Справа № 740/3765/16-п Головуючий у 1 інстанції Пантелієнко В. Г.
Провадження № 33/795/41/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2017 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі:

судді Апеляційного суду Шахової О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29 грудня 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою закрито провадження у справі про притягнення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, працюючої в.о. головного бухгалтера ТОВ «Лосинівський маслосирзавод»,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Закриваючи провадження по справі відносно ОСОБА_1 суд послався на наявність обставин, що виключають провадження у справі, а саме: закінчення на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Як встановив суд, 29 вересня 2016 року в.о. головного бухгалтера ТОВ «Лосинівський маслосирзавод» ОСОБА_1 допущено ведення податкового обліку з порушенням встановленого законом, а саме: не врахував ПДВ на різницю при реалізації товарів (послуг) нижче собівартості за період з 01.01.2015 року по 31.05.2016 року.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила змінити постанову місцевого суду та виключити з мотивувальної частини постанови посилання про встановлення її винуватості в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що в мотивувальній частині постанови суд прийшов до висновку про те, що є встановленим факт допущення нею ведення податкового обліку з порушенням встановленого для цього закону. Виходячи з аналізу вимог ст.38, п. 7 ст. 247 КУпАП, суд за сплином строку не вправі з'ясовувати обставини скоєння правопорушення та визнавати особу винуватою чи невинуватою у скоєнні адміністративного правопорушення. Суд не звернув увагу на те, що сам акт перевірки не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб'єкта господарювання. На час розгляду справи в суді не було прямих доказів її вини.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що остання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як вбачається із мотивувальної частини оскаржуваної постанови, суд першої інстанції дійшов висновку що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, сформулювавши фактичні обставини події правопорушення та пославшись тільки на протокол про адміністративне правопорушення, проте, далі, посилаючись на обставини, що виключають провадження в справі, тобто, закінчення строків накладення адміністративного стягнення, керуючись вимогами ст.ст. 38, п. 7 ст. 247 КУпАП закрив провадження у справі. Тобто, вбачається протиріччя у висновках суду.

Якщо суд вирішив, все ж таки, досліджувати обставини адміністративного правопорушення, то з аналізу ст.ст. 251, 252, 283 КУпАП слідує, що суд в цьому випадку зобов'язаний дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. Постанова має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах, і в даному випадку, без накладення адміністративного стягнення з огляду на ст.38 КУпАП.

Зі змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що суд першої інстанції вказаних вимог закону не дотримався та встановлюючи вину ОСОБА_1 неповністю з'ясував та дослідив обставини справи, які підлягають доказуванню, зокрема, не дав оцінки доказам, які надавались ОСОБА_1 в судовому засіданні, а від цього залежить правильність та законність прийнятого рішення.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд вважає, що під час розгляду справи місцевим судом допущені порушення вище вказаних норм закону, тому постанова суду є незаконною і підлягає скасуванню, з постановленням Апеляційним судом нового рішення.

Відповідно до вимог ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

У відповідності до вимог п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Виходячи з аналізу вище вказаних норм закону, суд за сплином строку, не вправі з'ясовувати обставини скоєння правопорушення та визнавати особу винуватою чи невинуватою у скоєнні адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що на даний час збігли строки, передбачені ст. 38 КУпАП, тому провадження по справі підлягає закриттю у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 38, 247, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29 грудня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП - скасувати і провадження по справі закрити у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. Г. Шахова