Справа № 362/4835/16-п Головуючий у І інстанції Корнієнко С. В.
Провадження № 33/780/13/17 Доповідач у 2 інстанції Рудніченко
Категорія 147 09.02.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 лютого 2017 року м.Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області Рудніченко О.М.

за участю: апелянта ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 жовтня 2016 року, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого

ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

За постановою суду ОСОБА_2, 23.09.2016р., близько 23 год. в смт.Гребінки, Васильківського району під час руху по проспекті Науки керував транспортним засобом "MERSEDES-BENZ", державний номер НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, що було відображено у протоколі та у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 жовтня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з нього судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити строк для оскарження та скасувати постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 жовтня 2016 року, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт зазначив, що судом в порушення вимог, передбачених ст.277-2 КУпАП справа розглянута без його належного виклику у судове засідання, в зв'язку з чим порушено його право на захист. Також апелянт зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути доказом його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки в ньому не має його підпису та другий екземпляр якого не було йому вручено.

В заяві ОСОБА_2 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки пропустив строк на оскарження з поважних причин, а датою отримання копії постанови є 15.11.2016 року.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який винним себе не визнав та підтримав свою апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Доводи апелянта стосовно поважності пропуску строку на апеляційне оскарження постанови є обґрунтованими. З постанови вбачається, що ОСОБА_2 участі в судовому засіданні не брав, належним чином про розгляд справи повідомлений не був, оскільки в матеріалах справи наявна розписка про вручення повістки особі яку не було встановлено.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що строк на оскарження постанови підлягає поновленню.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо законності постанови суду першої інстанції, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно ст.ст. 245,252,280,283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об'єктивне з'ясування всіх обставин справи; підлягають з'ясуванню питання про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні; рішення по справі приймається на підставі доказів досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зміст постанови судді про притягнення особи до адміністративної відповідальності має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283-284 КУпАП. В постанові потрібно зазначити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник.

Відповідно до вимог ст.268 КПК України справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані не були. Справа була розглянута без присутності ОСОБА_2, що позбавило його можливості надати пояснення щодо суті справи.

Крім цього, в матеріалах справи містяться пояснення свідків, які містять суперечності, а саме свідок ОСОБА_3 (а.с.3), зазначив, що був присутній при складанні протоколу працівниками поліції відносно ОСОБА_2 за керування транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме з різким запахом алкоголю з ротової порожнини, не орієнтування на місцевості та не розбірливою мовою.

Проте, далі (а.с.4), свідок ОСОБА_3 дав інші за змістом пояснення, в яких зазначив, що випадково став свідком того, як працівники поліції зупинили "MERSEDES-BENZ", державний номер НОМЕР_1 та бачив як водій пересів з водійського крісла на місце пасажира. Більше по даному факту додати нічого не міг.

На неодноразові виклики до апеляційного суду (а.с.22, 24, 33) свідки не з»явились, що позбавило можливості апеляційний суд перевірити належність їх показів.

Крім того, на неодноразові виклики до апеляційного суду (а.с.25, 32) для з»ясування обставин, викладених в протоколі про адмінправопорушення щодо ОСОБА_2, не з»явився інспектор поліції ОСОБА_4

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що суддя першої інстанції надавши перевагу одним поясненням перед іншими, у постанові не навів переконливих мотивів свого рішення.

Зважаючи на викладене суд приходить до висновку про відсутність в матеріалах справи достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б указували на доведеність вини ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, те, що доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення не може ґрунтуватися на припущеннях та всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У зв'язку із цим постанова судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 жовтня 2016 року підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю із підстав, передбачених п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247 п.1, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 жовтня 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 жовтня 2016 року - скасувати, а провадження в справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис) О.М.Рудніченко