АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ігнатов Р.М., за участі:

особи, яка притягується до відповідальності - ОСОБА_2

захисника − ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в міста Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 04.05.2017, -

В С Т А Н О В И В

Цією постановою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності, застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Не погоджуючись з таким рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд поновити строки на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду міста Києва від 04.05.2017. Оскаржувану постанову скасувати і закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_2 посилається на те, що суд неповно та необ'єктивно з'ясував фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в справі доказам та обставинам. При цьому апелянт посилається на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення місце його складання вказано: м.Київ, вул. Визволителів, 6, однак в описовій частині протоколу зазначено, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп'яніння по просп. Оболонському в м.Києві. Згідно рапорту поліцейського ОСОБА_4 місцем вчинення правопорушення є м.Київ, вул. Визволителів, 6. На переконання автора апеляції, зазначене вказує на неналежне оформлення поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення. Також, як зауважує ОСОБА_2, в згаданому рапорті, поясненнях свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та протоколі не співпадають відомості щодо фактичних обставин справи, а саме щодо часу та місця вчинення правопорушення.

Окремо в апеляційній скарзі наголошується, що судом порушено правила підсудності, так як місцем вчинення правопорушення є м.Київ, вул. Визволителів, 6, натомість місцем обліку транспортного засобу є Луганська область.

Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, то ОСОБА_2 посилається на те, що суд розглянув справу за його відсутності, а копію оскаржуваної постанови він отримав 04.05.2017. На думку апелянта судом порушено його права, поза як розглянуто справу за його відсутності при наявності клопотання про відкладення судового засідання.

Крім того на адресу суд надійшли додаткові пояснення від захисника ОСОБА_3, які фактично є доповненнями до апеляційної скарги. Так, у вказаних доповненнях адвокат просить закрити провадження по справі відносно ОСОБА_2 з підстав спливу на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУпАП, а також у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного проступку, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. В обґрунтування закінчення строку накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення, захисник наголошує, що оскільки з часу складання протоколу минуло три місяця, то провадження по справі підлягає закриттю. Щодо відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного проступку, то адвокат посилається на те, що його підзахисний не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, а прослідував за працівниками поліції до медичного закладу, а отже інкриміноване йому правопорушення є неправомірним. При цьому в доповнення дублюються доводи апеляційної скарги в частині невідповідності відомостей, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, рапорті та поясненнях свідків, фактичним обставинам справи. Захисник вважає, що матеріали провадження не містять доказів вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення.

Як встановлено судом першої інстанції на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії БР 113659 від 24.02.2017, ОСОБА_2 24.02.2017о 05:10 год. керував транспортним засобом «ЗАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 по пр-ту Оболонському, 9 в м.Києві з ознаками наркотичного сп'яніння. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. ОСОБА_2 порушив п.2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_2 та його захисника, які підтримали існуючу апеляційну скаргу та просили суд зарити провадження по справі у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, заслухавши пояснення та відповіді на питання суду, дослідивши матеріали справи і з'ясувавши питання, які виникли під час такого дослідження, перевіривши доводи викладені в апеляційній скарзі, суд вважає апеляційні вимоги такими, які не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Першочергово судом з'ясовано питання вчасності подання існуючої апеляційної скарги. Так, оскаржувану постанову Оболонським районним судом міста Києва прийнято 04.05.2017. В її резолютивній частині не роз'яснено права на подачу апеляційної скарги. ОСОБА_2 копію даного судового рішення отримав 04.05.2017. Апеляційну скаргу подано безпосередньо до місцевого суду 22.05.2017, що підтверджується штамповою відміткою суду. Таким чином, зважаючи, що матеріалами провадження встановлено, що судом першої інстанції розглянуто справу за відсутності особи, яка притягується до відповідальності, а також з огляду на наявність клопотання ОСОБА_2 від 04.05.2017 про перенесення судового слухання, виходячи з принципу доступу до правосуддя, який випливає з п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне прийняти подану ОСОБА_2 апеляційну скаргу до розгляду, поновивши йому строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Що стосується безпосередніх доводів апеляційного скарги та доповнень до неї, то суд керується слідуючим.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №113659 від 24.02.2017 (а.с. 1), поясненнями свідків (а.с. 2), рапортом інспектора поліції (а.с. 3), згідно яких ОСОБА_2 керував автомобілем «ЗАЗ»д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння і відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку в присутності двох свідків. Зазначені докази є належними, допустимими та достатніми, з огляду на що суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Натомість, пояснення ОСОБА_2, надані в судовому засіданні від 18.08.2017 щодо надання згоди ним на місці зупинки пройти огляд на стан сп'яніння та подальшої відмови останнього від його проходження в медичному закладі, на переконання суду не спростовують порушення ОСОБА_2 п.2.5. ПДР України, за що передбачена відповідальність КУпАП.

Що стосується доводів апеляційної скарги про невірне зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення місця його вчинення, то суд спростовує такі посилання, оскільки поліцейським вірно зазначено, що ОСОБА_2 24.02.2017 о 05:10 год. керував транспортним засобом по пр.-ту Оболонському, 9 в м.Києві з ознаками наркотичного сп'яніння. Оскільки, водій відмовився проходити огляд на стан сп'яніння не безпосередньо на місці зупинки, а по прибуттю до медичного закладу, то й протокол складено 24.02.2017 о 06:19 год. за адресою: вул. Визволителів, 6 в м.Києві. Зазначене підтверджується рапортом і поясненнями ОСОБА_2, наданими під час апеляційного розгляду даних матеріалів. Зважаючи, що відмову від проходження огляду на стан сп'яніння безпосередньо пов'язана з керуванням особою транспортним засобом, то будь-яких порушень з боку працівників поліції судом не виявлено.

Стосовно тверджень апеляційної скарги в частині невідповідності відомостей, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та рапорті тим, які містять пояснення свідків, − то суд виходить з того, що дійсно, протокол про адміністративне правопорушення та рапорт інспектора поліції не співпадає з даними щодо часових меж та місця відмови ОСОБА_2 пройти огляд та стан сп'яніння. Разом з тим, сам факт відмови проходження огляду у лікаря-нарколога ОСОБА_2 не спростовує, як і не спростовує існування свідків при цьому. За таких обставин суд вважає доводи апелянта в цій частині не визначальними з огляду на обставини вчинення правопорушення.

Вказівки в апеляційній скарзі щодо порушення судом першої інстанції правил підсудності, апеляційний суд вважає надуманими, так як згідно правил ч.1 ст.276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. В даному випадку, виходячи з протоколу про адміністративне правопорушення, місцем вчинення правопорушення є пр-т Оболонському, 9 в м.Києві. Клопотань про передачу розгляду даних матеріалів для розгляду за місцем обліку транспортного засобу ОСОБА_2 справа не містить, а отже жодних порушень судом першої інстанції при розгляді даного провадження, апеляційний суд не знаходить.

Вимоги захисника, викладені в доповненнях до апеляційної скарги, які стосуються закриття провадження по справі у зв'язку зі спливом стоків накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення є взаємовиключними з вимогами апеляційної скарги про закриття провадження за відсутністю в діях особи, яка притягується до відповідальності, складу адміністративного правопорушення. До того ж, у відповідності до правил ч.2 ст.38 КУпАП, стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення. З урахуванням того, що судом першої інстанції адміністративне стягнення на ОСОБА_2 накладено постановою від 04.05.2017, тобто в межах визначеного законом трьохмісячного строку, вказані доводи є необґрунтованими.

Таким чином, враховуючи, що доводи апеляційної скарги в ході судового розгляду справи в апеляційному порядку не знайшли свого підтвердження, суддя апеляційного суду не знаходить підстав для скасування оскаржуваної постанови Оболонського районного суду міста Києва від 04.05.2017, як того просить апелянт.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду міста Києва від 04.05.2017 - задовольнити та поновити такий строк.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 04.05.2017 відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням відповідного адміністративного стягнення − залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.М. Ігнатов

Справа № 33/796/1420/2017

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Шевчук А.В.

Суддя в апеляційній інстанції - ІгнатовР.М.