Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2017 року м. Рівне

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області Сачук В.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, не працюючого, на постанову судді Рівненського міського суду Рівненської області від 21 листопада 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 275 гривень 60 копійок.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 03 вересня 2016 року о 19 год 50 хв по вул. Орлова в м. Рівне, керував транспортним засобом марки «CADILLAC SEVILLE», державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного сп'яніння, (звужені зіниці ока, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість обличчя), від проходження медичного огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Рівненського міського суду від 21 листопада 2016 року, оскільки постанову суду отримав лише 30 листопада 2016 року. В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що суд першої інстанції неповно з'ясував всі обставини справи. Крім того, судом порушено його право на захист. Просить постанову Рівненського міського суду від 21 листопада 2016 року скасувати, а провадження по справі закрити.

Перевіривши доводи апеляційної скарги за матеріалами справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова винесена 21 листопада 2016 року, а апеляційна скарга надійшла до суду 13 грудня 2016 року, тобто після закінчення строків на апеляційне оскарження.

Враховуючи, що ОСОБА_2 копію постанови отримав 30 листопада 2016 року, тому строк на апеляційне оскарження пропущений ним з поважних причин і його слід поновити.

Викладені у постанові висновки судді про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст.130 КУпАП підтверджуються зібраними у справі та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Аналіз матеріалів справи свідчить про безпідставність доводів ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про відсутність його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Так, вина ОСОБА_2 стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №001606, який був складений 03 вересня 2016 року (а.с.2); письмовими поясненням свідка ОСОБА_3 про те, що водій ОСОБА_2 відмовився здати аналіз сечі на виявлення вмісту наркотичних речовин (а.с.4).

На підставі зібраних у справі доказів суддя дійшов правильного та обґрунтованого висновку про необхідність притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП.

Відмовляючись від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

При винесенні вказаної постанови суддею відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП всебічно і повно з'ясовано всі обставини справи, дано належну оцінку наявним в справі доказам та поясненням, та прийнято законне і обґрунтоване рішення, з яким погоджується і суд апеляційної інстанції.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційні скарзі на порушення судом першої інстанції його права на захист, спростовується матеріалами справи, оскільки під час розгляду вказаної справи в суді ОСОБА_2 будь-яких клопотань не заявляв.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що судом розглянуто справу без з'ясування усіх обставин справи є необґрунтованим та не підтверджується жодними наявними в матеріалах справи доказами.

При призначенні стягнення ОСОБА_2 суддею дотримані вимоги ст.23, 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, та накладено на нього стягнення в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП. Підстав вважати накладене стягнення надто суворим немає.

З урахуванням наведеного та доводів апеляційної скарги підстав для скасування постанови суду не вбачаю.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Рівненського міського суду Рівненської області від 21 листопада 2016 року.

Постанову судді Рівненського міського суду Рівненської області від 21 листопада 2016 року щодо ОСОБА_2 залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Рівненської області В.І. Сачук