Справа № 570/189/17
Номер провадження 3/570/175/2017
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 січня 2017 року м.Рівне

Суддя Рівненського районного суду Рівненської області Красовський О.О., при секретарі Птюшинська І., з участю прокурора військової прокуратури Рівненського гарнізону Кріпака С., розглянувши матеріали, які надійшли від військової прокуратури Рівненського гарнізону військової прокуратури західного регіону України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

за ст.172-13 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :
Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення, наказом командира військової НОМЕР_1 (по стройовій частині) майора ОСОБА_1 призначено на посаду заступника командира начальника навчального центру « ІНФОРМАЦІЯ_2 » військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та кожен повинен додержуватися вимог Конституції України та законів України. Згідно ст.ст. 2, 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Відповідно до ст. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції» (надалі Закон) передбачено, що за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені у частині 1 статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку. Відповідно до п.п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону військові посадові особи Збройних Сил України відносяться до суб`єктів відповідальності за вчинення корупційних та пов`язаних з корупцією правопорушень. Згідно зі ст. 22 Закону особам, зазначеним у частині 1 статті 3 забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди іншими особами. Військовою прокуратурою Рівненського гарнізону за результатами вивчення стану законності у військовій частині НОМЕР_1 (в особливий період польова пошта НОМЕР_2 ) виявлені порушення антикорупційного законодавства. Установлено, що 13 червня 2016 року за результатами проведення процедури державних закупівель військовою частиною НОМЕР_1 укладений договір № 183 з ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Металоконструкція» (надалі - ТОВ «НВП «Металоконструкція») про закупівлю товарів (6-ти лотів) за державні кошти, на загальну суму 5,3 млн. грн. Головою тендерного комітету військової частини НОМЕР_1 на той момент являвся заступник командира начальник навчального центру « ІНФОРМАЦІЯ_2 » військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_2 , в обов`язки якого входило організація та проведення засідань тендерного комітету з вибору серед учасників торгів переможців державних закупівель. Відповідно до умов вказаного договору ТОВ «НВП «Металоконструкція» забов`язане було поставити товар (6 лотів) до 30 вересня 2016 року з моменту його підписання. Додатковою угодою строк поставки товару продовжено до 30 листопада 2016 року. Однак, ТОВ «НВП «Металоконструкція» у строк до 30 листопада 2016 року здійснило поставку у військову частину НОМЕР_1 лише 3 лотів (№№ 3, 4, 6), що підтверджується відповідними видатковими накладними та не виконало умови договору щодо поставки у вказаний вище строк іншого товару, зокрема: лот № 1 «Радіокерована мішенева установка (РМУ-Л)» у кількості 104 шт., лот № 2 «Радіокерована мішенева установка (РМУ-Т(ТИР-1)» у кількості 14 шт.» та лот № 5 «Ретранслятор Р-3-2,4» у кількості 8 шт., на загальну суму понад 4,6 млн. грн. У подальшому, 05 грудня 2016 року ТОВ «НВП «Металоконструкція» поставило у військову частину НОМЕР_1 частину лоту № 1 «Радіокерована мішенева установка (РМУ-Л)» у кількості 30 шт. та лот № 2 «Радіокерована мішенева установка (РМУ-Т(ТИР-1)» у кількості 14 шт.». 14 грудня 2016 року вищевказаний суб`єкт недержавного сектору економіки поставив у військову частину НОМЕР_1 іншу частину лоту № 1 «Радіокерована мішенева установка (РМУ-Л)» у кількості 74 шт. та лот № 5 «Ретранслятор Р-3-2,4» у кількості 8 шт.». У зв`язку з порушенням ТОВ «НВП «Металоконструкція» строків виконання забов`язань (непоставлення товару у строк до 30.11.2016 року) фінансово-економічною службою військової частини НОМЕР_1 нарахована пеня у розмірі 42 800 грн., яку вказаний суб`єкт господарювання повинен сплатити на реєстраційний рахунок військової частини. 07 грудня 2016 року на підставі ст. 222 Господарського кодексу України військовою частиною НОМЕР_1 на адресу ТОВ «НВП «Металоконструкція» направлена письмова претензія щодо сплати пені за несвоєчасне поставлення товару згідно з умовами договору № 183 від 13 червня 2016 року. Відповідно до бюджетного законодавства за неналежне виконання договірних умов до суб`єктів господарювання застосовується пеня, яка є одним з джерел формування спеціального фонду Державного бюджету України у частині доходів. Станом на 30 грудня 2016 року ТОВ «НВП «Металоконструкція» за несвоєчасне поставлення товару, не сплатило на реєстраційний рахунок військової частини НОМЕР_1 пеню в розмірі 42 800 грн. Незважаючи на необхідність вжиття заходів позовного характеру, тобто звернутися до суду з позовом про стягнення з ТОВ «НВП «Металоконструкція» нарахованої пені в розмірі 42,8 тис. грн., 30 грудня 2016 року майор ОСОБА_1 користуючись перебуванням штатного командира військової частини НОМЕР_1 у щорічній відпустці, тимчасово виконуючи обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 , та у зв`язку з цим використовуючи своє становище та пов`язані можливості, всупереч інтересам військової частини НОМЕР_1 уклав від імені військової частини НОМЕР_1 з ТОВ «НВП «Металоконструкція» додаткову угоду № 2 до договору № 183 від 13 червня 2016 року про закупівлю товарів, якою не зважаючи на те, що термін дії договору № 183 від 13 червня 2016 року закінчується 31 грудня 2016 року, надав можливість вищевказаному приватному суб`єкту господарювання не сплачувати нараховану за порушення господарського зобов`язання пеню до 30 січня 2017 року. Станом на 10 січня 2017 року ТОВ «НВП «Металоконструкція» не сплатило пеню в розмірі 42 800 грн. Вказаними діями майор ОСОБА_1 надав вищевказаній юридичній особі неправомірну вигоду нематеріального характеру без законних на те підстав, що свідчить про наявність в його діях корупційних ризиків під час виконання ним обов`язків командира військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до вимог ст. 172-13 КУпАП зловживання військовою службовою особою владою або службовим становищем, віднесене до військових адміністративних правопорушень (глава 13-Б КУпАП). Таким чином, своїми діями тимчасово виконуючий обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_1 порушив обмеження, передбачені ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинив зловживання військовою службовою особою владою або службовим становищем, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-13 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою кримінальної відповідальності. Беручи до уваги те, що діями майора ОСОБА_1 , який вчинив зловживання військовою службовою особою владою або службовим становищем, не заподіяно істотної шкоди інтересам держави, тобто яка в 100 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, а тому останній підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні прокурор підтримав протокол та вважає, що ОСОБА_3 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_3 вину не визнав. Подав письмові пояснення, згідно яких обґрунтовує свою правову позицію. Вважає, що в його діях немає складу адміністративного правопорушення. Так, п. 1.6 Рекомендації «Про порядок ведення претензійної та позовної роботи на підприємстві, в установі, організації» №35-14/7 від 23.01.2007 року передбачає обов`язок сторін застосовувати заходи досудового врегулювання господарського спору за домовленістю між собою. Оскільки між військовою частиною та Товариством виникли цивільно-правові відносини, враховуючи ст. 547 Цивільного кодексу України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч.2 ст. 551 Цивільного кодексу України встановлено, якщо предметом неустойки (пені) є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Саме тому 30 грудня 2016 року було укладено між військовою частиною НОМЕР_1 та ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Металоконструкція» Додаткову угодо №2, відповідно до якої товариство зобов`язується перерахувати на вказаний рахунок військової частини пеню в розмірі 42856,92 грн. до 30 січня 2017 року. 11 січня 2017 року ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Металоконструкція» виконало взяте на себе зобов`язання щодо оплати пені. Згідно ст. 531 Цивільного кодексу України дозволяє боржникові достроково виконати зобов`язання. Дана Додаткова угода №2 дала можливість в досудовому порядку врегулювати спір, стягнути пеню з товариства та не витрачати кошти на судовий збір, вразі вирішення питання в судовому порядку. Також додав, що не використовував свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі не використовував будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах. За наведеного просить закрити провадження у справі через відсутність події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи вважаю, що справа підлягає до закриття через відсутність події та складу адміністративного правопорушення.

Як встановлено в судовому засіданні, наказом командира військової НОМЕР_1 (по стройовій частині) майора ОСОБА_1 призначено на посаду заступника командира начальника навчального центру « ІНФОРМАЦІЯ_2 » військової частини НОМЕР_1 .

13 червня 2016 року за результатами проведення процедури державних закупівель військовою частиною НОМЕР_1 був укладений договір №183 з ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Металоконструкція» про закупівлю товарів (6-ти лотів) за державні кошти на загальну суму 5,3 млн. грн. Відповідно до умов договору № 183 від 13.06.2016 року та Додаткової угоди №1 підприємство зобов`язане було поставити товар (6 лотів) до 30 листопада 2016 року.

Однак до 30 листопада було поставлено лише частину товару, а саме три лоти.

В подальшому 05 грудня 2016 року було поставлено ще 2 лоти, та 14 грудня 2016 року було поставлено решту лотів (товару).

У зв`язку з порушенням ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Металоконструкція» строків виконання зобов`язання (непоставлення товару у строки до 30.11.2016 року) фінансово-економічною службою військової частини НОМЕР_1 нарахована пеня у розмірі 42 800 грн., яку вказаний суб`єкт господарювання повинен сплатити на реєстраційний рахунок військової частини, та розпочато претензійно-позовну роботу.

Претензійно-позовна робота відповідно до п. 3.2 наказу Міністра оборони України № 686 від 14.12.2007 року та п. 1.6 Рекомендації «Про порядок ведення претензійної та позовної роботи на підприємстві, в установі, організації» №35-14/7 від 23.01.2007 року передбачає обов`язок сторін застосовувати заходи досудового врегулювання господарського спору за домовленістю між собою.

Оскільки між військовою частиною та Товариством виникли цивільно-правові відносини, враховуючи ст. 547 Цивільного кодексу України, правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання повинен бути вчинений у письмовій формі.

Відповідно до ч.2 ст. 551 Цивільного кодексу України встановлено, якщо предметом неустойки (пені) є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Саме тому 30 грудня 2016 року між військовою частиною НОМЕР_1 та ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Металоконструкція» було укладено Додаткову угоду №2, відповідно до якої товариство зобов`язується перерахувати на вказаний рахунок військової частини пеню в розмірі 42856,92 грн. в строк до 30 січня 2017 року.

30 грудня 2016 року на адресу військової частини НОМЕР_1 (вхідний №4142) надійшов лист від ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Металоконструкція» щодо зобов`язання оплати пені в розмірі 42856,92 грн. до 30 січня 2017 року (за прострочення терміну поставки товару).

11 січня 2017 року ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Металоконструкція» виконало взяте на себе зобов`язання щодо сплати пені.

Згідно ст. 531 Цивільного кодексу України дозволяє боржникові достроково виконати зобов`язання.

Дана Додаткова угода №2 дала можливість в досудовому порядку врегулювати спір, стягнути пеню з товариства, та не витрачати кошти на сплату судового збору, який слід було б сплатити вразі звернення військової частини з позовом до суду.

Положеннями статті 216, частини першої статті 218 ГК України також визначено, що підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Одним з видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесені штраф і пеня (частина перша статті 230 ГК України).

Відповідно до ст. 258 Цивільного кодексу України, до правовідносин зі стягнення пені застосовується позовна давність в один рік. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Тобто, у разі невиконання зобов`язання товариством відповідно до умов Додаткової угоди №2 за військовою частиною НОМЕР_1 зберігається право та можливість у строки після 30 січня 2017 року розпочати процедуру вирішення спору у судовому порядку.

Тому дана Додаткова угода №2 не суперечить інтересам служби та не надає жодних неправомірних вигод як матеріального характеру, так і нематеріального характеру товариству, сприяла реальному вирішенню спору та заощадженню коштів на сплаті судового збору у разі необхідності звернення до суду.

Відповідно до частини 1 статті 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Отже, склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи те діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він криє в собі:

а) об`єкт;

б) об`єктивну сторону;

в) суб`єкт;

г) суб`єктивну сторону.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом.

Законодавство про адміністративні правопорушення охоплює саме ці елементи змісту об`єктивної сторони адміністративного правопорушення.

В даному випадку мають місце цивільно-правові відносини, що врегульовані ЦК України та ГК України.

В ході розгляду справи не встановлені обставини, що підтверджують протиправність використання влади, наданої майору ОСОБА_1 ; що його дії суперечили інтересам служби. Не було встановлено, що ОСОБА_3 отримав неправомірну вигоду нематеріального чи матеріального характеру від ТОВ «НВП «Металоконструкція», чи в інтересах третіх осіб, чи надав переваги третім особам.

Таким чином, своїми діями тимчасово виконуючий обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_1 не порушив обмеження, передбачені ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції», в його діях не вбачаються зловживання військовою службовою особою владою або службовим становищем, тобто не знайшло підтвердження адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-13 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И В :
Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-13 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Красовський О.О.