АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 лютого 2017 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Слоквенко Г.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, за участю: правопорушника ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_3 апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 січня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого в ПП «Трубнаніков», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на один рік, -

встановив:

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 січня 2017 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на один рік.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_4 10 грудня 2016 року о 10.55 год. керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Набережна Заводська, в районі е/о №358 в м. Дніпрі не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем Тойота д/н АЕ6986 під керуванням водія ОСОБА_5. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Своїми діями водій ОСОБА_4 порушив п.13.1 ПДР.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову суду першої інстанції в частині накладення адміністративного стягнення за санкцією ст.124 КУпАП України, змінивши його з позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів на 1 рік на штраф як менш суворий вид стягнення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_4 посилається на те, що судове рішення винесене з порушеннями та невірним застосуванням матеріальних норм, адміністративне стягнення є суворим та накладено безпідставно. Суд безпідставно наклав на нього стягнення у виді права керуваня транспортними засобами строком на 1 рік, не надавши при цьому відповідної оцінки всім наявним у матеріалах справи обставинам та доказам. Обставини справи, які впливають на обєктивність та правильність застосування стягнення належним чином не встановлені. Адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів накладена неправильно. Суд не врахував те, що він не вчинив грубого адміністративного правопорушення та наклав занадто суворе стягнення.

Просить постанову в частині накладання адміністративного стягнення змінити, застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

В суді апеляційної інстанції правопорушник ОСОБА_4 та його захисник підтримали вимоги апеляційної скарги та просили їх задовольнити. Потерпілий ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції, заслухавши правопорушника, його захисника, потерпілого, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, про задоволення вимог поданої скарги, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами та апелянтом не оспорюється.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Однак, аналізом оскаржуваної постанови встановлено, що суддя першої інстанції лише зробив посилання на передбачені ст. 33 КУпАП, загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення і не мотивував своє рішення щодо накладення адміністративного стягнення та не зазначив на підставі яких даних він прийшов до висновку про необхідність накладення на правопорушника адміністративного стягнення саме у виді позбавлення права керування транспортними засобами на максимальний строк, передбачений санкцією ст. 124 КУпАП.

В ході апеляційного розгляду встановлено відсутність обставин, які б у відповідності до ст.35 КУпАП, обтяжували відповідальність ОСОБА_4 за адміністративне правопорушення, в той час, як визнання правопорушником своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення та його щире каяття у вчиненому, суд апеляційної інстанції враховує як обставини, які відповідно до ст.34 КУпАП, помякшують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Дослідивши фактичні обставини справи, з урахуванням обставин, за яких ОСОБА_4 вчинив ДТП, допущених останнім порушень вимог Правил дорожнього руху України, апеляційний суд приходить до висновку про те, що характер вчиненого ОСОБА_4 правопорушення не свідчить про грубе порушення порядку користування правом керування транспортними засобами.

Крім того, вирішуючи питання про можливість зміни накладеного на правопорушника адміністративного стягнення, апеляційний суд враховує позицію потерпілого ОСОБА_3, який в суді апеляційної інстанції не заперечував проти помякшення накладеного на ОСОБА_4 адміністративного стягнення.

Враховуючи викладене, конкретні обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про можливість помякшення накладеного на ОСОБА_4 адміністративного стягнення та накладення його у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ст. 124 КУпАП, а саме двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки, на переконання апеляційного суду, таке адміністративне стягнення в повній мірі буде сприяти вихованню ОСОБА_4 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення ним нових правопорушень.

Таким чином, апеляційна скарга правопорушника ОСОБА_4 підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції зміні в частині накладеного адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_6 - задовольнити.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 січня 2016 року відносно ОСОБА_4 змінити в частині накладеного адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_4 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_7