АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/791/90/17
Головуючий в І інстанції Колєсніченко Т.Є.
Доповідач: Волошко С.Г.
П О С Т А Н О В А

13 лютого 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області Волошко С.Г., з участю захисника-адвоката Тихоши І.С., розглянувши його апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_3 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 31 жовтня 2016 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Миколаївської області, не працюючого,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП із застосуванням до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 судом першої інстанції визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню за те, що він, 18 вересня 2016 року, о 12 години 10 хвилин, в м. Херсоні по вулиці Перекопська, керував автомобілем Skoda Octavia, державний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння обличчя. Від обстеження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху.

На підставі зазначеного суд першої інстанції визнав ОСОБА_3 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Тихоша І.С. в інтересах ОСОБА_3, зазначаючи, що про наявність даної постанови ОСОБА_3 дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень, а копію постанови отримав лише 24 січня 2017 року, просить поновити строк на апеляційне оскарження вищезазначеної постанови та скасувати постанову Херсонського міського суду, закривши провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, захисника-адвоката Тихошу І.С., який підтримав апеляцію та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи у сукупності з доводами апеляції, вважаю, за необхідне зазначити наступне.

Згідно із ст. 289 КУпАП, скарга на постанову судді по справі про адміністративне правопорушення може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк, може бути поновлений. Оскільки в матеріалах справи відсутні дані про те, що ОСОБА_3 після розгляду справи було повідомлено про це, причину пропуску строку на апеляційне оскарження слід визнати поважною та поновити строк на апеляційне оскарження.

Стосовно доводів апеляційної скарги про незаконність постанови та недоведеність вини ОСОБА_3 у скоєнні зазначеного адміністративного правопорушення слід зазначити наступне.

Дійсно відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 завчасно рекомендованим листом на адресу, яку він зазначив при складані адміністративного протоколу, оскільки місто реєстрації є іншим і ця адреса була відома тільки йому, а саме, АДРЕСА_1, що він завірив власним підписом, були направлені судові повістки про розгляд справи. Згідно відміток працівника поштового відділення повідомлення за вказаною адресою залишалися 01.10, 20.10, 24.10.2016 року, але рекомендовані поштові повідомлення, у зв'язку із закінченням строку зберігання, були повернуті до суду.

Суд вважає, що суд першої інстанції виконав усі необхідні дії, щоб вчасно повідомити ОСОБА_3 за адресою, яку він повідомив при складанні протоколу та правильність всіх даних підтвердив власним підписом. Відповідальність за надання правдивої інформації про адресу проживання або адресу на яку особу можна інформувати про перебіг подій по справі повністю лежить на порушнику. Надання неправдивої інформації слід розглядати, як намагання у майбутньому використати цю обставину для запобігання відповідальності за адміністративною справою.

У той же час, якщо адреса відповідає дійсності, то вважаю, що ОСОБА_3 мав усі можливості отримати повідомлення про розгляд справи у суді першої інстанції, які йому тричі направлялись, але реально маючи можливість дізнатись про зміст поштових повідомлень, не отримував їх.

Такі дії правопорушників, а саме, повідомлення неправдивого адресу, не отримання повідомлень про дату та час розгляду справи, вважаю є штучним створенням підстав для скасування постанов суду першої інстанції. Такі схеми стали набирати розповсюдження особливо після підвищення штрафу за керування транспортним засобом у стані алкогольного або наркотичного сп'яніння і мають системний характер разом з намаганням під різними підставами затягти розгляд справи з метою вийти за межі строку накладання адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП, що тягне за собою закриття провадження у справі у разі скасування на підставі штучно створених умов під виглядом удаваного порушення прав особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Виходячи з викладеного, вважаю, що у ОСОБА_3 відсутні поважні причини відсутності у судовому засіданні суду першої інстанції, а тому це не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції. Що стосується нібито порушених його прав, то у судовому засіданні апеляційної інстанції, куди він знову не виявив бажання з'явитись, були забезпечені усі його права та захист з боку запрошеного ним адвоката.

В апеляційній скарзі також ставиться під сумнів доведеність вини ОСОБА_3 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підтвердження чого наводяться наступні аргументи.

Так, в апеляції стверджується, що працівники поліції після відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці скоєння адміністративного правопорушення, не пропонували йому пройти цей огляд в медичному закладі. Дане твердження не може бути прийняте до уваги, оскільки в протоколі та поясненнях свідків вказано, що ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку.

Таким чином, розглядом справи в апеляційній інстанції не встановлено порушень з боку суду першої інстанції, які б надавали підстави для скасування його постанови і відповідно для задоволення апеляції.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 31 жовтня 2016 року відносно нього.

Апеляційну скаргу адвоката Тихоши І.С. в інтересах ОСОБА_3 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 31 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а зазначену постанову - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Херсонської області С.Г.Волошко