Справа №345/1081/17
Провадження № 3/345/259/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.04.2017 року м.Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Сухарник І.І., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, працює на посаді бухгалтера КП «Житлово-експлуатаційна організація №4» за ч. 7 ст. 41 КУпАП,-

встановив:

що ОСОБА_2 допустила триваючі порушення вимог законодавства про працю, відповідальність за які передбачена ч. 7 ст. 41 КУпАП, а саме: ч. 3 ст. 119 КЗпП ОСОБА_3, який до призову працював в КП «Житлово-експлуатаційна організація №4» слюсарем-сантехніком, 24.11.2016 був призваний на строкову військову службу в Збройні сили України. Підставами припинення трудового договору, відповідно до п. 3 ст. 36 КЗпП України є, зокрема, призов або вступ працівника на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу, крім випадків, коли за працівником зберігаються місце роботи, посада відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 119 КЗпП України. За працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану на строк до закінчення особливого періоду або до дня фактичної демобілізації, зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб-підприємців, в яких вони працювали на час призову. Перевіркою встановлено, що в порушення вимог ч. 3 ст. 119 КЗпП України ОСОБА_3 за час проходження строкової військової служби в грудні 2016 та січні 2017 нарахування середнього заробітку було проведено із заробітної плати за вересень та серпень 2016, а не за два останні місяці (вересень, жовтень 2016), які безпосередньо передують місяцю, в якому працівник був призваний на дійсну військову службу. Дане порушення привело до недоплати йому середнього заробітку в сумі 1190,80 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину визнала, розкаялася, просила суворо не карати та застосувати до неї стягнення у вигляді штрафу.

Роз'яснивши правопорушнику вимоги ст. 268 КУпАП, заслухавши її пояснення, дослідивши матеріали справи, вважаю, що ОСОБА_2 дійсно вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 7 ст. 41 КУпАП, тобто порушила встановлених законом гарантій та пільг працівникам, які залучаються до виконання обовязків, передбачених законами України "Про військовий обовязок і військову службу", "Про альтернативну (невійськову) службу", "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_2 у вчиненому доводиться даними з протоколу № 09-03-0030/111 від 28.02.2017 (а.с. 1-3), актом перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування № 09-03-0030/120 від 28.02.2017 (а.с. 4-8).

Таким чином, дії ОСОБА_2 слід кваліфікувати за ч. 7 ст. 41 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті.

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 41 КУпАП повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, майновий стан, щире каяття як обставину, що помякшує відповідальність та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю, що до неї слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 9, 33, 41, 221, 268, 283-285 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_2 визнати винною за ч. 7 ст. 41 КУпАП й накласти стягнення - штраф у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 320,00 грн. судового збору в користь Державної судової адміністрації України.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд протягом 10 діб з часу проголошення.

Суддя: