Справа № 740/483/17 Головуючий у 1 інстанції Олійник В. П.
Провадження № 33/795/140/2017
Категорія - ч.1 ст. 172-7 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2017 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області - суддя Антипець В. М.,

з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, її захисника - адвоката Івашка В.В., прокурора Карася В. В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13 березня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка смт. Лосинівка Ніжинського району Чернігівської області, з середньою спеціальною освітою, яка працює секретарем Лосинівської селищної ради та є депутатом цієї ради, одружена, зареєстрована в АДРЕСА_1 фактично проживаюча АДРЕСА_2

притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 320 гривень судового збору.

Як установив суд, ОСОБА_1, як депутат Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області, тобто, як особа, уповноважена на виконання функцій місцевого самоврядування і відповідно до п.п. б п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» як суб'єкт, на якого поширюється дія Закону, не вжила заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів та не повідомила сесію Лосинівської селищної ради про наявність у неї реального конфлікту інтересів під час голосування нею 28 грудня 2016 року в період часу з 08-00 год. по 18-00 год. в приміщенні Лосинівської селищної ради, розташованої по вул. Шевченка, 12, смт. Лосинівка Ніжинського району Чернігівської області, на першій сесії 8 скликання за обрання її секретарем Лосинівської селищної ради, внаслідок голосування 23 присутніх на сесії депутатів останню обрано секретарем Лосинівської селищної ради.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову місцевого суду скасувати, а провадження у справі щодо неї закрити, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, мотивуючи тим, що суд невірно визначився зі змістом законодавства про запобігання корупції щодо визначення поняття конфлікту інтересів.

Вказує на відсутність у неї особистого інтересу, який міг вплинути на об'єктивність прийняття рішення, оскільки вона як депутат відповідно до наданих їй повноважень, згідно ст. 19 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» мала право обирати та бути обраною до органів відповідної ради. Основною формою здійснення депутатом місцевої ради своїх повноважень є участь у сесіях та пленарних засідань шляхом голосування.

Рішення радою про обрання секретаря здійснюється шляхом таємного голосування. Бюлетені для такого голосування є знеособленими і ідентифікації з особами, які отримали такі бюлетні для реалізації свого права на голос, не підлягають. Вона як депутат мала право голосувати за свою кандидатуру на посаду секретаря селищної ради, перевірка таємного голосування є недопустимим, так як порушує таємницю голосування.

Наголошує на тому, що прагнення депутата стати секретарем селищної ради та голосування депутата за відповідну кандидатуру є реалізацією його законного права, а не складом корупційного правопорушення чи наявності конфлікту інтересів. Чинним законодавством не передбачена відповідальність за волевиявлення під час таємного голосування.

Під час апеляційного перегляду ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної скарги, пояснюючи, що на посаду секретаря її кандидатуру висунув голова, вона єдиною була у бюлетені при обранні на посаду і не заперечувала проти такого обрання.

Захисника адвоката Івашка В. В., який доводив, що не було конфлікту інтересів взагалі і повідомляти про нього не було необхідності.

Прокурора, який заперечував проти доводів апеляційної скарги та вважав постанову суду законною та обґрунтованою.

Заслухавши особу, яка притягнута до адміністративної відповідальності, її захисника, прокурора, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 належить задовольнити.

Під реальним конфліктом інтересів, відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», розуміють суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 приймала участь як депутат місцевої ради у таємному голосуванні при обранні її секретарем селищної ради, рішення приймалось колегіальним органом - усіма депутатами, з дотриманням, передбаченої законом, процедури.

Приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 172-7 КУпАП, суд першої інстанції, на порушення вимог ст. 245 КУпАП, залишив поза увагою дійсні обставини справи та надав їм неправильну юридичну оцінку.

А саме, що відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування», рішення ради про обрання секретаря приймається шляхом таємного голосування. Бюлетені для такого голосування є знеособленими і ідентифікації з особами, які отримали такі бюлетні для реалізації свого права на голос, підлягати не можуть. Чинним законодавством не передбачено відповідальності за волевиявлення під час таємного голосування.

Стаття 19 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» надає право депутату місцевої ради обирати і бути обраним до органів відповідної ради, користуватися правом ухвального голосу з усіх питань, що розглядаються на засіданнях ради та її органів, до складу яких він входить.

Отже, волевиявлення депутата місцевої ради з обрання його на посаду секретаря цієї ради не може бути підставою для встановлення наявності в його діях конфлікту інтересів, а відповідно не потрібно було нікого повідомляти про наявність конфлікту, якого апріорі у даному випадку, не могло бути.

Порушення права депутата на участь у голосуванні є прямим перешкоджанням здійсненню депутатської діяльності.

Таким чином, висновок суду щодо невжиття заходів по недопущенню виникнення реального конфлікту інтересів та не повідомлення про такий конфлікт сесію Лосинівської селищної ради, депутатом ради ОСОБА_1, прямо суперечить фактичним обставинам справи та чинному законодавству, є неправильним, а рішення суду таким, що підлягає скасуванню як необґрунтоване.

З урахуванням того, що депутату місцевої ради законодавчо надане право на сесії ради обирати та бути обраним, що результати таємного голосування, оприлюдненню і розголошенню не підлягають, а контроль за таємним голосуванням під час виборів є прямим втручанням в депутатську діяльність та в реалізацію права обирати та бути обраним, в діях ОСОБА_1 не вбачається складу корупційного адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 247, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13 березня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. ч.1 ст.172-7 Кодексу України скасувати, а провадження у справі закрити на підставі частини 1 статті 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Антипець