Справа № 219/1002/17
Провадження № 3/219/843/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.04.17 року суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Любчик О.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, паспорт серії ВВ № 93326 виданий 17 вересня 1999 року Калінінським Горлівського МУ УМВС України в Донецькій області, яка не працює, зареєстрована та проживає за адресою: Донецька область: м. Горлівка, вулиця Прасолова, 53,

за ч.1 ст.204-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а :

згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №0082 від 06 лютого 2017 року, складеним старшим оперуповноваженим з особливо важливих справ управління оперативного забезпечення на окремих територіях зони АТО ГУ ДФС України у Донецькій області ОСОБА_2, ОСОБА_1 06 лютого 2017 року близько о 12 год. 00 хв. при перетині КПВВ «Майорське» в с. Майорське Бахмутського району Донецької області, намагалася здійснити перевезення товарно-матеріальних цінностей у сховищі автомобіля НОМЕР_1, а саме вироби парфюмерії на суму 150 550 гривень

Відповідно до вимог ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вважаю можливим проводити розгляд справи у відсутності ОСОБА_1, яка не з'явилася за викликом суду, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена.

Обєктивною стороною правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є порушення порядку переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції.

Так, ОСОБА_3 України від 17 липня 2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо порядку переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції» Кодекс України про адміністративні правопорушення доповнено ст.204-3, якою встановлено відповідальність за порушення порядку переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції. Також згідно із цим ОСОБА_3 України «Про боротьбу з тероризмом» доповнено новою ст.14-1 «Порядок переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції», відповідно до якої переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції здійснюється в порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України за поданням Служби безпеки України. Особи, винні у порушенні порядку переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції, несуть відповідальність згідно із законом.

Відповідно до п.2 Перехідних Положень ОСОБА_3 від 17 липня 2015 року Кабінет Міністрів України протягом 14 днів після опублікування цього ОСОБА_3 затверджує порядок переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції.

Порядок переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 1 березня 2017 року №99. Постанова набрала чинності 4 березня 2017 року.

На період, зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, - 06 лютого 2017 року вказана Постанова не поширюється.

Враховую також те, що відсутні положення законодавства щодо можливості застосування до таких правовідносин Тимчасового порядку контролю за переміщення осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, затвердженого наказом першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 12 червня 2015 року №415ог, з наступними змінами.

Посадова особа, складаючи протокол про адміністративне правопорушення, який розглядається, посилається на порушення саме цього Тимчасового порядку.

Особливу увагу звертаю на те, що у рішенні «Вєренцов проти України» від 11 квітня 2013 року Європейський суд з прав людини зазначив, що термін «закон» несе якісні вимоги, включно із тими, що стосуються доступності та передбачуваності (див., серед багатьох інших джерел, рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Кантоні проти Франції» (Cantoni v. France), п. 29, Reports of Judgments and Decisions 1996-V; вищенаведені рішення у справах «Коеме та інші проти Бельгії» (<...>), п. 145, та рішення від 7 лютого 2002 року у справі «Е.К. проти Туреччини» (Е.К. v. Turkey), заява № 28496/95, п. 51). Ці якісні вимоги повинні бути дотримані як у розрізі визначення правопорушення, так і покарання, яке це правопорушення тягне за собою (див. вищенаведене рішення у справі «Ашур проти Франції» (Achour v. France) [ВП], п. 41). Особа повинна знати із тексту відповідного положення та, у разі необхідності, за допомогою його тлумачення судами, які дії та бездіяльність призводять до кримінальної відповідальності та яке покарання буде призначено за дію та/або бездіяльність, про яку йдеться (див., серед багатьох інших джерел, вищенаведене рішення у справі «Кантоні проти Франції» (Cantoni v. France), п. 29). Більш того, закон відповідатиме вимозі «передбачуваності», навіть якщо особа має звернутися за відповідною юридичною консультацією для того, щоб оцінити, у тій мірі, що є розумною за цих обставин, наслідки, до яких може призвести ця дія (див., серед багатьох інших джерел, вищенаведені рішення у справах «Кантоні проти Франції» (Cantoni v. France), п. 35, та «Ашур проти Франції» (Achour v. France) [ВП], п. 54).

У справі «Вєренцов проти України» за відсутності чіткого та передбачуваного законодавства, що визначає правила проведення мирних демонстрацій, Європейський суд з прав людини вирішив, що покарання заявника за порушення неіснуючого порядку було несумісним зі статтею 7 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Згідно з ч.1 ст.7 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення згідно з національним законом або міжнародним правом. Також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

Відтак, у звязку з відсутністю станом на 3 лютого 2017 року передбачуваного, чіткого та доступного порядку переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції, затвердженого, як це передбачено ОСОБА_3 України від 17 липня 2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо порядку переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції», Кабінетом Міністрів України, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З огляду на викладене, на підставі п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 247, 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 31 березня 2015 року №2-рп/2015, суддя

п о с т а н о в и л а :

провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.204-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Товарно-матеріальні цінності, перелічені у акті прийому-передані на відповідальне зберігання, долученому до протоколу про адміністративне правопорушення №0074 від 3 лютого 2017 року, які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_4, залишити власнику.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Любчик О.В.