заперечення представника Харківської митниці ДФС Тиндика М.В. проти апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст.ст. 486, 489 МК України, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, і, в залежності від встановленого, прийняти вмотивоване, законне рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону.

Відповідно до ч.1 ст. 458 Митного кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Частина 1 статті 483 передбачає відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

За змістом цього Закону такі дії вчиняються винною особою умисно чи з необережності.

У відношенні ОСОБА_2 був складений протокол про порушення митних правил за ознаками ч.1 ст. 483 МК України уповноваженою державою особою дії якої в порядку передбаченому чинним законодавством ОСОБА_2 не оскаржувались.

Відповідно до вимог ст. 4 МК України транспортний засіб підпадає під ознаки товару, тобто рухомої речі - транспортний засіб особистого користування.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що згідно ч.1 ст. 198 МКУ органу доходів і зборів в пункті пропуску через державний кордон України згідно із статтею 335 цього Кодексу подаються документи, що містять відомості про товари, достатні для їх ідентифікації та необхідні для прийняття рішення про пропуск їх через митний кордон України.

При перетинанні митного кордону України ОСОБА_2 надав митному органу доручення на автомобіль № DJ-9834, засвідчене нотаріусом Литовської Республіки.

Відповідно до відповіді Митних органів Літовської Республіки (а.с.22), пред'явлене ОСОБА_2 митному органу нотаріус Литовської Республіки Дайнора Йевайтіте не підтвердила дійсність нотаріального посвідчення доручення № DJ-9834.

Тобто, вищезазначена довіреність - документ, наданий митному органу, не відповідає вимогам ст. 335 МК України і не може бути розцінений митним органом достатнім для ідентифікації товару.

Доводи ОСОБА_2 щодо того, що він не пред'являв митному органу доручення № DJ-9834 є неспроможними, оскільки, без цієї довіреності він би не зміг взагалі на транспортному засобі Mercedes Benz E300 VIN: НОМЕР_1,р.н. (FR)НОМЕР_2 перетинати митний кордон України, а згідно матеріалів справи на цьому автомобілі ОСОБА_2 перетинав митний кордон України у період часу з 30.03.2016 року по 09.05.2017 року неодноразово.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано визнав в діях ОСОБА_2 наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 Митного кодексу України, а доводи апеляційної скарги цього висновку не спростовують.

Тому, керуючись ст.ст.527-528 МК України ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Київського районного суду м. Харкова від 20.07.2017 року щодо притягнення ОСОБА_2

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області Я.В. Чопенко