АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/56/17 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 лютого 2017 року суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, за участю: ОСОБА_3, захисника ОСОБА_4, свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 грудня 2016 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженця с. Воскодави, Гощанського району, Рівненської області, працюючого на ПАТ «АрселонМіттал Кривий Ріг», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 грудня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що 04 листопада 2016 року о 20.00 годині в м. Кривому Розі по вул. Шиферна, водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом, автомобілем марки «ВАЗ 21013», номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук). Від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного спяніння та проведення такого огляду у медичному закладі, відмовився у присутності двох свідків, чим було порушено вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що ст. 130 ч. 1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, а справу закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вважає, що постанова суду є незаконною та такою, що спростовується матеріалам та обставинам справи.

При цьому вказує, що обставини викладені у протоколі та в постанові суду не відповідають обставинам справи.

Так зазначає, що працівник поліції не зупиняв його автомобіль, а підійшов до нього в приміщенні магазину та спитав куму належить автомобіль на дворі. Після працівник поліції запропонував пройти медичний огляд в найближчому медичному закладі. Він пояснював поліцейському, що він поспішає, та готовий пройти медичний огляд на місці, однак поліцейський йому відмовив у зв`язку з відсутністю спеціального засобу.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 винним себе не визнав та вказав, що працівник поліції не зупиняв його автомобіль, а підійшов до нього в приміщенні магазину та спитав кому належить автомобіль на дворі. Після працівник поліції запропонував пройти медичний огляд в найближчому медичному закладі. Він пояснював поліцейському, що він поспішає, та готовий пройти медичний огляд на місці, однак поліцейський йому відмовив у зв`язку з відсутністю спеціального засобу.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду незаконна є безпідставними.

Висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП є законним та відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Дані вимоги Правил дорожнього руху України ОСОБА_3 порушив.

Так в судовому засіданні у суді першої інстанції було допитано ОСОБА_3, який вказав, що свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, не визнав у повному обсязі, та вказав на те, що у стані алкогольного спяніння він не перебував, а від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного спяніння на місці не відмовлявся, а відмовлявся лише іхати до медичного закладу, оскільки йому необхідно було забрати з роботи свою дружину, а в их вдома самі перебуваютьїх неповнолітні діти.

Однак не визнання вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП спростовується матеріалами справи, які судом першої інстанції були дослідженні в повному обсязі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення (а.с. 1); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с.3).

Тобто суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що в діях ОСОБА_3 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній відмовився від проходження огляду на встановлення стану алкогольного спяніння у встановленому законом порядку.

Доводи апеляційної скарги апелянта проте, що він пропонував та хотів пройти освідування на місці є необґрунтованими, та спростовуються записами з відеорегістратора та нагрудної камери поліцейського, які було досліджено під час апеляційного розгляду.

На запису чітко видно як атомобіль марки «ВАЗ 21013», номерний знак НОМЕР_1 переслідує екіпаж поліції з увімкненими червоно-синіми проблесковими маячками. Водій ОСОБА_3 замість виконання вимог п. 3.2 ПДР України відповідно яких він повинен був зупинитись, продовжив рух та намагався скритись у магазині. Після того, як його було затримано працівниками поліції протягом 50 хвилин намагався уникнути проходження медичного агляду на стан сп`яніння після чого під камеру відмовився від його проходження.

Крім того суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідно до ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови місцевого суду без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 грудня 2016 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду О.Ю. Іванченко

Дніпропетровської області