Справа № 359/4744/17 Головуючий у І інстанції Вознюк С. М.
Провадження № 33/780/752/17 Доповідач у 2 інстанції Данілов
Категорія 429 21.08.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 серпня 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Данілов О.М., за участю:

представника митниці: Захарова А.О.;

представника особи, яка притягується до відповідальності: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України Київської митниці ДФС на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2017 року, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина Туреччини, місце роботи: інженер-консультант в м. Анкара; проживає за адресою: АДРЕСА_1;

визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн., вилучені грошові кошти у розмірі 2800 доларів США - повернуто ОСОБА_3,-

В С Т А Н О В И В:

14 травня 2017 року о 08 год. 25 хв. під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль», громадянин Туреччини ОСОБА_3, який прибув до України з Туреччини, м. Анкара, літаком авіакомпанії «МАУ», рейсом № PS 722, обрав за формою проходження митного контролю проходження (проїзд) через «зелений коридор». Після перетину ним «білої лінії» у ОСОБА_3 було виявлено 13 676 доларів США, які знаходились у рюкзаці та гаманці пасажира, що лежав у одному з відділень сумки пасажира. За протоколом вилучено 2800 доларів США, решту грошових коштів у сумі 10 876 доларів США, пропущено пасажирові.

Зазначені дії, що полягають у переміщенні через митний кордон України громадянином Туреччини ОСОБА_3, який формою проходження митного контролю обрав проходження через «зелений коридор», готівки в обсязі, що підлягає обов'язковому письмовому декларуванню відповідно до Постанови Правління НБУ від 27.05.2008 №148, мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2017 року, громадянина Туреччини ОСОБА_3, визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн., вилучені грошові кошти у розмірі 2800 доларів США - повернуто ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі Державна фіскальна служба України Київська митниця ДФС просить скасувати постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2017 року відносно громадянина Туреччини ОСОБА_3 в повному обсязі та постановити нову постанову, якою ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні порушення митних правил за ст. 471 МК України, застосувавши до нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень та конфіскації затриманої по справі валюти у розмірі 2800 доларів США.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Оцінюючи на правовій підставі докази, суд першої інстанції виходив із того, що громадянин Швеції ОСОБА_4 своїми діями, які полягали у проходженні митного контролю «зеленим коридором», де передбачено наявність у громадян готівки в сумі, що не перевищує 10 000 євро, або еквівалент цієї суми в іншій валюті, порушив встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, оскільки на момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації не надав, до моменту перетину ним «білої лінії» з приводу декларування до інспекторів митниці не звертався.

Згідно вимог статті ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Суд першої інстанції в повній мірі врахував обставини справи, характер скоєного, особу правопорушника, відсутність обтяжуючих обставин, прийшов до правильного висновку, що на правопорушника може бути накладено стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без конфіскації вилученої валюти.

Під час розгляду апеляційної скарги знайшли своє підтвердження наступні обставини.

Відповідно до протоколу опитування № 0237/12500/17 від 14 травня 2017 року ОСОБА_3 зазначив, що з митними правилами України не ознайомлювався, митну декларацію 14.05.2017 року не заповнював, на стійку митної консультації до інспектора митниці не звертався (а.с. 8).

Вина правопорушника стверджується, зокрема протоколом про порушення митних правил № 0237/12500/17 від 14.05.2017 (а.с.2-5), який складено на місці виявлення правопорушення відповідно до норм чинного законодавства України та засвідчено підписом ОСОБА_3, щодо відсутності зауважень до змісту вищезазначеного процесуального документу, протоколом опитування № 0237/12500/17 від 14 травня 2017 року (а.с. 6-8).

Відповідно до довідки АТ «Макіна Іншаат Наклійат Маденджілік Турізм ДогалЕнержі Кайнклари Уретім Сан. Ве Тідж. А.Ш.» від 23.05.2017 року ОСОБА_3 працєю в зазначеній компанії на посаді інженера електроніка з 11.02.2011 та продовжує працювати на даний момент (а.с. 30). Його місячна заробітна плата складає 5 595, 11 Турецьких лір (а.с. 44). Валютні кошти в доларах США, які ОСОБА_3 ввозив на територію України придбанні ним за отриману заробітну плату та призначалися для особистих потреб та допомоги родині дружини ОСОБА_3 ОСОБА_5, які постійно проживають на території України.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо встановлення факту, що вилучені валютні кошти мають законне походження, є заробітною платою ОСОБА_3, їх мета використання підтверджується матеріалами справи.

Суд першої інстанції вірно посилається на п.10 ч. 2 Конвенції про захист заробітної плати № 95, від 1949 року яка ратифікована законом № 2996-IV від 19.10.2005 року, де вказано: «Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї».

Під час розгляду Апеляційної скарги було встановлено, що ОСОБА_3 до адміністративної та кримінальної відповідальності раніше не притягувався, пояснив, що наміру приховати гроші або уникнути декларування в нього не було, все сталось випадково через незібраність та неуважність, свою вину визнає в повному обсязі та щиро розкаюється.

Обтяжуючих відповідальність особи обставин апеляційним судом не встановлено.

Для вирішення питання про конфіскацію певного предмета правопорушення мають значення, зокрема: характеристика безпосереднього предмету правопорушення (чи загалом можливе його законне переміщення через митний кордон України, у тому числі чи підлягають сплаті митні платежі, інші податки, у зв`язку з переміщенням предмета правопорушення через митний кордон; джерело походження безпосереднього предмета правопорушення; причини, які призвели до порушення порядку проходження митного контролю в зонах спрощеного митного контролю; мета переміщення порушником предмета через митний кордон України; наявність завданої державі шкоди; вартість безпосереднього предмета правопорушення; майновий стан порушника.

Висновок про звільнення порушника від додаткового адміністративного стягнення у вигляді конфіскації безпосереднього предмета правопорушення можливий за сукупності умов, а саме: правопорушник здійснив правопорушення з необережності, без приховування предмета, порушив правила проходження (проїзду) через «зелений коридор»; порушник перемістив предмет (грошові кошти) для власного використання (оплати проживання, харчування, лікування), і цей предмет має безсумнівно підтверджене законне походження та загалом може бути законно переміщений через митний кордон України за умови письмового декларування; предмет правопорушення не підлягає обкладенню митними платежами чи іншими податками та зборами; порушення митних правил полягає лише в тому, що предмет не було письмово задекларовано порушником, і жодних інших негативних наслідків порушення не настало - державі не завдано майнової шкоди, збитків у вигляді не сплати митних платежів.

Враховуючи особу винного, природу походження та мету використання грошових коштів на території України, майновий стан правопорушника, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд приходить до висновку, що застосування конфіскації, предметів порушення митних правил, в даному випадку є порушення положень ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, тобто є не пропорційним, оскільки покладає на громадянина Туреччини ОСОБА_3 та його родину «індивідуальний надмірний тягар».

Приймаючи до уваги встановлені обставини та дані, на які послався суд при визначенні стягнення для громадянина Туреччини ОСОБА_3, апеляційний суд вважає за можливе погодитись з постановою суду першої інстанції, яка відповідає обставинам справи та стверджується матеріалами справи.

Доводи, які зазначені в апеляційній скарзі Державної фіскальної служби України Київської митниці ДФС, апеляційний суд вважає такими, що не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та законність прийнятої постанови.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України Київської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2017 року щодо громадянина Туреччини ОСОБА_3 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДЯ