Справа № 461/5532/16-п Головуючий у 1 інстанції: Государський А.В.
Провадження № 33/783/91/17 Доповідач: Галин В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2017 року м. Львів

Апеляційний суд Львівської області в складі:

Головуючого судді - Галина В. П.

представника митного органу - Квика В.М.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Галицького районного суду м. Львова від 30 серпня 2016 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 483 МУ України,

ВСТАНОВИВ:

цією постановою ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 231 381 (двісті тридцять одна тисяча триста вісімдесят одна) грн. 85 коп. а також конфіскації вилученого згідно з протоколом про порушення митних правил № 1910/20900/16 від 17.05.2016 року автомобіля марки «Mercedes-benz C 270», реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN: НОМЕР_2, тип палива дизель, об'єм двигуна 2685 см. куб., пробіг 349313 км., вартістю 231 381,85 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Львівської митниці 29894 (двадцять дев'ять тисяч вісімсот дев'яносто чотири) грн. 41 коп. витрат за зберігання товару на складі митниці.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави 275 (двісті сімдесят п'ять) грн. 60 коп. судового збору.

Відповідно до оскаржуваної постанови, ОСОБА_3 16.05.2016 року о 22.15 год. перетинаючи митний кордон України з Республіки Польща через м/п «Мостиська» Львівської митниці ДФС, автомобілем марки «Mercedes-benz C 270», реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN: НОМЕР_2, вчинила дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України автомобіля шляхом подання як підстави для його переміщення документів, що містять неправдиві дані. До митного контролю подала такі документи: паспортний документ фізичної особи, що дає право на перетин державного кордону України паспорт НОМЕР_3, виданий 03 жовтня 2008 року, контрольний талон для проходження по «зеленому коридору» транспортного засобу без причепа та без товарів, що підлягають обов'язковому письмовому декларуванню та (або) оподаткуванню щодо транспортного засобу марки «Mercedes-benz C 270», реєстраційний номер НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію т/з на території РП серії DR/BAL № 4089304 від 19.10.2015 згідно якого власником автомобіля є гр. ОСОБА_8, що проживає АДРЕСА_1, а також доручення на користування автомобілем від 14.05.2016 засвідчене наторіусом ОСОБА_6 зареєстрований за адресою АДРЕСА_2, як документ що дає право на тимчасове користування вищезгаданого автомобіля гр. України ОСОБА_3 з перекладом.

Під час проведення митного контролю цього автомобіля виявлено підробку доручення на користування автомобілем від 14.05.2016, про що свідчить відповідь від 17.05.2016 згідно якої дане доручення канцелярією нотаріальної кантори не видавалось, нотаріусом Marcin Herman не підписувалось, і є підроблене.

ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Галицького районного суду м. Львова від 30.08.2016 року у справі №461/5532/16-п.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 30.08.2016 року відносно неї скасувати, а провадження у справі закрити за відсутності ознак порушення митних правил.

Вилучений автомобіль марки «Mercedes-benz C 270», реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN: НОМЕР_2 повернути скаржнику.

Свої вимоги мотивує тим, що судом при прийнятті оскаржуваної постанови були порушені норми матеріального та процесуального права, не були досліджені в повному обсязі всі обставини справи, не зазначено доказів, якими підтверджується вина правопорушника.

Зазначає, що не була присутня в судовому засіданні в Галицькому районному суді 30.08.2016 року при розгляді матеріалів про притягнення її до адміністративної відповідальності, так як повістки про день і час розгляду справи Галицьким районним судом не отримувала.

А отже, покликання у постанові суду на нібито визнання правопорушення і прохання суворо не карати є неправомірним, оскільки не брала участі у судовому засіданні.

Вказує на те, що подаючи митному органу доручення на користування автомобілем від 14.05.2016 року, засвідчене нотаріусом ОСОБА_6, що зареєстрований за адресою АДРЕСА_2, як документ що дає право на тимчасове користування вищезгаданим автомобіля, правопорушник не знала і навіть не припускала, що даний документ може бути якимось чином підроблений.

Так, доручення на користування автомобілем ОСОБА_5 було видане власником автомобіля громадянином ОСОБА_8. Оскільки при посвідченні нотаріусом доручення присутність уповноваженого не вимагається, то ОСОБА_3, надавши пану ОСОБА_8 свої ідентифікуючі паспортні дані, вважала, що він у встановленому порядку засвідчить і надасть їй належним чином посвідчену довіреність на право керувати транспортним засобом. У апелянта не було сумнівів у достовірності доручення на користування автомобілем від 14.05.2016 року, представленого митному органу.

Суд зробив висновок про нібито підробку доручення лише на підставі відповіді від 17.05.2019 року про те, що нібито доручення канцелярією нотаріальної контори не видавалось, нотаріусом не підписувалось.

Однак, експертиза на предмет нібито підробки доручення на користування автомобілем від 14.05.2016 року не призначалась, а отже, висновок про нібито підробку доручення зроблений лише на підставі листа-відповіді від 17.05.2016 року, без висновку експерта про підробку, не може бути визнаний належним доказом у справі.

Суд не залучив як заінтересовану особу і не повідомив власника транспортного засобу ОСОБА_8 про день і час розгляду справи про порушення митних правил, у якій було призначене адміністративне стягнення у вигляді конфіскації його автомобіля.

Постановою Галицького районного суду від 30.08.2016 року були грубо порушені майнові права громадянина ОСОБА_8, оскільки без його відома, він був позбавлений права власності на майно, що має значну матеріальну цінність,

В своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог також покликається на законодавчу базу України, Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та 1 -й Протокол до неї.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши представника митного органу, який заперечив апеляцію, вважаю, що така підлягає до часткового задоволення.

Вважаю, доводи апелянта щодо пропуску строку на апеляційне оскарження заслуговують на увагу, а тому погоджуюсь з тим, що такий строк пропущений з поважних причин та його слід поновити.

Згідно ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст.489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також; з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, відповідно до вимог ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити опис обставин, установлених при розгляді справи.

З врахуванням вивчених матеріалів справи, перевірених доводів апеляційної скарги, вбачається, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не дотримано вказаних вимог закону, не перевірено об'єктивність та повноту провадження у справі, а його висновок про доведеність вини ОСОБА_3 у порушенні ч. 1 ст. 483 МК України є передчасним, оскільки здійснений на підставі неповно зібраних матеріалів справи, внаслідок чого неможливо зробити однозначний висновок про її винуватість у порушенні вказаних митних правил.

Так, в порушення вимог ст.278 КУпАП при підготовці справи до розгляду суд не перевірив правильність складання протоколу та інших матеріалів справи про митне правопорушення, унаслідок чого прийняв до розгляду справу за відсутності усіх необхідних для її правильного вирішення відомостей.

Суддя, розглянувши справу, у своїй постанові вдався до формального викладення фабули правопорушення, яке вказано у протоколі ПМП та переліку матеріалів справи, як доказ вини ОСОБА_3 При цьому, достовірно не встановив і не міг встановити хто є власником транспортного засобу, чи зареєстрований він у встановленому порядку у Республіці Польща, до якого виду цей транспортний засіб відноситься (транспортний засіб комерційного призначення чи транспортний засіб особистого користування), чи не перебуває цей транспортний засіб у розшуку, а відтак чи правомірно користувалась цим транспортним засобом ОСОБА_3

ОСОБА_3 у своїх поясненнях, які знаходяться у матеріалах справи пояснювала, що цей транспортний засіб вона придбала. Угода відбулась без неї і довіреність оформляли також без неї.

Відтак є незрозумілим чи правомірно ОСОБА_3 користувалась транспортним засобом.

В матеріалах справи знаходиться доручення на користування автомобілем марки «Mercedes-benz C 270», реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN: НОМЕР_2, 2001 року випуску, яке видане довірителем Капковскі Мєчиславом на ім»я ОСОБА_3 та підпис довірителя завірений нотаріусом ОСОБА_6.

У статті 244 ЦК України зазначено, що представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Згідно ст.245 ЦК України, форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин.

Законодавством України, а саме ч.4 ст.250 ЦК України, передбачена лише відповідальність представника перед особою, яка видала довіреність

Орган доходів і зборів не встановлено особу довірителя, не допитано його з приводу надання доручення ОСОБА_3 та справжності його підпису на цьому дорученні, чи відповідає це доручення законодавству Республіці Польща.

Оскільки нотаріус завіряє лише справжність підпису довірителя, то участь представника при цьому є необов»язкова. Тому пояснення ОСОБА_3 про те, що вона не була присутня при оформленні доручення не викликають сумніву у своїй правдивості.

Слід також зазначити, що у матеріалах справи відсутній документ компетентного органу Республіки Польщі або України, який би встановив, що вказане вище доручення є підробленим, а відтак, хто є винним у цій підробці.

Аналізуючи викладене, Апеляційний суд приходить до висновку про те, що уповноваженою на складання протоколу особою Львівської митниці при оформленні матеріалів про порушення митних правил та судом першої інстанції при прийнятті рішення не були дотримані вимоги закону про всебічне, повне та об'єктивне з'ясування всіх обставин справи. Для встановлення істини у справі належна перевірка матеріалів органом митниці проведена не була, що залишено поза увагою судом першої інстанції.

Згідно п.3 ч.1 ст.8 МК України, Державна митна справа здійснюється на основі принципів: законності та презумпції невинуватості.

Таким чином, вина ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення за ч.1 ст.483 МК України не встановлена, оскільки відсутні переконливі докази цього.

Отже, постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 30 серпня 2016 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 483 МУ України слід скасувати у зв'язку з необ'єктивністю та неповнотою провадження у справі, а також необ'єктивністю її розгляду.

У статті 247 КУпАП зазначені обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення. Зокрема, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при закінченні на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

На момент розгляду даної справи в апеляційному порядку закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст.467 МК України.

Оскільки постанова судді Галицького районного суду м. Львова від 30 серпня 2016 року відносно ОСОБА_3 підлягає скасуванню, то слід провадження по справі закрити у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно ч.3 ст. 528 МК України, у разі якщо за результатами перевірки законності та обґрунтованості постанови суду у справі про порушення митних правил ця постанова буде скасована, а справа закрита, або адміністративне стягнення за порушення митних правил буде змінено, конфісковані товари, транспортні засоби, сума штрафу або її відповідна частина повертаються особі, яка притягалася до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, або її представникові. Якщо конфісковані товари, транспортні засоби неможливо повернути в натурі, повертається їхня вартість за вирахуванням сум належних митних платежів за ставками, що діяли на день конфіскації. Повернення грошових коштів, зазначених у цій частині, здійснюється органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, з державного бюджету.

Відтак, конфіскований вилучений згідно з протоколом про порушення митних правил № 1910/20900/16 від 17.05.2016 року автомобіль марки «Mercedes-benz C 270», реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN: НОМЕР_2, тип палива дизель, об'єм двигуна 2685 см. куб., пробіг 349313 км., вартістю 231 381,85 грн. слід повернути ОСОБА_3 без стягнення витрат за його зберігання для повернення у Республіку Польща.

Керуючись ст. 294 КУпАП, 467, ч.3 ст.528 МК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

поновити ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити частково.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 30 серпня 2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 483 МК України скасувати, а провадження у справі закрити.

Вилучений, згідно з протоколом про порушення митних правил № 1910/20900/16 від 17.05.2016 року автомобіль марки «Mercedes-benz C 270», реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN: НОМЕР_2, тип палива дизель, об'єм двигуна 2685 см. куб., пробіг 349313 км., вартістю 231 381,85 грн. повернути ОСОБА_3 без стягнення витрат за його зберігання для повернення у Республіку Польща.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області В.П.Галин