Справа № ч. 1 ст. 130 КУпАП Провадження № 33/773/27/17 Суддя в 1 інстанції: Ющук О. С.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Борсук П. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" січня 2017 р. місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Волинської області Борсук П.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 не працює, на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 грудня 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 275 (двісті сімдесят п'ять) грн. 60 коп.,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 визнано винним за те, що він 17 листопада 2016 року близько 18 год. 30 хв. у с. Полонка, на вул. Перемоги, Луцького району, Волинської області, керував транспортним засобом, марки «ВАЗ 2103», номерний знак НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги, передбачені п.2.9 (а) ПДР України.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій вказує на незаконність першої та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Зазначає, що його огляд на стан алкогольного сп'яніння проведений із порушенням вимог КУпАП. Посилається на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано частину статті 130 КУпАП, яку він порушив. Стверджує, що не був належним чином повідомлений про розгляд справи у суді першої інстанції. З огляду на вищенаведене просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_2 та його захисника, які підтримали апеляцію у повному обсязі, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

В силу вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано.

Як вбачається з матеріалів справи, 28 листопада 2016 року судом першої інстанції було відкладено судове засідання щодо ОСОБА_2 на 09 год 00 хв 05 грудня 2016 року, однак особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, на вказані дату та час до суду не з'явилася.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про невизнання даної причини поважною і розцінює таку поведінку скаржника, як спосіб уникнення адміністративної відповідальності.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 994457 від 17.11.2016 року ОСОБА_2 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння всупереч п.2.9 (а) ПДР України.

У протоколі вказано частину 1 ст. 130 КУпАП, яка інкримінується ОСОБА_2, тому доводи, викладені в апеляції скаржника з цього приводу, на думку апеляційного суду, є безпідставними.

Винуватість скаржника також стверджується результатом алкотесту «Drager» (а.с. 3) та актом огляду на стан алкогольного сп'яніння від 17.11.2016 року (а.с. 4).

Твердження сторони захисту щодо відмови працівниками поліції у проходженні ОСОБА_2 огляду на стан сп'яніння у закладі охорони здоров'я безпідставні та спростовуються показаннями особи, яка складала протокол про адміністративне правопорушення. Зокрема, у суді апеляційної інстанції ОСОБА_4 ствердив про те, що перший на проходженні огляду у медичному закладі не наполягав і будь-яких клопотань не заявляв.

Крім того, матеріалами справи, а саме актом огляду на стан алкогольного сп'яніння із використанням спеціальних технічних засобів підтверджується, що ОСОБА_2 з результатами алкотестеру був згідний.

За таких обставин, вважаю висновки суду першої інстанції про порушення водієм пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, правильними.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 нових доказів суду апеляційної інстанції не надав.

На думку апеляційного суду, накладаючи адміністративне стягнення, суд першої інстанції відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП врахував характер правопорушення, дані про особу винного, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, конкретні обставини справи та обґрунтовано визначив стягнення у виді штрафу ближче до мінімального розміру, визначеного санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП із позбавленням права керування транспортними засобами.

Враховуючи вищенаведене, підстав для скасування постанови суду першої інстанції апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 грудня 2016 року щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області П.П.Борсук