Справа № 482/846/17 27.09.2017 27.09.2017 27.09.2017
Номер провадження: 33/784/407/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/784/407/17 Головуючий місцевого суду: Захарченко Д.В.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий апеляційного суду: Гулий В.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Апеляційний суд Миколаївської області в складі:

Головуючого судді Гулого В.П.,

за участю:

секретаря Жовтоногої М.Є.,

особи, притягнутої

до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1,

27 вересня 2017 року, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, на постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 серпня 2017 року, якою:

ОСОБА_1, 1983 року, серпня місяця, 1-го дня народження, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1

- притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік,

в с т а н о в и в:

Постановою судді встановлено, що ОСОБА_1 2 червня 2017 року о 3 годині 40 хвилин, керуючи транспортним засобом Toyota Land Cruiser, номерний знак НОМЕР_1, по пр. Центральному, 90 в м. Миколаєві з ознаками алкогольного спяніння, відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння відповідно до встановленого порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 серпня 2017 року та закрити провадження по справі в звязку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Вважає постанову такою, що не відповідає обставинам справи та порушує норми матеріального та процесуального права.

Посилаючись на ст. 268 КУпАП, вказує, що судом були порушені його права, оскільки не взято до уваги його клопотання щодо відкладення справи та розгляду лише за його участі.

Зазначає, що судом безпідставно застосовано відносно нього ч. 2 ст. 38 КУпАП, оскільки не дотримано процесуальні норми.

Вказує, що не відмовлявся від проходження процедури освідування на предмет вживання алкогольних напоїв, але попросив це зробити після того, як відвезе ліки бабусі, на що йому відмовили. На підтвердження своїх пояснень надав виписку із медичної картки амбулаторного хворого №21878 від 2 червня 2017 року.

Вважає, що протокол та відеозапис не являється доказом його вини, а свідки в судове засідання не викликались.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 240310 від 2 червня 2017 року, який, враховуючи положення ст. 251 КУпАП, є доказом, 2 червня 2017 року о 3 годині 40 хвилин в м. Миколаєві, Центральному р-ні по пр. Центральний 90, водій ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного спяніння (запах з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка що не відповідає обстановці) керував т/з Toyota Land Cruiser номерний знак НОМЕР_1. У встановленому законом порядку у присутності двох свідків, громадянин ОСОБА_1 відмовився від продуття алкотестеру «Драгер» на місці зупинки т/з та від проходження медичного огляду в медичному закладі для встановлення стану алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Тобто, ОСОБА_1 обвинувачується у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Відповідно до положень ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного спяніння проводиться працівником поліції у присутності 2 свідків з використанням спеціальних технічних засобів. В разі незгоди водія на такий порядок, огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Згідно з порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляд на стан спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоровя.

Пунктом 8 зазначеної Постанови передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Дослідивши відеоматеріали з нагрудної камери поліцейського, які знаходяться в матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_1 після зупинки керованого ним автомобіля, відмовився від проходження медичного огляду в установленому законом порядку, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі в присутності двох свідків.

Виходячи з пояснень свідка ОСОБА_2, який до суду не зявився з поважних причин та який підтвердив надані ним раніше пояснення вбачається, що 2 червня 2017 року о 3 годині 40 хвилин в м. Миколаєві по пр. Центральний, 90, був запрошений співробітниками патрульної поліції, в якості свідка того, що в його присутності ОСОБА_1 - водій автомобіля Toyota Land Cruiser, номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка що не відповідає обстановці) відмовився від продуття технічного приладу «Драгер» на місці зупинки для визначення стану алкогольного спяніння, а також від проходження на стан спяніння в медичному закладі.

Факт відмови ОСОБА_1 від продування алкотестеру «Драгер» та проїхати в медичний заклад для його мед огляду на стан спяніння, підтвердив у своїх письмових поясненнях і свідок ОСОБА_3

Вказані докази свідчать, що водій ОСОБА_1 2 червня 2017 року о 3 годині 40 хвилин в м. Миколаєві, по проспекту Центральний керував транспортним засобом Toyota Land Cruiser, номерний знак НОМЕР_1, та, після зупинки працівником поліції та виявлення ознак алкогольного спяніння, в присутності двох свідків відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного спяніння, тобто місцевий суд дійшов до вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП., а тому твердження апелянта щодо недоведеності його вини, є необґрунтованими.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 визначенні його виду та розміру, місцевим судом дотримані загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, визначені ст. 33 КУпАП.

Твердження апелянта щодо посилання суду на ч. 2 ст. 38 КУпАП відносно прийняття рішення по справі протягом трьох місяців, є голослівними, оскільки, як слідує із змісту постанови судді місцевого суду, суддею зроблено посилання на вказану норму, не щодо строку розгляду справи, а відносно строку накладення стягнення.

Також, є такими що не заслуговують на увагу і посилання апелянта на його відмову від проходження медичного огляду з метою доставки ліків, так як дані відеозапису з нагрудної камери поліцейського свідчать, що таких мотивів ОСОБА_1 не заявлялось.

Твердження апелянта стосовно того, що протокол та відеозапис не являється доказом вини є безпідставними, оскільки ст. 251 КУпАП встанолвено, що і протокол, і відеозапис являються доказами в справі про адміністративне правопорушення.

Істотних порушень місцевим судом норм матеріального права або порушень норм процесуального права під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, у тому числі, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, та які б могли вплинути на правильність прийнятого ним рішення, при апеляційному перегляді не встановлено, судове рішення є законним та обґрунтованим, належним чином умотивованим.

Місцевий суд в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, зясував обставини, що підлягали зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зважаючи на викладене, а також на відповідність судового розгляду та постанови місцевого суду вимогам КУпАП, ОСОБА_1 обґрунтовано притягнуто до відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 ( десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Керуючись п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 серпня 2017 року про притягнення ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя