Справа № 461/1250/17 Головуючий у 1 інстанції: Котельва К.О.
Провадження № 33/783/311/17 Доповідач: Стельмах І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2017 року Апеляційний суд Львівської області в складі:

судді Стельмаха І.О.,

представника митного органу ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Львові справу про порушення митних правил щодо Szpindor Witold (Шпіндор Вітольд) за ст. 471 МК України за апеляційною скаргою представника Львівської митниці ДФС ОСОБА_3 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 23 лютого 2017 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 23 лютого 2017 року

Szpindor Witold (Шпіндор Вітольд), ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин ОСОБА_4, проживаючий за адресою: 22-680, LUBYCZA KROLEWSKA, ul. SOBIESKIEGO 14В, НОМЕР_1 виданий 20 січня 2014 року, виданий Wojewoda Lubelski, персональний номер № 4,

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн. Вилучені згідно з протоколом № 0269/209171004/17 грошові кошти у сумі 30 000 євро повернуто Szpindor Witold (Шпіндор Вітольд). Стягнуто з Szpindor Witold (Шпіндор Вітольд) на користь ДСА судовий збір в сумі 320 грн. 00 коп.

Szpindor Witold (Шпіндор Вітольд) визнаний винним у тому, що він 20 год. 30 хв. 26 січня 2017 року повертаючись з України в ОСОБА_5 через м/п «Грушів» Львівської митниці ДФС автомобілем марки «Volkswagen Touareg», д.н.з. «LTM20033», обрав для слідування смугу спрощеного митного контролю «зелений коридор», чим своїми діями заявив про відсутність у нього будь-яких товарів, які підлягають обов'язковому декларуванню та оподаткуванню, або які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження.

Під час митного оформлення виникла підозра, щодо наявності в автомобілі предметів та товарів, які підлягають обов'язковому письмовому декларуванню. Автомобіль було скеровано зі смуги спрощеного митного контролю в місце поглибленого догляду транспортних засобів, де під час огляду автомобіля було виявлено валютні цінності, які в обсягах зазначених у постанові Правління НБУ № 148 від 27 травня 2008 року підлягають обов'язковому письмовому декларуванню громадянами нерезидентами при вивезенні з митної території України в повному обсязі, а саме: євро купюрами по 500 євро - 15 шт.; по 100 Євро - 169 шт.; 50 Євро - 312 шт. в загальній сумі 40 000 євро, що знаходились без ознак приховування, в особистій сумці, на передньому сидінні автомобіля.

Таким чином, громадянин ОСОБА_5 Szpindor Witold (Шпіндор Вітольд) своїми діями порушив встановлений відповідно до Митного кодексу України порядок проходження митного контролю в межах спрощеного митного контролю.

На постанову судді представник Львівської митниці ДФС ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та винести нову постанову, якою громадянина ОСОБА_4 Szpindor Witold визнати винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України та накласти на нього стягнення: 1 700 грн. штрафу в дохід держави; валюту, вилучену згідно протоколу про порушення митних правил № 0269/209171004/17, а саме 30 000 євро конфіскувати в дохід держави.

В обґрунтування апеляційних вимог представник митниці покликається на те, що постанова судді в частині повернення вилученого товару є помилковим та необґрунтованим, а тому постанова в цій частині є незаконною. Szpindor Witold прямуючи смугою руху спрощеного митного контролю, намагався перемістити товар, який відповідно до постанови Правління НБУ від 27 травня 2008 року № 148 є обмеженими для переміщення через митний кордон України, чим порушив ст. 471 МК України. Однак при накладенні адміністративного стягнення судом не було враховано, що конфіскація товарів є невідємною частиною санкції ст. 471 МК України та застосовується одночасно із накладенням на особу порушника штрафу, що робить в даному випадку конфіскацію обовязковою частиною санкції. Під час розгляду справи судом не було дотримано вимог ст. 245 КУпАП. Спосіб вчинення правопорушення та вартість предмету порушення митних правил становить 876 891,06 грн., що свідчать про значну суспільну небезпеку. Дане порушення митних правил має особливий характер суспільної небезпеки, оскільки обєктом правопорушення є суспільні відносини, повязані з митним оформленням товарів під час їх переміщення через митний кордон і за вчинення цього правопорушення передбачені найбільш суворі стягнення. Оскаржувана постанова не спрямована на попередження подібних правопорушень, а навпаки сприяє їх вчиненню в майбутньому та породжує почуття безвідповідальності за вчинене.

У судове засідання особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності Szpindor Witold (Шпіндор Вітольд) не зявився, повідомлений про час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомив.

У судовому засіданні захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності Szpindor Witold (Шпіндор Вітольд) адвокат ОСОБА_2 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вказував, що постанова суду першої інстанції правильна та законна, просив залишити її без змін.

Представник Львівської митниці ДФС ОСОБА_1 у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, підтвердив викладені у ній доводи, просив її задовольнити.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність винності Szpindor Witold (Шпіндор Вітольд) у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

При цьому, доведеність вини та правильність кваліфікації дій Szpindor Witold (Шпіндор Вітольд) ніким не оспорюється.

Разом з тим, висновок суду про відсутність підстав для застосування Szpindor Witold (Шпіндор Вітольд) додаткового стягнення у виді конфіскації вилученої валюти, не ґрунтується на вимогах чинного законодавства України, а тому є необґрунтованим, незаконним та безпідставним.

Так, діючим законодавством України не передбачено можливості звільнення правопорушника від застосування щодо нього додаткового стягнення, у тому числі й конфіскації предметів порушення митних правил.

Безпідставним є й посилання судді першої інстанції на те, що підставою для незастосування конфіскації вилученої валюти є те, що держава Україна ратифікувала Європейську Конвенцію «Про захист прав і основних свобод людини» та протоколи до неї, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обовязковість рішень Європейського Суду з прав людини як джерела права.

Так, жодним із рішень Європейського Суду з прав людини не встановлено прямої заборони на конфіскацію предметів порушення митних правил.

Навпаки, у п. 33 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ізмайлов проти Росії» зазначено, що загальна вимога щодо декларування товарів, що переміщуються через митний кордон, яка поширюється на кожну особу, котра перетинає державний кордон, запобігає неконтрольованому ввезенню готівки в державу чи її вивезенню з неї, тому конфіскація у випадку недекларування готівки під час проходження митного контролю є частиною регуляторного механізму, який відповідає загальним інтересам суспільства.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях наголошує, що держава при конфіскації майна зобовязана додержуватися, зокрема третього критерію правомірності позбавлення майна (балансу інтересів), визначеного ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 9 червня 2005 року у справі «Бакланов проти Російської Федерації»; від 24 березня 2005 року у справі «Фрізен проти Російської Федерації»; від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України»; від 06 листопада 2008 року у справі «Ізмайлов проти Російської Федерації»; від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції»). Зазначений критерій передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між поставленою метою та засобами, які використовуються для її досягнення. ЄСПЛ вважає, що будь-яке втручання у право власності обовязково повинне відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар». Цей критерій більшою мірою оціночний і стосується обставин кожної конкретної справи, а тому повинен бути встановлений щодо кожного конкретного субєкта у кожній справі на підставі безпосередньо зясованих обставин і фактів.

Однак, висновки першої інстанції про те, що конфіскація вилученої у Szpindor Witold (Шпіндор Вітольд) готівки, покладає на нього індивідуальний надмірний тягар, є надуманими та безпідставними.

Посилання суду на те, що діяння вчинене Szpindor Witold (Шпіндор Вітольд) з необережності, а валюта, яка має законне походження і переміщувалась ним для власних потреб, і що її можна законно переміщувати за умови письмового декларування, а також те, що жодних інших негативних наслідків не настало, державі не завдано майнової шкоди, збитків у вигляді несплати митних платежів, а грошова сума настільки значна, що її конфіскація складає для правопорушника «індивідуальний надмірний тягар», є такими, що суперечить фактичним обставинам справи та не грунтуються на вимогах закону.

Апеляційним судом не встановлено будь-яких даних про те, що конфіскація вилученої у Szpindor Witold (Шпіндор Вітольд) готівки, покладає на нього індивідуальний надмірний тягар та не може бути застосована у даному випадку.

Щодо доводів захисника, викладених у запереченнях на апеляційну скаргу, про те, що грошові кошти не відносяться до заборонених чи обмежених до переміщення через митний кордон України товарів, а тому не можуть бути конфісковані, суд вважає їх також безпідставними.

Так, відповідно до ст. 197 МК України обмеження щодо ввезення на митну територію України та вивезення за межі митної території України валютних цінностей, а також порядок переміщення їх через митний кордон України, у тому числі особливості декларування валютних цінностей (зокрема, визначення граничних сум валютних цінностей, які підлягають письмовому або усному декларуванню), можуть встановлюватися Національним банком України.

Постановою Національного банку України № 148 від 27.05.2008 затверджено Інструкцію про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України.

Відповідно до вказаної Інструкції фізична особа має право ввозити в Україну та вивозити за межі України готівку в сумі, що не перевищує в еквіваленті 10 000 євро, без письмового декларування митному органу.

Фізична особа нерезидент має право ввозити в Україну та вивозити з України готівку в сумі, що перевищує в еквіваленті 10 000 євро, за умови письмового декларування митному органу в повному обсязі.

Загальна вимога про декларування, яка розповсюджується на будь-яку особу, що перетинає кордон держави, попереджує прихований ввіз і вивіз грошових коштів з країни і конфіскаційна міра, яку тягне недекларування грошових коштів митному органу, є частиною загальної регулятивної системи, передбаченої для боротьби з подібними правопорушеннями.

Разом із тим, апеляційний суд відмічає, що Szpindor Witold (Шпіндор Вітольд) не надав суду доказів про те, що вилучені кошти необхідні йому для його утримання, чи утримання його сімї, а навпаки, зі слів його захисника, ці кошти він планував витратити на придбання нерухомості в Україні.

Так, суду не надано доказів про фінансові статки Szpindor Witold (Шпіндор Вітольд).

Апеляційним судом не встановлено будь-яких даних про те, що конфіскація вилученої у Szpindor Witold (Шпіндор Вітольд) готівки, покладає на нього індивідуальний надмірний тягар та не може бути застосована у даному випадку.

Покликання судді про те, що Szpindor Witold (Шпіндор Вітольд) вчинив дане правопорушення з необережності і тому це слід враховувати при накладені стягнення, не грунтується на вимогах закону, оскільки дана обставина не впливає на кваліфікацію та на вид стягнення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що постанова судді Галицького районного суду м. Львова від 23 лютого 2017 року, є незаконною, а тому підлягає скасуванню. При цьому, по справі слід прийняти нову постанову, якою визнати Szpindor Witold (Шпіндор Вітольд) винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 471 МК України та призначити стягнення в межах санкції статті передбаченої за вчинення вказаного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 23 лютого 2017 року щодо Szpindor Witold (Шпіндор Вітольд) скасувати.

Прийняти нову постанову, якою Szpindor Witold (Шпіндор Вітольд) визнати винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 471 МК України та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн. та конфіскації вилучених, згідно протоколу про порушення митних правил № 0269/209171004/17, грошових коштів у сумі 30 000 (тридцять тисяч) євро в дохід держави.

Стягнути із Szpindor Witold (Шпіндор Вітольд) судовий збір у сумі 320 грн. в дохід держави.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Стельмах