ПОСТАНОВА

Справа № 137/2168/16-п

03.01.2017 3/137/3/17

Суддя Літинського районного суду Вінницької області Гопкін П.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Літинського ВП Калинівського ВГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, зі слів не працюючого, за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

30.11.2016 р. до суду надійшли вказані матеріали.

Згідно протоколу серії АП1 № 905469 від 04.09.2016 р., 04.09.2016 р. о 22:05 год. по вул. 9-ого Січня, в смт. Літин Літинського району Вінницької області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, млява мова, нестійка хода). Від проходження медичного огляду відмовився в Літинській ЦРЛ, медичний висновок № 192.

Таким чином ОСОБА_1 інкримінується порушення п. 2.5 ПДР України, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечив проти обставин зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення. Пояснив що дійсно того вечора, описаного в протоколі про адміністративне правопорушення, вживав алкогольні напої, проте знаходився у своєму автомобілі у якості пасажира, адже за його проханням керування авто здійснювалось іншою особою.

Викликані у судове засідання ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення у якості свідків, до судового засідання не зявились, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлялись на поштову адресу зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення (пров. Проектний, 11, м. Камянець-Подільський Хмельницької області). Натомість на адресу суду повернулися конверти із відміткою, про відсутність провулку на який адресувались судові повідомлення (а.с. 11, 13). Іншим чином викликати вищезгаданих свідків не вдалось за можливе.

Інспектор УДАІ УМВС України у Вінницькій області Кушта С.В. до судового засідання не зявився, хоча про місце дату та час судового засідання був повідомлений заздалегідь та належним чином (а.с. 15). Про причини неприбуття суд не повідомив, письмових пояснень на адресу суду не надав.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи приходжу до висновку, що провадження відносно ОСОБА_1, по факту інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130КУпАП підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Згідно ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі „Гурепка проти України" (п. 50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ч.3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Всупереч наведеному, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме, що він керував автомобілем, будь-які належні та допустимі докази в матеріалах про адміністративне правопорушення відсутні. Отже, справа підлягає закриттю за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Одночасно, при прийнятті рішення взято до ваги, що дії описані в протоколі про адміністративне правопорушення були предметом розгляду у Літинському районному суді Вінницької обалсті де ОСОБА_1 оскаржував постанову про накладення на нього адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП. Судовим рішенням встановлено, що ОСОБА_1 04.09.2016 р. не керував автомобілем НОМЕР_2. Позов задоволено, а дії інспектора про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення визнано незаконними. Постанова не оскаржувалась та набрала законної сили 07.11.2016 р. (а.с. 7-8).

Відповідно до ст. 40-1 у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір розмір і порядок якого встановлений законом.

Оскільки відносно ОСОБА_1 не винесено постанови про накладення на нього адміністративного стягнення, судовий збір не підлягає сплаті.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 247, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1, закрити у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: Гопкін П. В.