ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/285/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" січня 2017 р. м. Київ

Суддя Дарницького районного суду м. Києва О.В. Домарєв, розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Республіки Казахстан, громадянина України, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 3 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколів про адміністративні правопорушення - ОСОБА_2, який двічі протягом року притягався до адміністративної відповідальності за ст.ст.130 ч.1, 130 ч.2 КУпАП - 04.10.2016 року приблизно о 21 год. 20 хв., керуючи з ознаками алкогольного сп'яніння автомобілем «Міцубісі Галант» держ. номер НОМЕР_1, рухаючись в с.Бортничи по вул. Євгена Харченка в Дарницькому районі м. Києва, не дотримавшись безпечної дистанції, здійснив наїзд на перешкоду, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився, порушивши своїми діями п.п. 2.5; 13.1 ПДР України.

ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак у судове засідання не з'явився, заяв з проханням розглянути справу без його участі до суду не надходило.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП - неявка особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи за суттю у його відсутність.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

А відповідно до положень ст.252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши протоколи про адміністративні правопорушення АП2№331977 та АП2№331975 від 04.10.2016 року, довідку, схему місця ДТП , пояснення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, рапорт інспектора поліції, копії постанов про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.ст.130 ч.1 / 17.06.2016/, 130 ч.2 / 17.10.2016/, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України - водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У судовому засіданні об'єктивно встановлено, що ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння, в порушення вимог п. 2.5 ПДР України відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому порядку. Крім того, судом встановлено, що постановою Дарницького районного суду м. Києва від 17.06.2016 р. на ОСОБА_2 було накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Таким чином об'єктивно встановлено, що ОСОБА_2 повторно протягом року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП, суд виходить з наступного. Так, відповідальність за ч.3 ст. 130 КУпАП наступає за дії, передбачені ч.1 ст. 130 КУпАП, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції або за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Як вбачається з матеріалів справи, висновок інспектора поліції про наявність ознак вчинення правопорушення ОСОБА_2 за ч.3 ст. 130 КУпАП був зроблений на підставі інформації про накладення на ОСОБА_2 двічі протягом року адміністративних стягнень за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме: 17.06.2016 р. та 18.08.2016 р. Дослідженням постанови Дарницького районного суду м. Києва від 17.10.2016 р. встановлено, що 18.08.2016 р. ОСОБА_2 був зупинений працівниками поліції у зв'язку із наявністю ознак алкогольного сп'яніння, після чого на ОСОБА_2 було складено протокол АП2 серії № 332711, проте ОСОБА_2 був підданий адміністративному стягненню за вказане правопорушення 17.10.2016 р., а не 18.08.2016 р., як це помилково вважав інспектор поліції.

Аналіз наведених обставин дозволяє зробити висновок про те, що при складенні протоколу відносно ОСОБА_2 інспектор помилково зробив висновок про наявність в діях ОСОБА_2 ознак правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП та його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог п.13.1 ПДР України - водій незалежно від швидкості руху, дорожньої обстановки - повинен дотримуватись безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Крім того, у судовому засіданні об'єктивно встановлено, що ОСОБА_2порушив п. 13.1 ПДР та у його діях наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

При визначенні розміру адміністративного стягнення, суд керується вимогами ст. 36 КУпАП, відповідно до яких при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про необхідність накладення на особу, винну у вчиненні адміністративного правопорушення, адміністративного стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки зазначене правопорушення є більш серйозним з числа вчинених, а саме у вигляді штрафу у розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 20400 грн.

Вирішуючи питання про необхідність позбавлення ОСОБА_2 права керування транспортними засобами, суд керується відповідними положеннями Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 р. Так, в п.п.3, п. 28 вказаної Постанови передбачено, що суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала. Як вбачається з постанов Дарницького районного суду м. Києва від 17.06.2016 р. та від 17.10.2016 р. на ОСОБА_2 вже були накладені адміністративні стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік та 3 роки відповідно. З урахуванням наведеного, суд вважає за недоцільне накладати на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Крім того, відповідно до положень п.п.4 п. 28 Постанови - не можна накладати адміністративне стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі. Обговорюючи доцільність призначення додаткової міри покарання у виді оплатного вилучення транспортного засобу, суд вважає застосування вказаної міри неможливою, оскільки в матеріалах справі відсутні об'єктивні відомості про належність автомобіля НОМЕР_2 саме ОСОБА_2

Керуючись ст. ст. 36, 124, 130 ч.3, 130 ч.2, 251,252, 268,283-285 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_2 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень на користь держави без вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 320 /триста двадцять/ гривень на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів.

Суддя О.В. Домарєв