Справа № 462/697/17
ПОСТАНОВА

03 квітня 2017 року м.Львів

Суддя Залізничного районного суду міста Львова Кирилюк А.І., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, водія ПП Гарант Буд Плюс,яка проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2

за ч.1 ст.130 Кодексу України пАП,

В С Т А Н О В И В :

09 лютого 2017 року в Залізничний районний суд міста Львова надійшли матеріали справи про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст.130 Кодексу України пАП.

Відповідно до п.2 ст.278 Кодексу України пАП при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішується питання чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно вимог ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

Відповідно до Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376:

«…5. Протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається на спеціальному бланку, що виготовлений друкарським способом згідно з технічним описом бланка протоколу про адміністративне правопорушення (додаток 2), на якому проставлено відповідні серію та номер.

6. Усі реквізити протоколу про адміністративне правопорушення заповнюються чорнилом чорного або синього кольору, розбірливим почерком, державною мовою.

7. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

8. Протокол про адміністративне правопорушення складається у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

9. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема:

у графі «місце складання протоколу» - населений пункт або географічна точка;

у графі «посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол» - прізвище, імя, по батькові посадової особи, яка склала протокол (повністю, без скорочень);

у графі «склав цей протокол про те, що громадянин(ка)» - прізвище, імя та по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (повністю, без скорочень);

у графі «назва документа, серія, №, ким і коли виданий» - документ, що посвідчує особу (серія, номер паспорта, дата видачі і назва органу, що його видав, або серія, номер іншого документа, що посвідчує особу, яка вчинила правопорушення (службове чи пенсійне посвідчення, студентський квиток тощо), дата видачі і найменування органу (установи, підприємства, організації), що його видав(ла));

у графі «чи притягався(лася) до адміністративної відповідальності» - інформація щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності впродовж року (за наявності);

у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол);

у графі «до протоколу додається» - пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення).

Протокол серії БР № 260341 від 03.02.17 року:

- містить помилку в прізвищі особи правопорушника;

- виправлення у місті проживання свідка;

- не містить місто вчинення правопорушення;

- не містить данних документа за яким встановили особу правопорушника;

- не містить данних про отримання правопорушником копії протоколу;

- містить спотворені данні по доказам, так вказано, що до протокола доданий акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів. Але даний акт не відповідає суті документа, бо не містить данних про використання спеціальних технічних засобів з зазначенням назви, номерів, сертифікації прилада, а містить лише фіксацію факта відмови від проходження огляду. У зв'язку з відсутністтю підпису правопорушника у вказаному акті, або зазначення про відмову його від підпису, використання такого документу, як доказу по справі недопустимо.

Таким чином, слід константувати що протокол, котрий вже два рази судом повертався на доопрацювання порушує вимоги законодавства: КУПАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376, та не може вважатись допустимим доказом по справі.

Відповідно до Стаття 276 КУПАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Офіційне тлумачення положення частини першої статті 276 див. в Рішенні Конституційного Суду N 5-рп/2015 ( v005p710-15 ) від26.05.2015 Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Місцем вчинення правопорушення зазначена: вул. Кульпарківська, яка знаходиться у двох районах міста Львова: Франківському та Залізничному. Відповідно до аналізованого протоколу правопорушнику повідомили про розгляд справи в Пустомитівському районному суді Львівської області. Таким чином, з огляду безумовність процесуального застосування територіальної підсудності справи, та недопустимість порушення прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, суд не має можливість підтвердити територіальну підсудність вказаної справи в Залізничному районному суді м. Львова.

Суд будучі органом що здійснює правосуддя, не може брати на себе функцію збору доказів та документальну законну фіксацію правопорушення, котра в даному випадку не була виконана належним чином.

Суд ще раз наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у звязку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв'язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У нещодавно прийнятому рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується). Суд зауважує, що рішення у справі «Карелін проти Росії» на даний момент не набрало законної сили, але суд погоджується з одностайною позицією семи суддів ЄСПЛ, викладеною в цьому рішенні.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоклі серії БР № 260341 від 03.02.17 року не містить відомостей, які необхідні для повного та об'єктивного розгляду і вирішення справи, а також беручи до уваги, що попередні Ухвали суду не виконані, а строки накладення адміністративного стягнення не сплинули, тому необхідно в черговий раз направити зазначені матеріали для доопрацювання.

На підставі викладеного, ст. 6, 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 245, 256, 268, 276, 278,. 294 КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 260341 від 03 лютого 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення з доданими до нього матеріалами повернути ГУ НП у Львівській області для доопрацювання.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя / підпис /

З оригіналом згідно.

Суддя: А.І. Кирилюк