ПОСТАНОВА

іменем України

24 березня 2017 року м. Володимир-Волинський

Суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області Лященко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Володимир-Волинського ВП Нововолинського ВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності гр-на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, за ст. 130 ч.1, 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 536353 від 15 січня 2017 року, складеного поліцейським СРПП Володимир-Волинського ВП ОСОБА_2, вбачається, що 15 січня 2017 року близько 02 год в с.Зимне по вул.. Монастирській водій ОСОБА_1 керував автомобілем Мітсубісі Паджеро р.н.з. АС3030ВС в стані алкогольного сп»яніння. Огляд на стан сп»яніння у встановленому законом порядку проводився у Володимир-Волинському ТМО, чим порушив п.2.9 «а» ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.130 ч.1 КУпАП.

Крім цього, з протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 012420 від 15 січня 2017 року, складеного інспектором Володимир-Волинського ВП Дячуком О.С., вбачається, що 15 січня 2017 року в 02 год в с.Зимне по вул.. Монастирській поблизу будинку №7 ОСОБА_1 відмовився від виконання наполегливих неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівників поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_2 при виконанні службових обов»язків та виражався у зухвалій формі до працівників поліції, чим порушив вимоги ст..185 КУпАП.

Під час розгляду справи суддею Оніщук А.В. винним себе у вчиненому не визнав, суду пояснив, що дійсно він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, та має у володінні автомобіль Мітсубісі Паджеро р.н.з. АС3030ВС, яким користується також його дружина, яка має дублікат ключів. 14 січня 2017 року його дружина з подругами поїхала вказаним автомобілем у місто відпочити, а він знаходився вдома. Коли дружина приїхала, то пішла з компанією на новобудову, в цей час під»їхала патрульна машина поліції і в двері та вікна будинку почали стукати поліцейські. Коли він вийшов, його звинуватили у керуванні автомобілем у стані алкогольного сп»яніння та силою примусили їхати на освідування у лікарню.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях останнього відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130, ст.185 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об»єктивне з»ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, підлягає встановленню чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно з вимогами ст.ст.252, 254, 255, 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діянь, які містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого цим кодексом, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Судовий розгляд справи повинен проводитись у межах визначених у протоколі обставин про адміністративне правопорушення, який є фактичним обвинуваченням у вчиненні адміністративного правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходам впливу в зв»зку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку встановленому законом, а застосування заходів адміністративного впливу проводиться в межах компетенції того органу, який його застосовує у точній відповідності із законом.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підтвердження винуватості особи у вчиненому суду надано протоколи про адміністративне правопорушення, письмові пояснення та заяви свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та самого ОСОБА_1 та два рапорти працівників поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Допитані під час розгляду справи працівники поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ствердили, що здійснювали патрулювання і побачили автомобіль Мітсубісі Паджеро р.н.з. АС3030ВС, який звернув з дороги, побачивши патрульну машину поліції. Коли вони рушили за ним, даний автомобіль заїхав у двір будинку і водій ОСОБА_1 передав ключі від авто своїй дружині і повідомив що він не керував даним автомобілем. Після неодноразових вимог пройти обстеження, водія було затримано та доставлено у ТМО.

Письмовими поясненнями та заявами до суду свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 стверджується, що вони були очевидцями проходження огляду на стан сп»яніння ОСОБА_1, оскільки працюють у ТМО.

Відповідно до п.5.3. Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 26.02.2009р. №77, результати огляду, проведеного в присутності двох свідків з використанням спеціальних технічних засобів, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015р. №1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому заклад, охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КпАП України

У відповідності до ст.266 КпАП України для проведення огляду на стан сп»яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоровя є дві підстави а саме:

- незгода водія на проведення огляду на стан спяніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів;

- незгода водія з результатами огляду, проведеного працівником поліції.

Згідно п.5 ст.266 КпАП України огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Складений працівником поліції протокол за ст..130 ч.1 КУпАП не містить жодних відомостей про проведення інспектором патрульної поліції огляду водія на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів. Відповідні графи протоколу не заповнені. В протоколі про адміністративне правопорушення, відповідно до встановленого порядку, не зазначено такого правопорушення як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці та зазначено свідків, які не були очевидцями зупинки автомобіля та обстеження водія на місці.

Крім того, з показань свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, даних в суді, вбачається що ОСОБА_1 дійсно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, та має у володінні автомобіль Мітсубісі Паджеро р.н.з. АС3030ВС, яким користується також його дружина, яка має дублікат ключів. 14 січня 2017 року його дружина з подругами поїхала вказаним автомобілем у місто відпочити, а він знаходився вдома. Коли дружина приїхала, то пішла з компанією на новобудову, і саме в цей час під»їхала патрульна машина поліції і в двері та вікна будинку почали стукати поліцейські. Коли з будинку вийшов ОСОБА_1, його звинуватили у керуванні автомобілем у стані алкогольного сп»яніння та силою примусили їхати на освідування у лікарню. На місці йому не пропонувалось поліцейським пройти медичне обстеження на стан сп»яніння, свідків, вказаних у протоколі, при цьому не було.

За таких обставин справи приходжу до висновку, що відсутні будь-які об»єктивні дані про те, що ОСОБА_1 у вказані в протоколі час та при зазначених обставинах керував автомобілем в стані алкогольного сп»яніння, а трезультати його обстеження не можуть братись до уваги з огляду на порушення процедури проведення обстеження на стан сп»яніння.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що провадження у справі слід закрити у відповідності до ст.247 КупАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Стосовно вирішення питання про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст..185 КУпАП, приходжу до наступних висновків.

Статтею 185 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку.

У відповідності до п.7 постанови Пленум Верховного Суду України «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров»я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» №8 від 26.06.1992 року (з змінами) роз»яснено, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неоднарозово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обовязків, що адміністративна відповідальність за ст.185 КУпАП настає при відсутності застосування фізичної сили з боку винної особи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення за ст..185 КУпАП, складеного відносно ОСОБА_1, він відмовився від виконання наполегливих неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівників поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_2 при виконанні службових обов»язків та виражався у зухвалій формі до працівників поліції.

Під час розгляду справи не здобуто достатньо даних про те, які саме були вимоги чи розпорядження працівників поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_2 при виконанні службових обов»язків, а щодо вираження у зухвалій формі до працівників поліції судом не здобуто жодних даних. Крім цього, суд вважає, що зухвале звернення не охоплюється об»єктивною стороною вказаної статті.

За таких обставин справи приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого також і ст. 185 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.247, 284 КУпАП, на підставі ч.1 ст.130, ст.185 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, ст.185 КУпАП - закрити в зв»язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області протягом десяти діб з дня її винесення.

Суддя:/-/ підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Володимир-Волинського

міського суду ОСОБА_9