Справа №263/636/17
Провадження №3/263/291/2017
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2017 року м.Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли з Центрального ВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, не працюючого, який мешкає за адресою: м. Маріуполь Донецької області, ОСОБА_3 ХмельницькогоАДРЕСА_1, за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі - КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

13.01.2017 року близько 23:00 год. ОСОБА_2, знаходячись за місцем мешкання за адресою: м. Маріуполь, ОСОБА_3 ХмельницькогоАДРЕСА_1, висловлювався грубою нецензурною лайкою на адресу своєї невістки ОСОБА_4, чим вчинив насильство в сімї психологічного характеру та скоїв правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду адміністративної справи був повідомлений належним чином. Згідно з ст.268 КУпАП, суд вважає можливим розглянути справу про притягнення до адміністративної відповідальності за відсутності правопорушника.

Потерпіла невістка ОСОБА_4 надала суду заяву, в якій зазначила, що на теперішній час вони зі свекром примирилися, вона його пробачила, просила суворо не карати, зробити йому усне зауваження.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що провина ОСОБА_2 доказана в повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані за частиною 1 статті 173-2 КУпАП з наступних підстав.

Згідно частини 1 статті 173-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі вчинення на сильства в сім'ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї.

Відповідно статті 1 Закону України «Про попередження насильства в сімї» насильство в сім'ї - будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім'ї по відношенню до іншого члена сім'ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім'ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров'ю.

Факт скоєння адміністративного правопорушення підтверджений протоколом про адміністративне правопорушення серії АА№535778 від 14.01.2017 року (а. с. 2), рапортом (а. с. 3), заявою та поясненнями потерпілої ОСОБА_4 (а. с. 4, 6), поясненнями правопорушника ОСОБА_2 (а. с. 7).

За встановлених фактичних обставин справи, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_2 вчинив психологічне насильство в сімї та скоїв правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП, оскільки вказані вище факти його вини є переконливими, достатніми, відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно досліджені в ході судового засідання.

У відповідності до статті 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкція ст. 173-2 ч. 1 КупАП передбачає покарання у вигляді громадських робіт на строк від тридцяти до сорока годин, які згідно ст. 30-1 КупАП, не призначаються особам, визнаним інвалідами першої або другої групи, вагітним жінкам, жінкам, старше 55 років та чоловікам, старше 60 років, або адміністративний арешт строк до семи діб, який згідно ст.32 КупАП не може застосовуватися до вагітних жінок, жінок, що мають дітей віком до дванадцяти років, до осіб, які не досягли вісімнадцяти років, до інвалідів першої і другої груп.

Крім того, згідно ст. 32 КУпАП стягнення у виді адміністративного арешту може застосовуватись лише у виняткових випадках.

Разом з тим, відповідно до статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (уповноважена особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Беручи до уваги вищенаведене, що формально в діях ОСОБА_2 є склад правопорушення, передбачений ст. 173-2 ч. 1 КпАП України, враховуючи малозначність правопорушення відповідно до встановлених судом обставин, також враховуючи те, що потерпіла пробачила порушника та просила суворо не карати, суд вважає за можливе звільнити його від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Керуючись статтями 22, 23,33,221, 280-284 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

Провадження по справі - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м.Маріуполя протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: І.О. Мельник