АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/270/17 Справа № 690/57/17 Головуючий по 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія:ст. 124 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2017 р. м. Черкаси

Суддя Апеляційного суду Черкаської області Іваненко І. В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3, його захисника ОСОБА_4, потерпілого ОСОБА_5, його захисника ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_5 на постанову Ватутінського міського суду Черкаської області від 13 березня 2017 року, якою відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, в звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення,

в с т а н о в и в :

Згідно зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 13 лютого 2017 року близько 13 год. 55 хв. в м. Ватутіне Черкаської області по вул. Фрунзе, керуючи автомобілем марки «Фіат Скудо», державний номерний знак НОМЕР_1, та підїжджаючи до перехрестя з вул. Чайковського, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, стан дорожнього покриття та внаслідок гальмування його винесло на зустрічну смугу руху, де сталося зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ-2107», державний номерний знак НОМЕР_2, й автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 12.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Постановою Ватутінського міського суду Черкаської області від 13 березня 2017 року відносно ОСОБА_3 закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, в звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В постанові суд першої інстанції вказав, що в діях ОСОБА_3 не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки, враховуючи вимоги п. 16.12 Правил дорожнього руху, в даній дорожній пригоді водій автомобіля марки «ВАЗ-2107» гр. ОСОБА_5 повинен був врахувати дорожню обстановку, стан дорожнього покриття та неухильно виконати вимоги п. 16.12 ПДР. Невиконання вимог саме цього пункту Правил дорожнього руку при проїзді рівнозначного перехрестя і стало причиною даної дорожньо-транспортної пригоди.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Ватутінського міського суду від 13.03.2017 р. та ухвалити нову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Указує, що оскаржувана постанова суду є незаконною, необґрунтованою та не відповідає фактичним обставинам, встановлених судом.

Вказує, що 13 лютого 2017 року близько 13 год. 55 хв. він керував службовим автомобілем «ВАЗ-2107», який належить Звенигородському УЕГГ, та рухався по вул. Чайковського в м. Ватутіне Черкаської області від Ватутінської міської лікарні до перехрестя з вул. Фрунзе. В салоні автомобіля знаходилися два майстри Ватутінської дільниці Звенигородського УЕГГ ОСОБА_7 та ОСОБА_8 При під'їзді до перехрестя з вул. Фрунзе, попередньо включивши перемикач повороту направо, маючи на меті здійснити маневр праворуч, він пригальмував, адже дорога була дуже слизька, та зупинив автомобіль. Оскільки перехрестя не проглядається, він став виїжджати на перехрестя для здійснення повороту праворуч. Як тільки передня частина автомобіля висунулась на вул. Фрунзе на відстань близько 0.5 м, він побачив, що з правої сторони по вул. Фрунзе посередині проїжджої частини з великою швидкістю рухається автомобіль «Фіат Скудо», тому відразу зупинив свій автомобіль й при цьому вигукнув: «Куди він летить?». В цей час водій автомобіля «Фіат Скудо» різко загальмував, і його автомобіль понесло в сторону апелянта. Сталося зіткнення, внаслідок чого «ВАЗ-2107» відкинуло назад.

Працівники поліції, які прибули на місце пригоди, визначили місце зіткнення по осипу скла та склали план-схему, де відобразили місце зіткнення автомобілів та їх фактичне розташування. Місце зіткнення знаходилось на лівій по ходу руху автомобіля «Фіат Скудо» стороні проїзної частини. Всі присутні, в тому числі і водій автомобіля «Фіат Скудо», погодився з обставинами, викладеними на план-схемі та підписали її.

Тому апелянт вважає, що в цій дорожній пригоді винен саме водій ОСОБА_3, оскільки в умовах ожеледиці не вибрав безпечної швидкості та різко загальмував, внаслідок чого втратив контроль над безпечним керуванням свого автомобіля, як це і передбачено п. 21.1 ПДР України. Якби водій не перевищив швидкість та не загальмував на слизькій дорозі, останній мав можливість контролювати власний автомобіль та уникнути зіткнення.

Пояснення водія ОСОБА_3 про те, що він загальмував, тому що з правої сторони виїхав інший автомобіль, не відповідає дійсності, оскільки жодного автомобіля ні апелянт, ні пасажири не бачили. При його наявності в дійсності, він мав стояти разом з нами, оскільки ці вулиці вузькі і при зіткненні наших автомобілів інший автомобіль не зміг би нас об'їхати.

Крім того, твердження суду першої інстанції про те, що саме він винен у цій дорожній пригоді, зазначає апелянт, жодними доказами не підтверджено та спростовується його показами, показами свідків ДТП, планом-схемою з відміткою місця зіткнення автомобілів та їх фактичним розташуванням після зіткнення, де є, зокрема, підпис водія ОСОБА_3 Зіткнення відбулося на зустрічній смузі руху відносно руху автомобіля «Фіат Скудо», тому залишається незрозумілим, які конкретні дії апелянта не відповідають вимогам ПДР.

Також, вказує апелянт, в оскаржуваній постанові не в повному обсязі викладені свідчення свідків та водіїв, описова частина постанови не містить будь-яких доказів спростування вини водія автомобіля «Фіат Скудо» ОСОБА_3 у порушенні ним вимог п. 12.1 ПДР України, а також не містить доказів вини водія автомобіля «ВАЗ-2107» ОСОБА_5 у порушенні ним вимог п. 16.12. ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_5 та його захисник апеляційну скаргу підтримали з мотивів, які в ній наведені.

ОСОБА_3 та його захисник у судовому засіданні заперечили проти апеляційної скарги потерпілого і вважають постанову суду законною та обґрунтованою.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя вважає наступне.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Приймаючи рішення про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, щодо ОСОБА_3, суддя першої інстанції указаних вище вимог дотримався.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не обґрунтоване відхилення їх місцевим судом.

Згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно п. 24 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року за № 14 слід звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. Суди повинні неухильно виконувати вимоги ст. 268 КУпАП щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи це можливо лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і якщо від неї не надійшло клопотання про його відкладення. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до п. 16.12 ПДР України, на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов'язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч.

Сторони в судовому засіданні підтвердили, що ДТП відбулася на перехресті рівнозначних доріг. Це ніким не оспорюється. Таким чином, водій ОСОБА_5, виїжджаючи на таке перехрестя або навіть готуючись зробити це, а тим більше плануючи повернути праворуч, повинен був пропустити інші транспортні засоби, які наближалися до перехрестя праворуч. Саме так відносно іншого автомобіля їхав водій ОСОБА_3

Тому суд апеляційної інстанції погоджується з позицією місцевого суду про те, що обґрунтованих підстав вважати наявним склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в діях водія ОСОБА_3, немає.

Тому, керуючись ст. 38, 245, 247, 280, 289, 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Постанову Ватутінського міського суду Черкаської області від 13 березня 2017 року про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Іваненко