ПОСТАНОВА копія

Іменем України

04 квітня 2017 року Справа 542/244/17

3/542/90/17

Суддя Новосанжарського районного суду Полтавської області Стрельченко Т.Г. розглянувши матеріали адміністративної справи стосовно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, працює трактористом Лісгоспу,

за ст. 130 ч.1 КпАП України, -

в с т а н о в и в :

21.02.2017 року зазначений адміністративний матеріал надійшов із взводу по обслуговуванню стаціонарного поста № 2 роти ДПС ДАІ, для розгляду по суті.

Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення серія АП2 № 160259 від 13.02.2017 року, складеного поліцейським взводу № 2 роти №3 РПП ОСОБА_2 в Полтавській області, старшим сержантом поліції ОСОБА_3 стосовно ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП, 13.02.2017 року о 21 год. 20 хв. в смт. Нові Санжари, ОСОБА_1 керував автомобілем Сітроен Берлінго, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан спяніння проводився зі згоди водія в Новосанжарській міській лікарні у лікаря, чим порушив вимоги п.2.9 (а) ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення не визнав, просив закрити адміністративну справу у звязку з відсутністю в його діях складу правопорушення. Пояснював, що не він керував транспортним засобом, а його син, про що надана письмова заява в судовому засіданні.

Суд, вислухавши пояснення правопорушника, вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами відповідно ст. 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, суд має повно, всебічно і об'єктивно з'ясувати обставини кожної справи, вирішуючи її в точній відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

При вивченні матеріалів справи судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серія АП2 № 160259 від 13.02.2017 року складено з порушенням п.2 розділу 2 Наказу МВС від 07.11.2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, - у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу про адміністративне правопорушення в ньому робиться відповідний запис, який засвідчується підписами двох свідків. Як вбачається з вказаного протоколу, факт відмови ОСОБА_1 від підпису протоколу (в графі «Підпис особи, що притягається до адміністративної відповідальності») двома свідками не засвідчено.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП несуть водії у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану алкогольного сп'яніння та оформлення результатів такого огляду визначені в Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2015 № 1452/735, (далі - Інструкція).

Згідно пункту 2 Інструкції, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного спяніння у відповідності до п.3 Інструкції є:

- запах алкоголю з порожнини рота;

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці.

У п.6 та п.7 Інструкції зазначено, що огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя).

Проведення огляду на стан алкогольного спяніння поліцейським і оформлення його результатів визначено Розділом ІІ Інструкції, відповідно до якої за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан алкогольного спяніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. У разі відмови від проходження огляду на місці зупинки чи незгоди з результатами огляду, особі надається форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до медичного закладу, яка наведена в додатку 1до цієї Інструкції.

Між тим, матеріали дійсної справи не містять копії установленої форми направлення, що наведена в додатку 1 до Інструкції-1, тому суд позбавлений можливості перевірити наявність вказаного направлення.

На підтвердження стану алкогольного спяніння ОСОБА_1 до матеріалів протоколу приєднаний висновок №2 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.02.2017 року, згідно якого гр. ОСОБА_1 на момент огляду перебуває у стані алкогольного спяніння. Вказаний висновок підписаний лікарем ОСОБА_4, який зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення як свідок, що в свою чергу суперечить вищевказаним положенням Інструкції.

Згідно п. 22 Інструкції-1, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Зібрані у справі докази, які були перевірені судом на їх належність та допустимість вказують на те, що працівником поліції було порушено порядок проведення огляду водія транспортного засобу з метою виявлення ознак стану алкогольного сп'яніння та оформлення результатів такого огляду, що визначений в Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2015 № 1452/735.

Крім цього, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення від 13.02.2017 року не відображають всіх істотних ознак складу цього правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення. В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено місця вчинення правопорушення, а зазначено місце зупинки транспортного засобу біля підїзду, без зазначення адреси. Не перевірено хто керував транспортним засобом.

Наведене свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає до закриття у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У звязку з цим, суд дійшов до переконання, що провадження у даній справі підлягає до закриття на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.130 ч.1, п.1 ч.1 ст.247, 283, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення, через Новосанжарський районний суд.

Суддя (підпис)

З оригіналом вірно

Голова Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_5