Справа № 127/4830/17
Провадження № 3/127/2008/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.03.2017 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Вишар І.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з ВВП ГУНП у Вінницькій області про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою м. Вінниця 1-й пров. Лермонтова, 19, за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 11.03.2017 року, о 01 год. 35 хв., на АЗС ТзОВ «ОЛЛ-Рітейл» в с. Писарівка, в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, керував автомобілем НОМЕР_1 зі слів свідків в стані алкогольного спяніння. Від проходження медичного огляду на стан спяніння, у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків .

В судовому засіданні правопорушник вину не визнав.

Захисником правопорушника адвокатом ОСОБА_2 подано письмові заперечення, у яких останній посилається на те, що ОСОБА_1 не перебував за кермом автомобіля, а працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення з порушенням вимог законодавства, оскільки ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд, а не огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Крім того в письмових запереченнях адвокат ОСОБА_2 посилається на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення свідками зазначено осіб з якими у ОСОБА_1 виник конфлікт на автозаправній станції, а тому вони є упередженими особами.

Також, адвокатом надано висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 536 від 27.02.2017 р. згідно якого ОСОБА_1 27.02.2017 р. о 06.30 год. пройшов огляд, за результатами якого стану алкогольного спяніння не виявлено.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що докази у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд критично розцінює пояснення правопорушника, а також його захисника та вважає їх намаганням ОСОБА_1 уникнути від відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки вони повністю спростовуються матеріалами справи. Крім того, в підтвердження обставин, на які посилається адвокат ОСОБА_2 у своїх запереченнях, останнім не надано жодних доказів.

Також суд не приймає до уваги висновок № 536 від 27.02.2017 р., оскільки ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, яке полягає у відмові особи від проходження огляду стан спяніння.

Суд, заслухавши пояснення правопорушника та його захисника, дослідивши матеріали справи, враховуючи:

п. 2.5. Правил дорожнього руху, згідно якого водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин;

п. 4 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09.11.2015 р. - ознаками наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; прийшов до висновку, що дії ОСОБА_1 кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортними засобами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

Вина правопорушника доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №178752 від 27.02.2017 року, письмовими поясненнями свідків, письмовими поясненнями інспектора Мельника Д.В. та слідчого Хорошка Д.О., рапортом працівника поліції.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_1 не працює, є особою, яка підлягає адміністративній відповідальності, обставин що помякшують чи обтяжують відповідальність правопорушника судом не встановлено, вказаним правопорушенням не заподіяно майнової шкоди.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 не зважаючи на загально прийняті норми поведінки та співжиття в суспільстві, вчинив грубе, суспільно-небезпечне порушення правил дорожнього руху, внаслідок якого могли настати тяжкі наслідки, своїми діями наражав на небезпеку інших учасників дорожнього руху, легковажно дозволив собі керувати транспортом з ознаками алкогольного спяніння та відмовитись від проходження огляду на стан спяніння, що свідчить про свідоме грубе порушення Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що достатнім для виправлення ОСОБА_1 та запобіганню вчинення нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавлення права керуваннями транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП , оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

При призначенні адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк, суд враховує, що ОСОБА_1 не працює, тому транспортний засіб не є джерелом доходу правопорушника, а тому не позбавить можливості останнього належним чином забезпечувати свою родину.

Враховуювищевикладене, керуючись ст. 33, ч. 1 ст. 130, 280 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Визнати винним ОСОБА_1у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу розміром 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. .

Стягнути з ОСОБА_1судовий збір в сумі 320,00 грн. на користь держави.

На постанову суду можебути подана апеляціяпротягом 10-ти діб з моменту їївинесення.

Суддя