Справа № 444/2265/16-п Головуючий у 1 інстанції: Сас С.С.
Провадження № 33/783/132/17 Доповідач: Галин В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2017 року м. Львів

Апеляційний суд Львівської області в складі:

Головуючого судді - Галина В. П.

з участю правопорушника ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12.12.2016 року про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_2, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

постановою судді Максимовича Ярослава Володимировича визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 10200,00 грн. (десять тисяч двісті гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 275,60 грн. (двісті сімдесят пять гривень 60 копійок).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 09.10.2016 року о 01 год. 10 хв., на автодорозі М-06 «Київ-Чоп» 617км+300м керуючи автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП..

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12.12.2016 року.

На його думку, постанова прийнята з порушенням норм матеріального права , без належного зясування всіх обставин по справі.

Мотивуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_1 вказує, що суд не правильно зясував обставини по справі, оскільки як випливає із змісту протоколу працівники поліції під час зупинки транспортного засобу виявили в нього ознаки алкогольного спяніння, що полягали у відповідному запаху, почервонінні обличчя та тремтінні рук.

ОСОБА_1 в суді першої інстанції заявляв , що дійсно вжив 0,3 л пива, але це було ще вдень 08.10.2016 року. Таким чином він не визнавав стану спяніння саме у момент зупинки.

Зазначає, що ніхто із працівників поліції, в порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не пропонував йому пройти огляд на місці зупинки, а відразу було запропоновано проїхати у медичний заклад. В свою чергу з метою встановлення факту спяніння порушник просив провести необхідні дії на місці зупинки, оскільки події відбувалися близько першої ночі, а в автомобілі перебували неповнолітні діти , тому їхати в медичний заклад не хотів.

Таким чином, вважає, що відмови від проходження огляду в його діях не було. Правопорушник лише вимагав здійснити таку перевірку в порядку, що передбачений чинним законодавством.

Факт перебування ОСОБА_1 у стані сп»яніння жодними документами та доказами не підтверджено, оскільки вищевказаною інструкцією , а саме п.7 встановлена мінімальна допустима норма вмісту алкоголю в крові 0,2 проміле. В матеріалах справи відсутній доказ встановлення саме такої концентрації алкоголю в крові.

Вказує, що суд першої інстанції жодним чином не дослідив всі вищевказані обставини справи, не дав обєктивної оцінки наведеним правопорушником фактам, неправильно застосував норми матеріального права, не допитав свідків та працівників поліції, які складали протокол.

На підтвердження своїх апеляційних вимог також покликається на Наказ МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та Постанову КМУ від 17 грудня 2008 р. N 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Заслухавши пояснення правопорушника в підтримку поданої ним апеляції, та в його інтересах захисника перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що така не підлягає до задоволення.

Наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, стверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 081123 від 09.10.16р., поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 09.10.2016 року, письмовими поясненнями правопорушника від 09.10.2016 року, в яких він визнає вину у вчиненні ним правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції не допитав в якості свідків громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_5, працівників поліції, то слід зазначити те, що покази останніх жодним чином не впливають на кваліфікацію вчиненого ОСОБА_1 правопорушення.

Крім того ОСОБА_1 був особисто присутній в судовому засіданні та визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпА.

Слід зазначити, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, яка була в даному випадку належним чином зафіксована у встановленому законом порядку, становить собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суддею першої інстанції було повністю та обєктивно досліджено матеріали справи, та прийнято рішення яке відповідає вимогам закону.

Суд першої інстанції прийшов до правильного та обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та вірно призначив покарання у виді штрафу у суді 10 200 грн. та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Таке покарання відповідає вимогам ст.33 КУпАП та буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

За таких умов постанову судді першої інстанції слід залишити без змін, а апеляцію правопорушника без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд,

ПОСТАНОВИВ:

постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12.12.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_6