Справа № 359/9146/16-п Головуючий у І інстанції Мельник О. О.
Провадження № 33/780/30/17 Доповідач у 2 інстанції Шроль
Категорія 147 01.02.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 лютого 2017 року м. Київ

Суддя апеляційного суду Київської області Шроль В.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 листопада 2016 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, працюючого водієм в ТОВ«Оріфлейм Україна»,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у виді 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,

В С Т А Н О В И В :

За постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 24 жовтня 2016 року о 12 год. 50 хв. в районі 32 км. автошляху Київ - Харків, допустив керування транспортним засобом «Volvo XC-90» д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9-а ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає,що суддя ,порушивши його права, розглянув справу без його участі, не звернувши увагу на клопотання його захисника про направлення протоколу про адміністративне правопорушення на розгляд суду за місцем проживання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Також зазначає, що транспортним засобом він не керував, знаходився в автомобілі на місці водія з вимкненим двигуном, а його огляд на стан сп'яніння був здійснений з порушенням встановленого законом порядку.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, допитавши свідка, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю її такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог п.2.9а) ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння і за порушення цієї заборони ч.1 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Як пояснив в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1, він та ОСОБА_2 працюють водіями в ТОВ «Оріфлейм Україна». 24.10.2014 року у нього був вихідний день і ОСОБА_2 попросив з'їздити з ним до аеропорту «Бориспіль» з метою допомогти перенести речі начальника, який у той день прилітав в Україну. За кермом службового автомобіля, який закріплений за начальником, перебував ОСОБА_2 Приїхавши до аеропорту «Бориспіль», ОСОБА_2 припаркував автомобіль на узбіччі автостради і вони почали чекати прильоту начальника. У цей час передзвонила дружина ОСОБА_2 і повідомила останньому про те, що він забув документи на автомобіль та посвідчення водія вдома. Оскільки до прильоту автомобіля залишався певний час, ОСОБА_2 на маршрутці поїхав додому за документами, а він залишився у автомобілі. У цей час до автомобіля під»їхали працівники поліції і почали пред'являти претензії щодо неправильної зупинки автомобіля. Він зауважив, що не є водієм, після чого вони запросили документ, що посвідчує його особу. Він надав посвідчення водія, яке було з ним. Потім йому дали продути алкотестер і він, розгубившись, подув у нього, будучи впевненим у своїй тверезості. Після того, як алкотестер показав наявність у нього в організмі спирту, він згадав про вживання спиртного напередодні ввечері. Співробітники міліції, незважаючи на його пояснення про те, що він не керував автомобілем, склали щодо нього протокол про адміністративне правопорушення, після чого до машини повернувся ОСОБА_2, але його пояснення також не зацікавили працівників поліції. Вони з ОСОБА_2 в подальшому зустріли керівника ТОВ «Оріфлейм Україна» і ОСОБА_2 відвіз його додому.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_2 підтвердив показання ОСОБА_1 про те, що останній у той день не керував службовим автомобілем ТОВ «Оріфлейм Україна», а він, приїхавши на місце,де залишив автомобіль, застав працівників поліції, які вже склали протокол на ОСОБА_1 , і розписався у тому, що він доставить автомобіль до місця зберігання.

Обставини, зазначені ОСОБА_1, стверджуються і змістом протоколу, за яким на автомобіль НОМЕР_2 була звернута увага співробітниками поліції з приводу зупинки у недозволеному місці.

З роздруківки чеку алкотестера «Драгер», пояснень свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 випливає, що в організмі ОСОБА_1 за допомогою технічних засобів виявлено наявність спирту у розмірі 0,39 проміле, проте згадані докази інформації щодо керування чи некерування автомобілем ОСОБА_1 не містять.

Працівники поліції, які складали протокол про адміністративне правопорушення та відбирали пояснення від свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, для надання показань в судове засідання апеляційного суду не з»явилися.

Інших доказів до матеріалів провадження у справі про адміністративне правопорушення не додано.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів на спростування показань ОСОБА_1 про те, що він був не водієм, а пасажиром автомобіля НОМЕР_2, а обставини, зазначені у складеному протоколі про адміністративне правопорушення, про керування ОСОБА_1 транспортним засобом, не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного розгляду.

Розглянувши справу без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд не дотримався принципів, визначених ст.252 КУпАП, зокрема, обов'язку всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи, що призвело до помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.9 а) ПДР.

Так як суб'єктом порушення вимог про заборону керування транспортними засобами в стані сп'яніння є лише водій, тобто особа, яка керує транспортним засобом, якою не був ОСОБА_1, то слід визнати, що судове рішення постановлене з порушенням норм матеріального права і воно підлягає скасуванню.

У той же час, за обставин не підтвердження даних протоколу про адміністративне правопорушення, справа підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, задовольнити.

Постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 листопада 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: В.Р.Шроль