АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Юрдига О.С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 07 липня 2017 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 07 липня 2017 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування зазначає, що постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню. Вказує на те, що суд у рішенні, встановлюючи обставини адміністративного правопорушення посилається лише на пояснення ОСОБА_2 та відеозапис, не враховуючи його позицію та не викликавши свідків ДТП. Крім того, вказує на істотні розбіжності в даних протоколу огляду транспортного засобу та у постанові щодо отриманих транспортними засобами ушкоджень.

Вказує на те, що під час розгляду справи судом задоволено клопотання захисника про виклик до суду експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз для оцінки обставин ДТП, однак не вжито заходів щодо його прибуття.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу, іншого учасника ДТП ОСОБА_2, який вважає постанову суду законною, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Із матеріалів справи убачається, що при розгляді справи, суд у повному обсязі дослідив наявні у справі докази, які підтверджують порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, зокрема п.п. 10.9, 2.10 та обґрунтовано визнав його винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, 124 КУпАП.

Як установив суд на підставі протоколу про адміністративне правопорушення № 158754 від 06 травня 2017 року, ОСОБА_1 04 травня 2017 року близько 17 год. 40 хв. по вул. С.Стешенків в м. Києві, керуючи автомобілем «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1, під час руху заднім ходом, для забезпечення безпеки маневру, не звернувся за допомогою інших осіб, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Сузукі», д.н.з. НОМЕР_2, водієм якого є ОСОБА_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів, після чого самовільно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 10.9, 2.10 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачені ст. 122-4, 124 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 10.9 ПДР України, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Згідно з п. 2.10 ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов'язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров'я; у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті «г» пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред'явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських; вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об'їзд місця пригоди; до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

На підтвердження порушення ОСОБА_1 вказаних пунктів ПДР України, суд першої інстанції обґрунтовано врахував дані протоколів про адміністративні правопорушення, схеми дорожньо-транспортної пригоди, пояснення водія ОСОБА_2 у судовому засіданні, рапорт інспектора УПП у м. Києві ОСОБА_4, протокол огляду транспортного засобу «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1 від 06 травня 2017 року, згідно якого, оглядом встановлено механічні пошкодження задньої лівої фари та подряпини на задньому бампері, на що ОСОБА_1 не надано доказів, що дані пошкодження утворилися до подій, зазначених в протоколах про адміністративне правопорушення, відео з камери спостереження, згідно якого вбачається момент наїзду автомобіля «Мерседес» на припаркований автомобіль «Сузукі» та інші наявні в матеріалах справи докази.

За таких обставин, висновки суду про порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України та вчинення правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП є правильним.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

З урахуванням викладеного, підстав для скасування постанови Святошинського районного суду м. Києва від 07 липня 2017 року не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, постанову Святошинського районного суду м. Києва від 07 липня 2017 року відносно ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.С. Юрдига

Справа № 33/796/1991/2017 Категорія: ст.ст.122-4, 124 КУпАП

Головуючий у першій інстанції - Оздоба М.О.