Справа № 301/2356/16-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.02.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Феєра І.С., за участю правопорушника ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Іршавського районного суду від 06.12. 2016.

Цією постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, мешканець АДРЕСА_2, непрацюючий, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавленням права керування всіма транспортними засобами строком на 06 (шість) місяців.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 275,60 грн. у користь держави до спеціального фонду Державного бюджету України на рах. 0104 ГУДКСУ в Іршавському районі Закарпатської області, МФО 812016, .

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 259452 від 16.11. 2016 та постанови судді від 06.12. 2016 вбачається, що ОСОБА_1, 16.11.2016, о 04 год. 30 хв., на 29 км. автодороги Мукачево-Рогатин-Львів, керуючи автомобілем марки «БМВ», д.н.з НОМЕР_1, не впоравшись із керуванням виїхав на узбіччя та допустив зіткнення з естакадою, внаслідок чого автомобіль зазнав пошкоджень. Чим самим порушив п.12.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді від 06.12. 2016 в частині накладення на нього адміністративного стягнення змінити, застосувати до нього адміністративний штраф. Указує, що постанову ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, що потягло за собою однобічне та неповне з'ясування судом усіх фактичних обставин справ та ненадання таким належної оцінки. При цьому, суд формально підійшов до встановлення обставин справи, що є наслідком необґрунтованого та надто суворого застосування такого виду адміністративного стягнення як позбавлення прав керування транспортними засобами. Суд першої інстанції формально підійшов до встановлення обставин, передбачених ч.2 ст. 33 КУпАП, обмежившись лише прямою вказівкою про їх наявність у постанові та виклавши лише їх зміст, оскільки матеріали провадження у справі про адміністративне правопорушення не містять жодних об'єктивних даних та доказів, які б могли підтвердити викладені у постанові суду обставини, чим порушено вимоги ч.2 ст. 33 КУпАП. Обставин, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 негативно характеризується за місцем роботи чи проживання, притягувався раніше до адміністративної

-2-

відповідальності за вчинення аналогічно правопорушення, чи вчиняв інші порушення, відповідальність за які передбачена законом, або ж інші фактичні дані чи обставини, що в сукупності надали б суду можливість обґрунтовано дійти висновків про особу порушника і обрання щодо нього такого суворо виду стягнення в матеріалах даної справи - відсутні. Обставинами, які пом'якшують відповідальність ОСОБА_1 є повне визнання ним вини у вчиненому адміністративному правопорушенні та щире каяття. Крім того, зазначає, що його дії не завдали жодної матеріальної шкоди іншим учасникам руху. Робота водія для ОСОБА_1 є основним і єдиним видом діяльності для отримання заробітку та джерелом існування, і позбавлення останнього права керування транспортними засобами поставить його в скрутне матеріальне становище, оскільки потягне за собою звільнення з роботи, необхідність навчання, отримання нової спеціальності та влаштування на іншу роботу за іншою професією, для чого потрібен значний час та матеріальні затрати. Необхідно врахувати також обставини, які характеризують особу порушника, зокрема, те, що за місцем своєї роботи зарекомендував себе як відповідальний та порядний працівник, який належним чином виконує свої обов'язки в TOB «Закарпатська продовольча група», а також наявність позитивної характеристики за місцем проживання. Крім того, ОСОБА_1, виходячи з обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, не вчинив грубого порушення, що не дає правових підстав суду застосовувати такий вид адміністративного стягнення, як позбавлення права керувати транспортними засобами строком на шість місяців.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, який вину свою визнав, щиро розкаявся, просив суд застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, дослідивши матеріали адміністративної справи, доводи викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.ст. 23, 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом'якшують і обтяжують відповідальність та враховується мета адміністративного стягнення, яка застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суддя першої інстанції всебічно і повно дослідивши матеріали справи, вірно прийшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки він вчинив дорожньо-транспортну пригоду, керуючи автомобілем марки «БМВ», д.н.з НОМЕР_1. Однак, застосовуючи адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суддя прийняте рішення не вмотивував. Судом не враховано, що ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності притягується вперше, прибуток сім`ї складається із заробітків із використанням транспортного засобу - приватного автомобіля, вчинене правопорушення не потягло за собою тяжких наслідків. Обставиною, що пом'якшує відповідальність у скоєному адміністративному правопорушенні є щире розкаяння винного.

-3-

З урахуванням усіх обставин справи, апеляційний суд прийшов до висновку, що доводи апелянта про необґрунтованість застосованого адміністративного стягнення знайшли своє підтвердження й відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, зумовлюють необхідністю змінити постанову суду першої інстанції.

Оскільки ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності притягується вперше, вину свою визнав, щиро розкаявся, відсутні обставин, що обтяжують його відповідальність, являється приватним підприємцем і його прибуток складається із заробітку, пов'язаного з використанням транспортного засобу - приватного автомобіля, матеріальний стан, а також те, що його дії не завдали жодної матеріальної шкоди іншим учасникам руху, апеляційний суд з урахуванням особи порушника, враховуючи мету адміністративного стягнення, прийшов до висновку про те, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу, що в даному випадку буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів, поваги до правил співжиття, а також забезпечить запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Іршавського районного суду від Закарпатської області 06.12. 2016- змінити.

Застосувати до ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) грн..

Посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 30.08.2013 повернути ОСОБА_1.

Постанова є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: