Справа № 308/4014/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.09.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Феєра І.С., за участю правопорушника ОСОБА_1, представника Закарпатської митниці ДФС Зубенка І.І., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.05.2017.

Цією постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку Львівської обл. м. Стебник, мешканку АДРЕСА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів, що становить - 20 254,66 грн., з конфіскацією товарів, а саме: кава смажена мелена, з кофеїном «Qualita Rossa», розфасована в упаковки виробника по 1,5 кг., торговельної марки «Lavazza», країна виробництва Італія, у кількості 70 упаковок, вагою 105 кг. вартістю 20 254,66 грн..

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 320 грн..

Із протоколу про порушення митних правил №0631/30500/17 від 02.04.2017 та постанови судді від 23.05.2017 вбачається, що 01.04.2017, о 23 год. 02 хв., в зону митного контролю на ділянку «В'їзд» по каналу «червоний коридор» митного поста «Тиса» Закарпатської митниці ДФС України заїхав вантажопасажирський автомобіль марки «Mercedes-Benz», модель «316CDI», реєстраційний номерний знак України «НОМЕР_1», де в якості водія слідувала громадянка України ОСОБА_1, що поверталася з Італії (м. Рим), де перебувала в приватних справах, в Україну в АДРЕСА_1

Як форму проходження митного контролю громадянка України ОСОБА_1 обрала порядок проходження митного контролю по каналу «червоний коридор».

У ході митного контролю зазначеного транспортного засобу та речей громадянки України ОСОБА_1, були виявлені не вказані під час усного опитування та в митній декларації продукти харчування іноземного виробництва, а саме: кава смажена мелена, з кофеїном «Qualita Rossa», розфасована в упаковки виробника, масою по 1 500 г. кожна (6х250г), торгівельної марки «Lavazza», країна виробництва Італія, загальною кількістю 70 упаковок (105 кг.), загальною вартістю 20 254,66 грн..

Виявлені продукти харчування знаходились в салоні автомобіля за заднім пасажирським сидінням, серед особистих речей громадянки ОСОБА_1. Виявлені під час митного огляду товари, ОСОБА_1 визнала своєю власністю. Доступ до виявленого товару нічим не утруднювався.

-2-

Таким чином, громадянка України ОСОБА_1 не заявила за встановленою формою в митній декларації точні відомості про переміщувані нею через митний кордон України товари, які в даній кількості підлягають обов'язковому письмовому декларуванню та обмежені для переміщення через митний кордон України.

Дії ОСОБА_1 митним органом кваліфіковано за ст.472 МК України.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанову від 23.05.2017, постанову - скасувати, а матеріали справи про порушення нею митних правил повернути до Закарпатської митниці ДВС для проведення додаткової перевірки та вирішення питання щодо застосування компромісу в даній справі. В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що судом порушено її право на застосування компромісу в справі про порушення митних правил, передбачене ст. 521 МК України. Із заявою про застосування компромісу, зверталася до Закарпатської митниці ДФС, однак отримала відповідь про неможливість застосування процедури компромісу через те, що матеріали справи про порушення митних правил уже скеровані до Ужгородського міськрайонного суду. Із даної відповіді слідує, що Закарпатська митниця ДФС принципово не заперечує проти застосування компромісу, однак не може його застосувати з технічних причини. Указує, що в протоколі про порушення митних правил їй було роз'яснено право на застосування компромісу, однак не встановлено строк протягом якого повинна була подати відповідну заяву. Також, посилається на те, що в протоколі про порушення митних правил не зазначено, що справу розглядатиме саме суд. Про це вона дізналася лише 03.05.2017, коли прибула до м. Ужгорода. Внаслідок неповної інформації, зазначеної в протоколі про порушення митних правил вона не змогла реалізувати своє право на застосування компромісу. Щодо строків подання апеляційної скарги, то звертає увагу суду на те, що постанова суду першої інстанції направлена на її адресу, згідно супровідного листа - 08.06.2017, тобто вже після спливу строку на подання апеляційної скарги, а тому вона з об'єктивних причин не мала самостійної можливості своєчасно подати апеляційну скаргу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримання апеляційної скарги, заперечення представника Закарпатської митниці ДФС Зубенка І.І., та безпідставність апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про порушення митних правил та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку підлягає до задоволення, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає за таких підстав.

Згідно із ч.2 ст. 294 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

-3-

Як убачається з матеріалів справи, постанова судді першої інстанції винесена за відсутності ОСОБА_1. У порушення ст. 285 КУпАП копія такої постанови направлена на її адресу лише 08.06.2017 (а.с.31). Відомостей про дату отримання копії постанови, матеріали справи не містять, а відтак суд бере до уваги твердження апелянта про отримання нею копії постанови лише - 24.06.2017, зважаючи на те, що місцем її проживання є інша область України.

29.06.2017, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу на постанову судді першої інстанції, однак постановою судді Апеляційного суду Закарпатської області від 10.07.2017, апеляційна скарга була повернута в зв'язку з тим, що не була підписана ОСОБА_1. Указана постанова була направлена на адресу ОСОБА_1 лише 27.07.2017 та за її твердженням отримана нею 07.08.2017. Після чого, 11.08.2017, нею повторно подано апеляційну скаргу.

Отже, із наведеного слідує, що пропуск строку для подання апеляційної скарги пропущено внаслідок невчасного направлення на адресу ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови. Подальші дії ОСОБА_1 свідчать про те, що вона без невиправданих зволікань намагалась оскаржити таку постанову. Після отримання від суду інформації про невдалу спробу оскарження внаслідок технічних недоліків апеляційної скарги, вона в межах розумного строку подала повторну апеляційну скаргу. Оскільки зазначені дії ОСОБА_1 зроблені без невиправданих зволікань та в межах розумних строків, а, також зважаючи на необхідність забезпечення права на апеляційне оскарження, що передбачене п.8 ст. 129 Конституції України, апеляційний суд уважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ст. 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 486 МК України завданнями провадження в справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з точним дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Суд першої інстанції вказаних вимог дотримався в повному обсязі.

Так, суд вірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, оскільки нею було незадекларованно товар, що переміщується через митний кордон України, тобто не заявлено за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про такий товар, який підлягає обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

При цьому апелянтом не оспорюється правильність такої кваліфікації та фактичні обставини встановлені судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги про порушення її права, передбаченого ст. 521 МК України, щодо застосування компромісу в справі про порушення митних правил, про що вона подавала заяву до Закарпатської митниці ДВС, апеляційний суд відхиляє з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 521 МК України за відсутності в діях особи, яка вчинила порушення митних правил, ознак кримінального правопорушення провадження у справі про це правопорушення може бути припинено шляхом компромісу. Компроміс полягає в укладенні мирової угоди між зазначеною особою та органом доходів і зборів, посадова особа якого здійснює провадження у справі.

-4-

Особа, яка вчинила порушення митних правил, звертається до керівника органу доходів і зборів із заявою довільної форми з проханням про припинення справи про це порушення митних правил шляхом компромісу. Факт подання такої заяви фіксується у порядку, визначеному частинами третьою і четвертою статті 264 цього Кодексу. У разі відсутності законних підстав для припинення справи про порушення митних правил шляхом компромісу орган доходів і зборів протягом одного робочого дня, наступного за днем подання заяви, надає заявнику вмотивовану відповідь про причини незастосування процедури компромісу.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що застосування компромісу у справах про порушення митних правил є правом, а не обов'язком органу доходів і зборів.

Як убачається з матеріалів справи, 01.05.2017, ОСОБА_1 звернулася до Закарпатської митниці ДФС із заявою, яка отримана митним органом 02.05.2017, щодо припинення провадження про справі про порушення митних правил шляхом компромісу. Листом від 03.05.2017, за №07-70-20.3-1.21/3663 Закарпатська митниця ДФС повідомила ОСОБА_1 про неможливість застосування в даному випадку компромісу через те, що матеріали справи про порушення нею митних правил 26.07.2017 скеровані до Ужгородського міськрайонного суду, де і знаходяться на розгляді (а.с.25, 26).

Тобто, митним органом, в строк передбачений ч.4 ст. 522 МК України, дано відповідь про неможливість досягнення компромісу.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що Закарпатська митниця ДФС принципово не заперечує проти застосування компромісу, позаяк у суді першої так і в суді апеляційної інстанції, представник Закарпатської митниці ДФС Зубенко І.І., заперечив щодо повернення матеріалів справи про порушення митних правил для проведення додаткової перевірки з метою досягнення компромісу.

Крім того, апеляційний суд констатує, що в протоколі про порушення митних правил від 02.04.2017, ОСОБА_1 було роз'яснено її право на застосування компромісу. Та обставина, що в протоколі про порушення митних правил не вказано конкретного строку для подачі заяви, як і не визначено такого строку МК України, свідчить лише про те, що заява про застосування компромісу повинна подаватися протягом розумного строку.

В протоколі про порушення митних правил чітко зазначено дату і час розгляду справи - 03.05.2017, об 11 год., та вказано місце розгляду - м. Ужгород, вул. Загорська, 53, у відповідності до ч.6 ст. 494 МК України. Та обставина, що в протоколі про порушення митних правил не зазначено про те, що розгляд справи здійснюватиметься саме судом, не свідчить про невідповідність протоколу ст. 494 МК України, оскільки визначення органу, що розглядатиме справу про порушення митних правил не міститься серед вимог, яким повинен відповідати протокол про порушення митних правил. Тобто, твердження апелянта щодо неповноти інформації, зазначеної в протоколі про порушення митних правил, не відповідає дійсності.

Слід зазначити, що ч.2 ст. 522 МК України чітко визначено, що справи про порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України, розглядаються місцевими судами, а відтак, ОСОБА_1, повинна була усвідомлювати, що розгляд її справи буде здійснювати саме суд, а не митний орган.

При цьому, з моменту складення протоколу про порушення митних правил від 02.04.2017, до скерування митним органом 26.04.2017 справи про порушення митних привал до Ужгородського міськрайонного суду, ОСОБА_1 не вчинялося жодних дій, які б можна було розцінити як намір скористатися, передбаченим ст. 521 МК України правом на досягнення компромісу.

-5-

Натомість, заява про припинення провадження по справі про порушення митних правил шляхом компромісу направлена ОСОБА_1 до митного органу лише 01.05.2017, тобто майже через місяць після складання протоколу про порушення митних правил. На думку апеляційного суду такі дії ОСОБА_1 щодо подання заяви про застосування компромісу не можуть розцінюватися як такі, що вчинені в межах розумного строку. Тобто, незастосування компромісу в даному випадку зумовлено певною необачністю ОСОБА_1, яка протягом тривалого часу не проявляла жодної ініціативи з даного приводу, а тому не можна стверджувати, що судом порушено її право на досягнення компромісу по справі про порушення митних правил.

Ураховуючи все вищенаведене, а також те, що застосування компромісу є правом, а не обов'язком органів доходів і зборів, який у суді першої та апеляційної інстанції заперечив щодо такої можливості, апеляційний суд уважає за необхідне відхилити доводи апеляційної скарги.

У зв'язку з наведеним, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова судді першої інстанції відповідає вимогам закону, і підстав для її зміни чи скасування не має, а тому апеляційна скарги задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

поновити ОСОБА_1 строк для оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.05.2017 щодо неї.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.05.2017 щодо неї - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: