Апеляційний суд Кіровоградської області
Провадження № 33/781/175/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач у суді ІІ-ї інстанції ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2017 року, суддя Апеляційного суду Кіровоградської області Онуфрієв В.М., за участю секретаря Піроженко Д.В., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 травня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого ПП «ОСОБА_3Ю.», проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_3, 19.02.2017 року о 17 год. 00 хв., рухаючись в м. Кропивницькому по вул. М. Левитського в сторону вул. Короленко, керував транспортним засобом «ГАЗ - 24», державний номер НОМЕР_1, з ознаками наркотичного спяніння (сповільнена рухливість ходи, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння обличчя), від проходження медичного огляду на визначення стану спяніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просив скасувати постанову суду першої інстанції та провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування вимог зазначив, що оскаржувана постанова суду ґрунтується лише на протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 226712 від 19.02.2017 року, письмових поясненнях ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, постановою та диском з відеозаписом вказаного адміністративного правопорушення. Жодних інших доказів судом не було досліджено. Суд не допитав свідків, які були очевидцями відмови у проходженні медичного огляду. Жодних доказів саме керування ОСОБА_3 транспортним засобом у стані наркотичного сп'яніння співробітниками поліції надано не було.

Зазначив, що в матеріалах справи відсутні відомості про те, що йому було запропоновано спочатку пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», а потім, в разі необхідності, у закладі охорони здоров'я.

Вказав, що відповідно до вимог ст.ст.265-2, 266 КУпАП у разі виявлення особи, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, співробітники поліції зобов'язані вчинити дії, які унеможливлюють подальше керування цією особою транспортним засобом, а саме затримати автомобіль, чи передати керування ним іншій особі. Також вказав, що матеріали справи не містять будь-яких даних, які б указували на вчинення працівником патрульної служби указаних дій. Співробітники поліції не заборонили продовжити керувати транспортним засобом, викликає обґрунтований сумнів у перебуванні його у стані алкогольного сп'яніння та керуванні при цьому транспортним засобом.

Зазначив, що інспектором, і судом в повній мірі не з'ясовано чи було наявне адміністративне правопорушення, чи винний він у його здійсненні, чи підлягає адміністративній відповідальності, тобто не було з'ясовано всіх обставин справи та складено протокол про адміністративне правопорушення. Судом не враховано обставин, які дійсно пом'якшують відповідальність.

Зазначив, що він дисциплінований водій, що дотримується правил дорожнього руху.

ОСОБА_3 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 в судове засідання апеляційної інстанції не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином у встановленому законом порядку, про поважні причини неявки суд не повідомили.

Зясувавши обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, зваживши доводи апеляційної скарги, а також перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, а так само за відмову осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого спяніння.

Відповідно до ч. 1 розділу ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395, протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються:

1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності;

2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання;

3) акт огляду на стан спяніння у разі проведення огляду на стан спяніння;

4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Відповідно до ч. 6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно ч.ч. 4 та 5 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності працівника міліції. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я.

Вина ОСОБА_3 і, на це правильно послався у своїй постанові суд першої інстанції, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 226712 від 19.02.2017 року, згідно якого ОСОБА_3 19.02.2017 року о 17 год. 00 хв., рухаючись в м. Кропивницькому по вул. М. Левитського в сторону вул. Короленко, керував транспортним засобом «ГАЗ - 24», державний номер НОМЕР_1, з ознаками наркотичного спяніння (сповільнена рухливість ходи, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння обличчя), від проходження медичного огляду на визначення стану спяніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Крім того, вина ОСОБА_3, і на це також правильно послався у своїй постанові суд першої інстанції підтверджується письмовими поясненнями двох свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.3-4), які підтвердили обставини вказані у протоколі та підтверджується письмовими поясненнями самого ОСОБА_3, згідно яких, він о 16 год. 50 хв. 19.02.2017 року був зупинений інспекторами патрульної поліції за непрацюючий стоп-сигнал на вул. Миколи Левицького біля будинку №67. В ході огляду у інспектором було запідозрено перебування спяніння, після чого він відмовився від проходження перевірки у наркологічному диспансері. Для перевірки на місці спеціальний пристрій йому не запропоновано.

Більш того, вина ОСОБА_3, і на це правильно послався суд першої інстанції, підтверджується постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом без посвідчення водія та диском з відеозаписом вказаного адміністративного правопорушення.

Доводи ОСОБА_3, викладені в апеляційній скарзі стосовно відсутності в матеріалах справи відомостей про те, що йому було запропоновано спочатку пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», а потім, в разі необхідності, у закладі охорони здоров'я є необґрунтованими та безпідставними, оскільки в провину ОСОБА_3 ставиться перебування у стані наркотичного спяніння.

Доводи апеляційної скарги стосовно не дослідження судом інших доказів є безпідставними, оскільки сам ОСОБА_3, якого суд першої інстанції неодноразово викликав в судові засідання, та який був обізнаний про виклик його у данні судові засідання до суду першої інстанції не зявлявся, а наявні в матеріалах справи докази, досліджені судом першої інстанції в повній мірі підтверджують відмову ОСОБА_3 від проходження огляду на виявлення стану наркотичного спяніння, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Враховуючи викладене у сукупності, суд апеляційної інстанції доходить до висновку, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251КУпАП, обєктивно зясував обставини даної справи із урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки як встановлено у судовому засіданні суду апеляційної інстанції останній від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку, відмовився в присутності свідків.

При призначенні ОСОБА_3 виду та розміру адміністративного стягнення районний суд у повній мірі врахував суспільно небезпечний характер вчиненого ним правопорушення, його особу та призначив справедливе адміністративне стягнення, яке є достатнім для його виправлення, а також запобіганню вчинення ним аналогічних правопорушень.

На підставі вищевикладеного, доводи ОСОБА_3, викладені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції вважає намаганням уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 травня 2017 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2