Справа № 149/2713/16-п
Провадження №3/149/3/17
Номер рядка звіту 147
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2017 року м. Хмільник

Суддя Хмільницького міськрайонного суду Вергелес В. О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого та проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, ІНФОРМАЦІЯ_4, розлученого, на утриманні одна неовнолітня дитина, -

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 16.10.2016 року серії АП2 № 092540, 16.10.2016 року о 22.15 годині, по по вул. Матросова, біля будинку № 3 в м. Мукачеві, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAF XF, державний номер НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння у встановленому законом порядку проводився в Мукачівській ЦРЛ за згодою водія. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 "а" ПДР за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 винним себе у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав, пояснив, що він 16.10.2016 року залишив автомобіль на стоянці по вулиці Матросова в місті Мукачево. В той вечір нікути їхати не збирався. До нього підійшов водій іншого автомобіля і попросив переставити автомобіль на інше місце, щоб біля його автомобіля вмістився іще один автомобіль. Як тільки він сів в автомобіль і запустив двигун, під"їхали працівники поліції і запропонували йому пройти медичний огляд на стан сп"яніння. Він автомобілем не керував, а лише сидів в кабіні автомобіля. Не випадково, що працівниками поліції до протоколу не внесено прізвищ свідків. В той вечір він алкоголю не вживав, а вживав ліки від шлунку, які могли бути на спиртовому розчині.

Статею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", роз"яснено судам, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно зясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У зв"язку з тим, що у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 282, складеним о 22:50 годині 16.10.2016 року лікарем Мукачівської ЦРЛ, відсутні відмості про стан алкогольного сп"ніння водія ОСОБА_1 (в кількісному виразі), судом 14.11.2016 року з Мукачівської ЦРЛ витребувано акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції стосовно водія ОСОБА_1, який надійшов до суду 30.12.2016 року. У вказаному акті зроблено заключний діагноз - алкогольне сп"яніння, про те відмості саме про стан алкогольного сп"ніння водія ОСОБА_1 (в кількісному виразі), відсутні.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 256 КУпАП, якою передбачено вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, у протоколі про адміністративне правопорушення мають зазначатися: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 16.10.2016 року серії АП2 № 092540, який складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у ньому працівником поліції не вказано документ, визначений Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 року та Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, на якому грунтується висновок працівника поліції про те, що водій ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп"яніння та стан такого сп"яніння в кількісному виразі.

Також в протоколі не вказано прізвища, адреси свідків керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп"яніння, у протоколі відсутнє письмове пояснення водія ОСОБА_2, а у випадку якщо він відмовився від надання пояснення, то відповідна інформація про це, засвідчена підписами працівника поліції та свідків; до протоколу не додано письмове пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, письмові пояснення свідків.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення від 16.10.2016 року серії АП2 № 092540, складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідає вимогам ч. 2 ст. 256 КУпАП, якою передбачено вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення.

Виходячи в становленого, у суду є обгрунтовані сумніви в тому, що ОСОБА_1 керував транспортним заобом в стані алкогольного сп"яніння, а відповідно що він вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Через порушення допущені співробітниками поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, суд позбавлений можливості перевірити доводи наведені ОСОБА_1 у поясненні наданому ним суду.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року з наступними змінами, Законів України № 3435-IV від 09.02.2006 року, № 1484-IІІ від 22.02.2000 року, Європейська конвенція про захист прав людини і основновоположних свобод та протоколи до неї, є частиною національного законодавства України.

Вимоги ст. 6 даної Конвенції та ст. 2-4 Протоколу № 7 до Конвенції, якими закріплено право особи на справедливий суд, застосовуються і при розгляді справ про адміністративні правопорушення.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Виходячи з наведеного, будь які сумніви у доведеності вини особи у вчиненному правопорушенні, мають трактуватися на користь такої особи.

Вказана практика Європейського суду з прав людини в повній мірі відповідає Коституції України, статтею 62 якої визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Як встановлено судом, правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, інформація про яке внесена до протоколу, могло бути вчинено ОСОБА_1 16.10.2016 року. На момент розгляду справи строк накладення адміністративного стягнення минув, що відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 38, ч. 1 ст. 130, ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284, ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Вергелес В.О.