ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1549/17
Провадження № 3/210/541/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

26 квітня 2017 року

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_2, розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, не працюючої, маючої на своєму утриманні неповнолітню дитину, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, кв.№29, раніше притягувалася до адміністративної відповідальності,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

11 квітня 2017 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_3 за ст.130 ч.2 КУпАП, згідно якого, 30 березня 2017 року, о 03:00 годині, повторно на протязі року, в Металургійному районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, по вул. Соборності, водій ОСОБА_3 керувала транспортним засобом, автомобілем марки «ВАЗ 21103», реєстраційний номер 15463АЕ, з явними ознаками наркотичного спяніння, а саме: порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці та підвищена жвавість ходи та мови. Від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду для визначення стану наркотичного спяніння відмовилася у присутності двох свідків, чим було порушено вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що ст.130 ч.2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність.

Присутня у судовому засіданні правопорушниця ОСОБА_3 надала пояснення по суті справи, свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.2 КУпАП, не визнала у повному обсязі, та суду пояснила, що від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння вона не відмовлялася, а просто не змогла справити свої природні потреби для здачі необхідного аналізу, та просила закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутності у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.2 КУпАП.

Вислухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, повно, всебічно та обєктивно дослідивши адміністративні матеріали, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_3 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.2 КУпАП.

Так, положеннями ст.130 ч.2 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинене повторно протягом року.

Пунктом 1.3. ПДР України, що кореспондується з п.1.9 ПДР України на учасників дорожнього руху покладений обов'язок знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення цих Правил вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

Положеннями п.п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, визначено, що водій на вимогу працівника міліції повинен пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Від проходження огляду для встановлення стану наркотичного спяніння, в присутності свідків ОСОБА_3 відмовилася.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол серії БР №145222 від 30 березня 2017 року про адміністративне правопорушення, складений правомочною на те посадовою особою і у відповідності до вимог положень ст.256 ч.1 КУпАП, містить обов'язкові дані, передбачені вказаною статтею та є основним джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу порушника.

Відповідно до п.1.2 Інструкції «Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України і МОЗ України від 09 вересня 2009 року №400/666, огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції МВС є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану, переліченими в п.1.3 зазначеної Інструкції.

З урахуванням наведеного, факт вчинення адміністративного правопорушення, склад якого передбачений ст.130 ч.2 КУпАП, підтверджується сукупністю матеріалів справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 30 березня 2017 року серії БР №145222; висновком щодо результатів медичного огляду від 30 березня 2017 року, згідно якого зафіксовано факт відмови ОСОБА_3 від проходження медичного огляду в присутності свідків; поясненнями свідків; карткою обліку адміністративного правопорушення, згідно якої вбачається, що ОСОБА_3 повторно на протязі року вчинила ідентичне адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП; диском з відеозаписом, на котрому зафіксовано безпосередньо факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_3

За встановлених фактичних обставин справи, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_3, вчинила правопорушення, що передбачене диспозицією ст.130 ч.2 КУпАП, оскільки вищезазначені факти її вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.

Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На виконання вимог ст.33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

До обставин, що пом'якшують відповідальність правопорушниці, суд відносить те, що остання має на своєму утриманні неповнолітню дитину.

До обставин, що обтяжують відповідальність особи, що притягується до адміністративної відповідальності, суд визнає повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на порушника за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.2 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь вини та ставлення до вчиненого, пом'якшуючі та обтяжуючі відповідальність обставини, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до ОСОБА_3 адміністративне стягнення, в межах санкції ст.130 ч.2 КУпАП, у виді адміністративного штрафу та позбавлення права керування транспортним засобом.

Також приходжу до висновку, що в даному випадку таке стягнення, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Щодо посилань ОСОБА_3 про те, що вона не відмовлялася від проходження медичного огляду для встановлення ступеня наркотичного спяніння, то до них суд ставиться критично, оскільки вони спростовуються наявними матеріалами адміністративної справи, та розцінює їх як такі, що спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності.

Також суд вказує на те, що протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.2 КУпАП, відносно ОСОБА_3 складено за фактом її відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння на вимогу працівника поліції, підставою якої стало виявлення у ОСОБА_3 ознак алкогольного сп'яніння, передбачених Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп'яніння, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України №400/666 від 09 вересня 2009 року, що в свою чергу, утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.2 КУпАП.

На підставі ст.40-1 КУпАП, на користь держави слід стягнути із ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 320,00 гривень.

Керуючись ст.ст.33, 34, 40-1, ст.130 ч.2, ст.ст.283-285, 321 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.2 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 1200 (однієї тисячі двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20400,00 гривень (двадцять тисяч чотириста гривень 00 коп.), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 03 (три) роки.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави судовий збір у розмірі 320,00 гривень.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а вразі оскарження або опротестування постанови не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення. У разі не сплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або місце знаходженням його майна.

Строк предявлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Зобовязати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора, що передбачено ст.294 КУпАП, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст.32 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, протест прокурора подаються до відповідного апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: Н. Ю. Вікторович