АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Юрдига О.С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду м. Києва від 09 червня 2017 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 09 червня 2017 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятидесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесять) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення.

На обґрунтування своїх вимог вказує на те, що суд, при прийнятті рішення, не встановив його вину та не надав належних обгрунтувань щодо визначення її форми.

Посилаючись на лист Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 року «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» зазначає, що непрямий умисел виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Визнавши свою вину він зазначив, що не мав наміру та мети умисно порушувати встановлені вимоги та подати декларацію пізніше встановленого строку.

Крім того зазначає, що судом не взято до уваги те, що адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, вчинене ним вперше, з необережності, а також те, що він щиро розкаявся та подав наступну декларацію за 2016 рік вчасно, має незначні статки, дані про те, що відомості у декларації не відповідають наявному майновому стану відсутні, його дії не завдали збитків чи суспільним інтересам.

Одночасно з апеляційною скаргою ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, зазначивши, що для підготовки аргументованої та обгрунтованої апеляційної скарги йому необхідно було отримати копію постанови суду, яку йому видано лише 26 червня 2017 року, в період з 15 червня до 04 липня 2017 року перебував на лікарняному.

Заслухавши пояснення особи, що подала апеляційну скаргу - ОСОБА_1, який просив задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора Машненкової В.І. про залишення апеляційної скарги без задоволення, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження слід задовольнити, в задоволенні апеляційної скарги відмовити, з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що копію оскаржуваної постанови вручено 26 червня 2017 року, апеляційну скаргу подано 10 липня 2017 року. Згідно копій листків непрацездатності (а.с. 77, 78) ОСОБА_1 з 15 червня 2017 року по 04 липня включно перебував на лікарняному.

У зв'язку з цим, вважаю обгрунтованими доводи ОСОБА_1 про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, а відтак пропущений строк підлягає поновленню.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконанні в повному обсязі.

Частиною 1 статті 172-6 КУпАП встановлено відповідальність за несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1, обіймаючи посаду завідуючого сектору з питань історії урядів України Господарсько-фінансового Департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України, будучи державним службовцем категорії «Б», відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст. 172-6 КУпАП, відноситься до суб'єктів відповідальності, на яких поширюєтьсядія Закону України «Про запобігання корупції» , і згідно примітки до статті 50 Закону є службовою особою, яка займає відповідальне та особливо відповідальне становище.

Відповідно до п.2 Розліду XIII «Прикінцеві положення» Закону передбачено, що у 2016 році службові особи, які на день початку роботи зазначеної системи займають згідно зі статтею 50 цього Закону відповідальне та особливо відповідальне становище, зобов'язані подати щорічні декларації за минулий рік у порядку, встановленому цим Законом, протягом 60 календарних днів після початку роботи системи.

Про початок роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, приймається рішення Національного агентства з питань запобігання корупції.

Рішенням Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) № 1 від 14 серпня 2016 року початком діяльності НАЗК визначено 15 серпня 2016 року. Рішенням НАЗК № 2 від 10 червня 2016 року (із змінами, внесеними згідно з рішенням НАЗК № 1 від 18 серпня 2016 року) визначено, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування розпочинає свою роботу з 00 годин 00 хвилин 01 вересня 2016 року, зокрема для щорічних декларацій за 2015 рік службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 року займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище. Зазначені декларації подаються протягом 60 календарних днів з 01 вересня 2016 року і до 30 жовтня 2016 року.

Вимогами ч.2 ст.19 Конституції України, покладено обов'язки діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, зобов'язання неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів.

Згідно із наявними в матеріалах справи письмовими поясненнями ОСОБА_1 визнав, що йому було відомо про необхідність подачі щорічної декларації за 2015 рік в строк до 30 червня 2016 року.

Однак, відповідно до листа НАЗК, отриманого ОСОБА_1 на електронну адресу, він вперше зареєструвався у Єдиному державному реєстрі декларацій лише 31 жовтня 2016 року, тобто після закінчення 60 денного терміну з початку роботи системи, що останній не оспорював в судовому засіданні.

Поважних причин, які б об'єктивно унеможливлювали подання ОСОБА_1 щорічної декларації за 2015 рік шляхом заповнення відповідної форми на офіційному веб - сайті Національного агентства в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування у вказаний строк судом під час розгляду справи не встановлено

Таким чином, ОСОБА_1, обіймаючи посаду завідуючого сектору з питань історії урядів України Господарсько-фінансового Департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України, будучи державним службовцем категорії «Б», відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст. 172-6 КУпАП, являючись суб'єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» в порушення вимог ч. 1 ст. 45 даного Закону, пункту 1 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 958/29088, з наступними змінами, без поважних причин несвоєчасно подав щорічну декларацію за 2015 рік шляхом заповнення відповідної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання при граничному терміні подання по 30 жовтня 2016 року включно, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Суддею першої інстанції враховано обставини та характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, взято до уваги те, що ОСОБА_1 все таки подав декларацію, хоч і з запізненням, що свідчить про його намір виправитися, вперше притягується до адміністративної відповідальності за правопорушення такого роду, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, та прийшов до вірного висновку про застосування до нього стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченого санкцією ч.1 ст.172-6 КУпАП, що згідно із ст.23 КУпАП буде достатньою, справедливою та необхідною мірою відповідальності за дане правопорушення.

За таких обставин, вважаю, що постанова судді Печерського районного суду м. Києва від 09 червня 2017 року є законною, обґрунтованою та винесеною у відповідності до вимог законодавства.

Керуючись ст. 294 КУпАП, Закон України «Про запобігання корупції», суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_1задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду м. Києва від 09 червня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову Печерського районного суду м. Києва від 09 червня 2017 року відносно ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.С. Юрдига

Справа № 33/796/1894/2017 Категорія: ч.1 ст.172-6 КУпАП

Головуючий у першій інстанції - Тарасюк К.Е.