АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2017 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області під головуванням судді Крегула М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Ушак Я.А. на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 01 грудня 2016 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік, а також стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 275.60 грн.,

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду ОСОБА_2 визнаний винним у тому, що 17 вересня 2016 року о 01 год 38 хв. в м. Ужгороді, по вул.Академіка Морозова, 5, керував автомобілем НОМЕР_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння.

В апеляційній скарзі Ушак Я.А. просить постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 01 грудня 2016 року скасувати, провадження у справі закрити, не наводячи для цього підстави, які визначені законом.

Просить також, звільнити його від сплати судового збору.

Вказує, що суд першої інстанції, не взяв до уваги його пояснення щодо даного порушення. Вважає, що в оформленні протоколу про адміністративне правопорушення та висновку медичного закладу наявні розбіжності, зокрема, у часі їх складання, у показниках стану алкогольного сп'яніння, що ставить під сумнів їх правильність та законність.

В судове засідання ОСОБА_2, як і його захисник, який подав апеляцію, не з'явились, неодноразово заявляли клопотання про відкладення розгляду апеляції. Про день і час розгляду вони були належно повідомлені, а тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з таких підстав.

Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються наявними і дослідженими судом доказами.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 459931 від 17 вересня 2016 року, зміст якого відповідає вимогам ст.256 КУпАП, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння від 17 вересня 2016 року № 245, складеним лікарем Мукачівської ЦРЛ ОСОБА_3, з якого вбачається, що ОСОБА_2 на час проведення огляду перебував у стані алкогольного сп'яніння, рапортом працівника поліції, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ДР № 072986.

При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку, а тому твердження захисника ОСОБА_2 - адвоката Ушак Ю.М. в апеляційній скарзі про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, є необгрунтованими.

Таким чином, наведені докази є допустимими, належними і достатніми для підтвердження висновків суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що розбіжність у часі складання протоколу та висновку щодо результатів медичного огляду є безпідставними, оскільки, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 був зупинений працівниками поліції 17 вересня 2016 року о 01:38 год.; огляд останнього у медичному закладі був проведений в цей же день о 02:05 год., та о 02:10 хв. був складений протокол про адміністративне правопорушення, з урахуванням даних висновку щодо результатів медичного огляду, тобто в абсолютно послідовному порядку.

Огляд ОСОБА_2 на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я та оформлення його результатів здійснено з дотриманням вимог розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Судом першої інстанції цим обставинам та наявним у справі доказам, як видно, дано всебічну оцінку та з урахуванням вимог ст.33 КУпАП, зокрема, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та обставин справи, правильно вирішено питання про кваліфікацію діянь ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП України і накладено стягнення у відповідності до санкції, зазначеного закону.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга захисника - адвоката Ушак Я.А. задоволенню не підлягає.

Підстав для звільнення ОСОБА_2 від сплати судового збору також не вбачається.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Ушак Я.А., подану в інтересах ОСОБА_2, залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 грудня 2016 року про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя М.М.Крегул