АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/4044/17Суддя 1 інстанції Гринь Н. Г.
Номер провадження 33/774/110/К/17Суддя- доповідач Коваленко Н. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2017 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Коваленко Н.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 липня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

якою його визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, від 19 липня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

При обставинах, викладених в постанові, 05.07.2017 року о 14-30 годин, у м. Кривому Розі по вул. Співдружності, біля буд. № 12, водій ОСОБА_2 керував автомобілем ЗАЗ 110307, державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу, зі згоди водія за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6810» заводський номер ARHK - 0728, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з цією постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про її скасування та закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 посилається на те, що постанова є необґрунтованою й такою, що підлягає скасуванню через неповноту судового розгляду, яка полягає в тому, що суд не врахував всі обставини справи, відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження події правопорушення, зокрема, не викликав свідків для допиту, а лише обмежився їх письмовими поясненнями, та дійшов передчасного висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також зазначає, що було порушено його право на захист, оскільки судове засідання відбулося за його відсутності.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постанови в межах скарги, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з таких підстав.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 стосовно незаконності постанови суду та неповноти судового розгляду є безпідставними.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим та повністю узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності, які оцінені судом, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 080684 від 05 липня 2017 року, яким встановлено, що 05 липня 2017 року о 14 год. 30 хв. ОСОБА_2 у м. Кривому Розі по вул. Співдружності, біля буд. № 12 керував транспортним засобом ЗАЗ 110307, д.н. НОМЕР_1, знаходячись у стані алкогольного сп'яніння.

Встановлені протоколом фактичні обставини підтверджується відеозаписом з бодікамери на якому відображено факт добровільного проходження ОСОБА_2 огляду на стан сп'яніння. Огляд ОСОБА_2 проводився у присутності двох свідків, з використанням спеціального технічного засобу - госаналізатора «Драгер 6810», за показниками якого після проведення тесту у крові ОСОБА_2 виявлений алкоголь у кількості 2,47 % проміле, що підтверджується роздруківкою проведеного тесту № 547 від 05 липня 2017 року, який засвідчено підписами поліцейського та ОСОБА_2 з зазначенням згоди останнього з його результатами, а також актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів /а.с., 4, 5 ,11/.

Наведені обставини підтверджуються також письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які засвідчили факт проходження водієм ОСОБА_2 05 липня 2017 року на місці зупинки транспортного засобу огляду на стан алкогольного сп'яніння з застосуванням госаналізатора «Драгер», за результатами якого встановлено наявність 2,47% проміле в крові ОСОБА_2 / а.с.6,7/.

Підстави ставити під сумнів пояснення цих свідків відсутні, оскільки їх пояснення є послідовними і повністю узгоджуються як між собою, так і з відомостями, котрі слідують з документів, що містяться в матеріалах справи та є доказами вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, на переконання суду апеляційної інстанції, суд дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_2 та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознаками керування автомобілем в стані алкогольного сп'яніння.

Підстави ставити під сумнів достовірність викладених доказів у справі, у відповідності до доводів апеляційної скарги ОСОБА_2, відсутні, оскільки ці докази повністю узгоджуються між собою, та доводять вину ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Також суд апеляційної інстанції вважає, що доводи поданої скарги щодо порушення права на захист ОСОБА_2 через проведення судового засідання за його відсутності, є безпідставними, оскільки суд обґрунтовано дійшов висновку про можливість розгляду справи за його відсутності, та вірно розцінив його неявку в судове засідання як затягування строків розгляду справи та спосіб уникнення від адміністративної відповідальності. З цим висновком погоджується суд апеляційної інстанції.

ОСОБА_2 також не з'явився в судові засідання суду апеляційної інстанції 28.08.2017року та 05.09.2017 року, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце судового розгляду справи, та причини неявки належним чином не обґрунтував, й не надав документів на підтвердження поважності цих причин, тобто не скористався своїм процесуальним правом прийняти участь в судовому засіданні.

Отже, при апеляційному перегляді справи не встановлено порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, а докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, та всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд дотримався вимог ст. ст. 30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_2, інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відповідність судового рішення вимогам закону та відсутність підстав для його зміни або скасування за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, у зв'язку з чим постанову залишає без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 липня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. 00 коп. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області: Н.В. Коваленко