Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1644/17
Провадження № 3/553/997/2017
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14.09.2017м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Чистик І.О.,

при секретарі Павленко І.В.,

з участю особи, щодо якої складений протокол, ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, згідно протоколу не працюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 29 червня 2017 року о 00 год. 02 хв. ОСОБА_1, керував транспортним засобом Volkswagen Passat 1.8 реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3 у м. Полтаві по вул. Сакко, 166, з явними ознаками алкогольного спяніння а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, незвязна мова, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення не визнав з підстав, викладених в письмових запереченнях (а.с. 14), у звязку з тим, що 29.06.2017 року він дійсно знаходився в автомобілі Фольксваген Пасат, д.н.з. НОМЕР_1, але як пасажир, автомобілем керував його батько ОСОБА_4 Автомобіль вдарився у стовп. Коли приїхали працівники поліції він сказав, що автомобілем не керував і водієм не був, але працівники поліції його не слухали, а склали відносно нього протокол, в якому він також зазначив, що автомобілем не керував, і що не визнає своєї вини в інкримінованому правопорушенні. Батько під час керування транспортним засобом отримав тілесні ушкодження, які свідчать, що дані ушкодження він отримав під час керування автомобілем та зіткнення автомобіля зі стовпом, що підтверджується довідкою № 11851 від 30.06.2017 року з травмпункту першої міської клінічної лікарні. Також пояснив, що того вечора вони проводили час разом з батьком, ловили рибу, спілкувались. Також вони заїжджали до дівчини ОСОБА_1, в автомобілі на задньому сидінні знаходились його речі, які він перевозив до неї. Під час спілкування з батьком він вжив пляшку пива. Потім вони сіли в автомобіль щоб їхати додому, батько за кермо автомобілю, а він на пасажирське сидіння - за водієм. Він заснув, прокинувся вже від удару, коли автомобіль врізався в стовп. Батько витягнув його з автомобілю, потім викликав таксі та поїхав, оскільки йому було зле, а він залишився біля автомобілю. Через деякий час приїхали поліцейські, а також його матір. Батька він побачив лише на ранок наступного дня. Він одразу говорив поліцейським, що не керував транспортним засобом, але не повідомляв, що за кермом був його батько, називаючи інше імя водія. Він дійсно предявляв поліцейським водійські права, документи на автомобіль, а також ключі, але ці документи він витягнув з автомобілю та поклав у свій карман вже після дорожньо-транспортної пригоди та відїзду батька, щоб вони раптово не зникли з автомобілю. Протокол про адміністративне правопорушення щодо нього був складений в травмпункті лікарні. При складенні протоколу були присутні, окрім нього та поліцейських, матір а також поняті, які зявились пізніше.

Захисник в судовому засіданні вважав, що протокол про адміністративне правопорушення складений на ОСОБА_1 безпідставно оскільки він не керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, за кермом був його батько. При оформленні матеріалів співробітниками поліції допущені численні порушення. ОСОБА_1 одразу повідомляв поліцейським, що знаходився в автомобілі на задньому сидінні у якості пасажира. Крім того, в теперішній час ОСОБА_1 оскаржує в суді постанову від 29.06.2017 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ст. 126 ч.1 КУпАП, яку ОСОБА_1 також вважає незаконною, оскільки він не керував автомобілем в час, зазначений в постанові про накладення адміністративного стягнення за ст. 126 ч.1 КУпАП, який також співпадає з часом, вказаним в протоколі про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП. З наведених підстав просив суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка поліцейський ОСОБА_5, яким був складений протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1, суду пояснив, що в ніч з 28 на 29.06.2017 року вони разом з напарником ОСОБА_6 знаходились на чергуванні. Біля 23-00 годині на їх планшет надійшло повідомлення про те, що відбулась дорожньо-транспортна пригода, в якій є потерпілий. Вони прибули до місця події по вул. Сакко в м. Полтаві, побачили, що автомобіль врізався в електричну опору. Від удару електрична опора впала на автомобіль та лежала на його правій частині, придавивши своєю вагою через кришу пасажирські місця поряд з водієм та праву частину заднього пасажирського сидіння, в автомобілі спрацювали подушки безпеки. На задньому пасажирському сидінні лежав якийсь одяг. В самому транспортному засобі та поряд з ним нікого не було. Хто саме був за кермом було невідомо. Лише після того, як була перекрита дорога та приїхали інші наряди поліції, він побачив ОСОБА_1, який самостійно підійшов до них. В нього був розбитий лоб, крім того відчувався запах алкоголю. ОСОБА_1 повідомив, що він знаходився в автомобілі як пасажир. Говорив, що він не керував транспортним засобом, але не зміг пояснити хто саме був за кермом. На запитання поліції ОСОБА_1 надав документи на автомобіль, посвідчення водія, в нього не було лише страхового полісу. В подальшому він був госпіталізований до травмпункту лікарні. Лікар, що його оглядав повідомив, що у ОСОБА_1 наявні характерні для водія пошкодження, але вказані відомості будь-яким чином співробітниками поліції зафіксовані не були, результатів огляду в них також немає. Оскільки ОСОБА_1 не оспорював, що був в транспортному засобі, два місця в автомобілі були придавлені стовпом, а на четвертому знаходились речі, він зробив висновок про те, що за кермом був саме ОСОБА_1

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка поліцейський ОСОБА_6 суду пояснив, що в ніч з 28 на 29.06.2017 року вони разом з напарником ОСОБА_5 знаходились на чергуванні. Вони прибули за викликом на місце дорожньо-транспортної пригоди по вул. Сакко в м. Полтаві, побачили, що автомобіль збив стовп. В автомобілі були відчинені двері водія, подушки безпеки були в спрацьованому стані. Стовп лежав на криші автомобіля з боку пасажирського сидіння поряд з водієм та пасажирського сидіння, розташованого справа від водія позаду. На сидінні за водієм були складені речі якийсь одяг, подушки. В самому автомобілі, а також поряд з ним нікого не було. Через деякий час до автомобілю підійшов ОСОБА_1, вони викликали швидку допомогу, оскільки в нього був забій грудної клітини та садно на лобі. Матір ОСОБА_1, що приїхала пізніше, повідомила, що давала йому ключі від автомобіля в цей день. Один із співробітників поліції, який також знаходився там повідомив, що в під час спілкування ОСОБА_1 не оспорював, що він керував транспортним засобом, але ані ці пояснення в формі рапорту, ані пояснення ОСОБА_1 такого змісту до протоколу не долучались. Йому особисто ОСОБА_1 такого не говорив. Крім того пояснив, що вони не пропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд на місці події, оскільки він потребував медичної допомоги.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4, будучи попередженим про кримінальну відповідальність, суду пояснив, що він є батьком ОСОБА_1 Ввечері 28.06.2017 року вони разом поїхали на рибалку, по дорозі назад заїхали до дівчини сина. Додому повертались вже вночі. Він був за кермом, а ОСОБА_1 сидів на задньому сидінні. По дорозі він врізався в електричний стовп, який впав на автомобіль посередині. Він вийшов з автомобілю, допоміг вилізти ОСОБА_1, зупинив знайомого таксиста та поїхав, залишивши сина біля автомобілю. Хотів викликати евакуатор та відтягнути автомобіль. Крім того, зателефонував дружині та повідомив де знаходиться автомобіль. У сина була лише подряпина, він себе також почував нормально, але йому погіршало наступного дня, у звязку з чим він звернувся до лікарні.

Допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_7, будучи попередженою про кримінальну відповідальність, суду пояснила, що вона є матірю ОСОБА_1 28.06.2017 року десь о 17-00 годині чоловік з сином поїхали на автомобілі у справах. Після полуночі зателефонував її чоловік та повідомив про те, що сталося, а також про те, де знаходиться автомобіль та ОСОБА_1 Вона приїхала на місце події вже після прибуття поліції. Син їй розповів, що заснув на задньому сидінні автомобіля та прокинувся від удару.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, допитаних у якості свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_7, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, переглянувши диски з відеозаписами обставин оформлення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за статтею 130 ч. 1 КУпАП, вважає необхідним провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити через відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 ч.1 КУпАП, з наступних підстав.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, у відповідності до ст. 245 КУпАП є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 29 червня 2017 року о 00 год. 02 хв. ОСОБА_1, керував транспортним засобом Volkswagen Passat 1.8 реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3 у м. Полтаві по вул. Сакко, 166, з явними ознаками алкогольного спяніння а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, незвязна мова, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Пункт 1.10 ПДР України передбачає, що: водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі; пасажир - це особа, яка користується транспортним засобом і знаходиться в ньому, але не причетна до керування ним.

Таким чином, ознаками обєктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, по третє- відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під час розгляду судом справи про адміністративні правопорушення судом вжиті вичерпні заходи для забезпечення повного, всебічного та обєктивного розгляду справи та перевірки наявних в справі доказів в обґрунтування або спростування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, шляхом дослідження матеріалів справи, допиту в судовому засіданні співробітників поліції, якими був складений протокол про адміністративне правопорушення, інших свідків, перегляду всіх відеофайлів, наданих органом, яким був складений протокол про адміністративне правопорушення, а також наданих ОСОБА_1 та його захисником.

Із показань допитаних в судовому засіданні співробітників поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 судом встановлено, що на час прибуття наряду поліції на місце дорожньо-транспортної пригоди, водія в пошкодженому автомобілі не було. За минуванням певного проміжку часу до поліцейських самостійно підійшов ОСОБА_1 ОСОБА_6 поліцейськими не оспорювався той факт, що ОСОБА_1 з самого початку пояснював, що дійсно знаходився в автомобілі, але у якості пасажиру та розташовувався за водієм, та що транспортним засобом керувала інша особа. Вказане підтверджується окрім показань ОСОБА_1, показаннями самих поліцейських, а також переглянутими в судовому засіданні відеофайлами, наданими як патрульною поліцією, так і особою, щодо якої складений протокол про адміністративне правопорушення, які долучені до справи на DVD-дисках (а.с. 5, 25, 33).

Більш того, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодного доказу, який міг би підтвердити те, що ОСОБА_1 29.06.2017 року о 00-02 годин був водієм тобто особою, яка керувала транспортним засобом Volkswagen Passat 1.8 реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3 Будь-які докази на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, якими могли би бути відповідні рапорти співробітників поліції, диски з фіксацією факту керування транспортним засобом вказаним водієм, пояснення свідків-очевидців тощо, у справі відсутні.

Згідно ч.3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, правопорушення (у разі його вчинення) повинно бути належним чином зафіксоване та підтверджено належними та допустимими доказами.

У звязку з цим, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, складений на підставі припущень про те, що автомобілем у якості водія керував саме ОСОБА_1, який не підтверджується жодним доказом, з тих, що були надані суду на час розгляду справи, не може бути визнаний судом беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та керування ним транспортним засобом.

Крім того, відповідно до п.2.5. Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 (із змінами) - у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно п.7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 (із змінами) поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, адміністративне правопорушення було вчинене 29.06.2017 року о 00-02 хвилини. В той же час, згідно переглянутих в судовому засіданні відеофайлів перша пропозиція щодо проходження медичного огляду без присутності свідків була зроблена ОСОБА_1 більш ніж через дві години, а згідно письмових пояснень свідків проходження медичного огляду було запропоновано ОСОБА_1 о 2-30 годині тобто поза межами двогодинного терміну, передбаченого п.7 Порядку направлення водіїв для проведення огляду.

Крім того, на підтвердження вини ОСОБА_1 до суду направлений відеофайл № , записаний 29.06.2017 року о 01-30 годині, з проведенням огляду водія на стан спяніння за допомогою спеціального приладу, за наслідками якого встановлено, що водій перебуває в тверезому стані.

При цьому, Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення у справах «Шенк проти Швейцарії» від 12.07.1988 року, «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, «Яллог проти Німеччини» від 11.07.2006 року, «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року, зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканність, на повагу до приватного і сімейного життя, таємницю кореспонденції, на недоторканність житла (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

При цьому, в силу положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Окрім цього, згідно з рішенням Конституційного суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, яке є обовязковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо, є неналежними доказами.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки досліджені в судовому засіданні докази, як окремо, так і в сукупності, позбавляють суд можливості дійти до переконливого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, суд вважає, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази керування транспортним засобом ОСОБА_1 у стані алкогольного спяніння, у звязку з чим наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не підтвердилась в судовому засіданні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, ст.ст. 9, 10, 280 КУпАП, та керуючись п. 1 ч.1 ст. 247, п. 3 ч.1 ст. 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за статтею 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_8