АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/970/17 Головуючий І інстанції
Справа № 638/9025/17 ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бездітко В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_2, за участю секретаря Михайлюка А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 червня 2017 року про притягнення ОСОБА_3до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Працівниками поліції 28.05.2017 року був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_3

Згідно протоколу серії БР № 227236, 28.05.2017 року о 06:05 год. водій ОСОБА_3 керувала автомобілем НОМЕР_1, по пр. Науки, в районі буд. 11 в м. Харкові з ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах з порожнини рота, порушення координації рухів.

Від проходження огляду на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Drager, та в закладі охорони здоровя (ХОНД) відмовилась в присутності двох свідків.

ОСОБА_3 порушила п. 2.5 ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 червня 2017 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченою ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік, стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн.

Не погодившись з постановою суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу в обґрунтування якої зазначила наступне.

Постанова суду не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи.

27.06.2017 року звернулась з заявою до районного суду з проханням перенести розгляд слухання справи у звязку з знаходженням на лікуванні.

Суд в порушення вимог ст. 268 КУпАП розглянув справу за її відсутністю чим позбавив можливості реалізувати процесуальні права, зокрема, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення районним судом не забезпечено додержання вимог процесуального права, порушено вимоги п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» в наслідок чого безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Просить постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 червня 2017 року скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута за відсутністю особи, коли є данні про своєчасне її сповіщення і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

ОСОБА_3 в призначене судове засідання повторно не зявилась, повідомлялась належним чином відповідно до вимог ст. 277-2 КУпАП. Клопотання про відкладення розгляду справи не заявляла, про причини неявки в призначене судове засідання суду не повідомила.

Виходячи з положень ст. 294 КУпАП, щодо строків перегляду, апеляційний суд приходить до висновку про розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутністю особи яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 4 ст. 7 КУпАП, додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечуються систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об'єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Так, п. 2.5 ПДР України зобов'язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише в випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення особи про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як видно з матеріалів справи суд провів 30.06.2017 року перший судовий розгляд у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і розглянув справу по суті. При цьому суд не врахував, що 27.06.2017 року ОСОБА_3 подала до районного суду заяву про відкладення судового розгляду у звязку з хворобою (а.с. 9).

Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 4214, ОСОБА_3 з 27.06.2017 року по 07.07.2017 року знаходилась на лікуванні в КЗОЗ «ХМКЛ № 27» (а.с. 15).

Тобто, ОСОБА_3 мала обєктивні причини неможливості брати участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення, про причини повідомила районний суд.

Висновки суду про можливість слухання справи в її відсутність, оскільки вона була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила не відповідають вимогам ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Вказане є порушенням вимог КУпАП, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 року, щодо забезпечення рівності та змагальності сторін, не відповідає практиці Європейського Суду з прав людини Рішення у справах «Надточий проти України» від 15 травня 2008 року» Гуренко проти України», в яких суд нагадував, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Суд визнав що у провадженнях в адміністративній справі щодо заявника не забезпечувалися важливі процедурні гарантії і що, враховуючи обставини справи, ці процедурні недоліки були достатньо серйозними, аби ставити під сумнів справедливість провадження, та констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із обєкта і цілі ст.6 ЄКПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст.6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Таким чином, доступ до суду є аспектом права на справедливий суд, порушення якого (права на доступ) неодноразово визнавалось ЄСПЛ, зокрема в справах «Кутіч проти Хорватії», заява № 487778/99 п.25, ЄСПЛ 2002-II, «Меньшакова проти України», заява № 377/02 від 08.04.2010 р.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку про підтвердження доводів апелянта щодо проведення Дзержинським районним судом м. Харкова 30 червня 2017 року судового розгляду справи щодо неї з порушення вимог КУпАП.

Висновки суду першої інстанції про можливість розгляду справи в її відсутність є передчасними; вона, як особа яка притягається до адміністративної відповідальності, була позбавлена можливості здійснювати свій захист в суді першої інстанції, в зв'язку з чим постанова Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 червня 2017 року відносно ОСОБА_3 підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової постанови.

Відповідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків передбачених статті 38 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення про адміністративні правопорушення, яке відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду, може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Враховуючи обставини, з приводу яких відносно ОСОБА_3 був складений відповідний протокол, строк накладення адміністративного стягнення за його вчинення на момент розгляду справи сплинув.

Керуючись ст.ст. 287, 288, 289, 294, 295 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 червня 2017 року скасувати та прийняти нову постанову.

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_3за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_2