АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/91/17
Категорія: ч. 1 ст. 130КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.02.2017 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрика В.П., за участю захисника особи, у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_2 - адвоката Шесточенко Тетяни Іванівни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 01.12.2016 року у відношенні ОСОБА_4,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01.12.2016 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що 31.10.2016 року о 02-15 ОСОБА_4 в м. Харкові по пр. Московському біля буд. 95 А, керував автомобілем Ауді А6, державний номер НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме : не стійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з таким рішенням судді ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Червонозаводського суду м. Харкова від 01.12.2016 року та закрити провадження у справі. Також просить поновити строк апеляційного оскарження обґрунтовуючи це тим, що був відсутнім у судовому засіданні, а копію постанови отримав поштою лише 12.12.2016 року.

Апелянт зазначив, що під час коли до нього під'їхали працівники патрульної поліції він не керував автомобілем і не перебував у салоні автомобіля, машина була препарована біля його будинку за адресою : АДРЕСА_3. Пройти огляд за допомогою технічного засобу чи в закладі охорони здоров'я йому працівниками поліції не пропонувалось. Вказує, що йому не було надано копії протоколу, тому він не знав у чому його звинувачують.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_6 яка підтримала апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, вважаю необхідним поновити строк для подачі апеляційної скарги та відмовити у задоволенні апеляційних вимог виходячи з наступного.

Приймаючи рішення про необхідність поновлення строку на подачу апеляційної скарги апеляційний суд вважає, що повідомлені апелянтом відомості з цього приводу підтверджені матеріалами справи та причина пропуску є поважною.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд не знаходить підстав вважати, що судом першої інстанції порушені ці вимоги.

В судовому засідання захисник ОСОБА_6. зазначила, що ОСОБА_4 в день складання протоколу та його зупинку був біля будинку за адресою свого проживання та проживання його матері: АДРЕСА_3, заходив до під'їзду будинку та тоді був зупинений працівниками поліції.

Вказані відомості захисник в судовому засіданні ні чим не підтверджені, крім того з матеріалів справи вбачається що місцем проживання ОСОБА_4 є АДРЕСА_2., що також ні чим не спростовано.

Також захисник повідомила, що в той же день 31.10.2016 року ОСОБА_4 було зупинено іншою бригадою працівників патрульної поліції та складено акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу і звернула увагу на те, що якщо б ОСОБА_4 дійсно був у стані сп'яніння, то при першому його зупиненні працівниками поліції, відносно нього необхідно б було скласти відповідний протокол та акт огляду.

Вказане було спростовано допитаним працівником патрульної поліції ОСОБА_7, який повідомив, що під час патрулювання ОСОБА_4, який керував транспортним засобом було подану звуковий сигнал для зупинки транспортного засобу, оскільки було встановлено, що керований ним транспортний засіб зазначений як арештований виконавчою службою. Підійшовши до автомобіля ОСОБА_4, який щойно зупинився з працюючим двигуном, ОСОБА_4 вимагав повідомити причину зупинки. Дізнавшись її він розпочав знов рух, повернувши у перший двір. Екіпаж патрульної поліції слідуючи за ОСОБА_4 зупинився вже біля будинку АДРЕСА_3. На повідомлені причини зупинки ОСОБА_4 заперечував керування ним транспортним засобом. На що йому було продемонстровано на місці зупинки відеозапис з фіксацією керування ним автомобіля. ОСОБА_4, який зовніші виявляв ознаки алкогольного сп'яніння, було запропоновано пройти огляд на місці зупинки за допомогою технічного засобу або у закладі охорони здоров'я. На що останній відмовився та зазначив, що це є недоцільним адже він не керував транспортним засобом. Після чого було залучено свідків та в їх присутності ще раз було запропоновано пройти огляд у встановленому законом порядку на що ОСОБА_4 двічі відмовився.

Про відмову ОСОБА_4 від проведення огляду на стан сп'яніння також підтвердив інспектор поліції ОСОБА_5, який особисто пропонував ОСОБА_4 пройти вказаний огляд.

Крім того, захисник наголосила на порушення працівниками поліції порядку складання протоколу та не надання ОСОБА_4 копії протоколу складеного відносно нього. Відмова ОСОБА_4 від підпису у протоколі підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Судом першої інстанції встановлено, що вина ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом серії АП1 № 883391 від 31.10.2016 року, поясненнями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які засвідчили відмову ОСОБА_4 від проходження огляду на стан сп'яніння, рапортом ОСОБА_5, ОСОБА_7

Враховуючи наведене вище апеляційний суд не знаходить підстав вважати необґрунтованим такий висновок суду першої інстанції, і не вбачає підстав ставити під сумнів зміст вказаних доказів, оскільки ОСОБА_4 та його захисником не надано суду переконливих для того підстав.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку на подачу апеляційної скарги на постанову судді Червонозаводського районного суду від 01.12.2016 року у відношенні ОСОБА_4 задовольнити, а вказаний строк поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а вказану постанову - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.П. Цілюрик