Номер провадження: 33/785/56/17
Головуючий у першій інстанції Непорада
Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Прібилов В.М., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та її представника - адвоката ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_3 та його представника - ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеса від 09.09.2016 року,-

встановив

Зазначеною постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, проживаюча за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнана винуватою у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 340 (триста сорок) гривень.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 18.06.2016 року о 20 годині 00 хвилин, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Деу», державний р/н НОМЕР_1, на перехресті вулиць Варненської та ОСОБА_5, здійснюючи рух по другорядній дорозі (вул. ОСОБА_5), не надала перевагу в русі автомобілю НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, який рухався по головній дорозі, в результаті чого скоїла зіткнення з останнім. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

За даним фактом співробітниками УПП в м. Одесі був складений протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 0706489 від 18.06.2016 року (п. 16.11 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306).

Заперечуючи проти постанови судді Шатохіна К.В. в апеляційній скарзі зазначила, що з постановою судді вона не згодна, вважає постанову необґрунтованою, незаконною і такою, що підлягає скасуванню.

В обгрунтування своїх доводів апелянт зазначила, що вважає себе невинуватою у скоєній ДТП та при цьому послалася на не прийняття до уваги районним судом клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи.

Просить постанову судді Малиновського районного суду м. Одеса від 09.09.2016 року відносно неї скасувати.

Уточнивши доводи апеляційної скарги, представник просить скасувати постанову районного суду та провадження у справі закрити.

До початку розгляду апеляційної скарги до апеляційного суду надійшли апеляційні скарги потерпілого ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, в яких вони порушували питання про скасування постанови районного суду в звязку з мякістю накладеного на ОСОБА_1 стягнення та постановлення апеляційним судом нової постанови та накладення на неї стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Разом з тим, в ході перегляду постанови районного суду, ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 відмовилися від поданих ними апеляційних скарг та просили залишити їх без розгляду.

Клопотання ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 було задоволено.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що підлягає розгляду апеляційна скарга особи, відносно якої прийнята оскаржувана постанова, а саме ОСОБА_1

Вивчивши доводи апеляції та матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її представника, які підтримали апеляційну скаргу, потерпілого ОСОБА_3 та його представника, які заперечували проти її задоволення, посилаючись на законність постановленого районним судом рішення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню, виходячи з наступного:

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП України, завданнями у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність; чи заподіяно майнову шкоду; а також зясувати інші підстави для правильного вирішення справи.

Згідно до положень закріплених в ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Як вбачається з наданих ОСОБА_1 пояснень, у вказаний у протоколі місце та час, керуючи автомобілем «Деу», державний р/н НОМЕР_1 та рухаючись по вул. В.Терешкової у м. Одеса, здійснюючи проїзд перехрестя вона побачила зліва по ходу мікроавтобус, який зїжджав з тротуару, після чого впевнившись у тому, що автомобілям, які рухались по вул. Варненській горить червоне світло світлофору, а пішоходам по направленню її руху зелене світло, розпочала проїзд перехрестя. Фактично, коли вона перебувала на перехресті, в її автомобіль вїхав автомобіль «Ніссан» під керуванням водія ОСОБА_3 Вважає дії цього водія стали наслідком зіткнення, оскільки вона фактично проїхала перехрестя, а водій ОСОБА_3 не прийняв заходи щодо зупинки свого транспортного засобу.

Водій ОСОБА_3 надав пояснення, в яких підтвердив зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові районного суду обставини та при цьому заперечив проти доводів ОСОБА_1 і вказав, що рухаючись по вул. Варненській у м. Одеса, зупинився перед перехрестям, оскільки горів червоний сигнал світлофору. Коли загорілося зелене світло, він розпочав рух, однак на перехрестя виїхав автомобіль ОСОБА_1, з яким його автомобіль зіткнувся. На його твердження водій ОСОБА_1 не виконала вимогу п. 16.11 Правил дорожнього руху, оскільки здійснила проїзд перехрестя не уступивши йому дорогу, що стало причиною зіткнення автомобілів.

З наявного у матеріалах справи пояснення свідка ОСОБА_6 вбачається, що будучи учасником дорожнього руху, керуючи своїм автомобілем, вона здійснювала проїзд перехрестя у тому ж напрямку, що і водій ОСОБА_3 та підтвердила надані ним пояснення і проїзд ним перехрестя на зелений сигнал світлофору.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що була свідком зазначеної ДТП, оскільки переходила вулицю Варненську та підтвердила порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, оскільки звернула увагу на світлофор і бачила, що водій ОСОБА_3 здійснював проїзд перехрестя на зелене світло світлофору.

Допитані апеляційним судом свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 надали пояснення, в яких вказали, що були свідками зіткнення автомобілів у зазначений у протоколі час та місці, однак не могли обєктивно зазначити обставини зіткнення та вказати на винуватця зазначеної ДТП.

Зі складеної на місці пригоди схеми ДТП, дані щодо якої не оспорювалися водіями - учасниками ДТП вбачається, що з боку руху автомобіля ОСОБА_1, зазначене перехрестя не було регульованим, оскільки проїзд перехрестя з її боку не визначався сигналами світлофору та з боку руху водія ОСОБА_1 розташований дорожній знак пріоритету 2.1 "Дати дорогу".

Згідно з положеннями п.16.1 Правил дорожнього руху, на нерегульованому перехресті, водії повинні керуватися правилами проїзду нерегульованих перехресть та установленими знаками пріоритету.

У відповідності до п.16.11 Правил дорожнього руху, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Вимоги п.16.11 Правил дорожнього руху зобовязували ОСОБА_1 при проїзді перехрестя з другорядної дороги, дати дорогу транспортним засобам, які рухаються по головній дорозі.

Разом з тим ОСОБА_1 не виконала вимоги Правил дорожнього руху не впевнилася у відсутності на перехрещуваній дорозі транспортних засобів, не надала дорогу транспортному засобу водія ОСОБА_3, що стало наслідком зіткнення її автомобілів та їх пошкодження.

При цьому апеляційний суд також враховує наданий ОСОБА_3 відеозапис з мобільного телефону, зробленого ним після зіткнення автомобілів на місці ДТП, з якого вбачається, що після зіткнення автомобілів, ОСОБА_1 фактично не заперечувала проти порушення нею правил дорожнього руху? а свідок ОСОБА_7 на місці вказала на проїзд перехрестя ОСОБА_1 у порушення правил дорожнього руху.

За встановлених як районним судом, так і апеляційним судом обставин скоєної дорожньо-транспортної пригоди, на підставі наявних та досліджених доказів, апеляційний суд прийшов до висновку про законність прийнятого районним судом рішення, в звязку з чим підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови районного суду - не вбачає.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, протесту прокурора суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу чи протест прокурора без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеса від 09.09.2016 року, якою ОСОБА_1 визнана винуватою у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподаткованих доходів громадян, тобто 340 грн. - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_10. с