1Справа № 335/7057/17 3/335/1322/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Рибалко Н.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 173593, що надійшла з Управління патрульної поліції у м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, офіційно не працевлаштованого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

02.06.2017 року о 00-35 годин на 297 км. Автодороги Харків-Сімферополь ОСОБА_1 керував автомобілем Фотон державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного спяніння (блідий поков обличчя, не реагування зіниць ока на світло, сухість порожнини рота, почервонінні очей), від проходження огляду на стан наркотичного спяніння в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав та пояснив, що його зупинили працівники патрульної поліції та самостійно визначили у нього ознаки наркотичного спяніння, можливість проходження огляду на стан наркотичного спяніння в медичному закладі йому не розяснили, у звязку з чим, він і не відмовлявся від проходження такого огляду, оскільки не знав про можливість його проведення.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280,256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Частина перша статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Так, у протоколі в якості суті адміністративного правопорушення зазначене те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного спяніння та відмовився пройти медичний огляд у встановленому законом порядку в медичному закладі в присутності двох свідків.

Ознаками наркотичного спяніння в протоколі зазначено блідий покров обличчя, не реагування зіниць ока на світло, сухість порожнини рота, почервоніння очей.

Відповідно до п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу чи швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

В цей же час, як визначено п. 4 р. І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за 1413/27858 (далі Інструкція № 1452/735), ознаками наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного спяніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Ознаками алкогольного спяніння за п. 3 р. І Інструкції № 1452/735 є такі: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, зазначені у протоколі ознаки наркотичного спяніння «блідий покров обличчя, не реагування зіниць ока на світло, сухість порожнини рота, почервоніння очей», не є ознаками наркотичного спяніння відповідно до наведених вимог Інструкції № 1452/735.

Відповідно до п. 7 Загальних положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015, за № 1452/735: у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Матеріали справи не містять копії направлення на огляд до медичного закладу за встановленою формою на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 дійсно направлявся до такого медичного закладу.

Письмові пояснення, відібрані працівниками патрульної поліції від свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, додані до протоколу, судом не приймаються до уваги як доказ у даній справі, оскільки працівником поліції, який відбирав ці пояснення, не зазначено документа, на підставі якого було встановлено особи даних свідків крім того, свідки не попереджались про кримінальну відповідальність. До того ж, письмові пояснення свідків взагалі не містять даних про наявність у ОСОБА_1 будь-яких ознак наркотичного спяніння.

Серед іншого, до протоколу про адміністративне правопорушення долучена його копія. В цей же час, відповідно п. 8 р. ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015, протокол про адміністративне правопорушення складається у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. В цей же час, матеріали справи не містять даних про відмову ОСОБА_1 від отримання копії протоколу, а лише містять дані про його відмову від підпису у протоколі.

З рапорту молодшого інспектора взводу забезпечення супроводження ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 від 13.07.2017 року, судом встановлено, що під час складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 проводився відеозапис, однак електронний носій даних вийшов з ладу та надати суду його по технічним причинам не можливо.

Відповідно до ст.251 КУпАП України доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За наявності заперечень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, яка вказує на те, що їй з боку працівників поліції не було запропоновано здійснити перевірку на визначення стану спяніння в медичному закладі, суд не може, за відсутності жодних обєктивних доказів у матеріалах справи, однозначно встановити наявність вини в діях ОСОБА_1 в порушенні п.2.5 ПДР України.

Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні обєктивні докази, які б вказували на те, що ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України, суд вважає за необхідне закрити провадження по справі, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст.ст. 8, 27, 34, 35, 247, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Н.І.Рибалко