АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/895/17 Головуючий у І-й інстанції - Гончаренко В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2017 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 14 серпня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою, ОСОБА_3, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_3 24 червня 2017 року об 11 годині 40 хвилин, керуючи транспортним засобом «Джилі», д/н НОМЕР_1, рухався в районі електроопори № 374 по вул. Набережній Заводській в м. Дніпрі, де, відволікшись від керування транспортним засобом, допустив наїзд на автомобіль «ЗІЛ», д/н НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, металеве огородження та пішохода ОСОБА_5 Своїми діями ОСОБА_3 порушив п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам, крім того тілесних ушкоджень зазнав пішохід ОСОБА_5

Не погоджуючись з вищевказаною постановою захисник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати та закрити провадження у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що дана постанова судді першої інстанції є помилковою, прийнятою поспішно і такою, що не відповідає обставинам справи, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що в порушення ч. 2 ст. 276 КУпАП, була порушена територіальна підсудність розгляду справи, оскільки справа розглядалась ні за місцем скоєння - в Новокодацькому районі м. Дніпро, тобто Ленінським районним судом м. Дніпропетровська, та ні за місцем мешкання ОСОБА_3 - АДРЕСА_1. Крім того, зазначає, що в постанові судді першої інстанції, вбачається порушення п 2.3. «б» ПДР України, який носить загальний характер не передбачає конкретних вимог водія. Також вказує, що ні з наявних матеріалах справи ні в постанові суду першої інстанції немає документально підтверджених відомостей про пошкодження і вартості пошкодження автомобілів та іншого майна а також не має відомостей про їх власників.

Вислухавши ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_6, які підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами об'єктивність яких у апеляційного суду сумнівів не викликає.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з посиланням на його доводи які викладені в принесеній апеляції, є необґрунтованими і такими, що не підтверджуються матеріалами справи.

Висновок суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення БР № 067671 від 04.07.2017 року; протоколом огляду дорожньо- транспортної пригоди; схемою місця ДТП, підписаною уповноваженою особою та учасниками ДТП без будь-яких зауважень, в якій зафіксовано місце зіткнення, положення транспортних засобів після їх зіткнення, а також пошкодження, які отримали автомобілі в результаті ДТП; фототаблицею до схеми місця ДТП; поясненнями ОСОБА_3, згідно яких, останній керуючи автомобілем «Джилі», відволікся від керування автомобілем, в результаті чого здійснив зіткнення з металевим парканом, автомобілем «ЗІЛ» та пішоходом, який стояв біля автомобіля «ЗІЛ»; поясненнями пішохода ОСОБА_5, який перебував на проїжджій частині біля автомобіля «ЗІЛ» виконуючи ремонтні роботи, і несподівано відчув удар, після чого нічого не пам'ятає.

Так, за положеннями пункту 2.3 «б» ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

Порушення зазначеної норми Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_3 підтверджується, зокрема і схемою місця ДТП, та фототаблицею до схеми місця ДТП де відображено перелік видимих пошкоджень автомобіля, локалізація яких свідчить про наявність причинного зв'язку з наслідками, за що останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги захисника, стосовно того, що п. 2.3 «б» ПДР України носить загальний характері не передбачає конкретних вимог водія, є необґрунтованими та такими, що зводяться до невірного тлумачення норм чинного законодавства.

Відповідно до п. 1.1 ПДР України, ці правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні грунтуватися на вимогах цих Правил.

Крім того, власними поясненнями наданими під час складання протоколу, ОСОБА_3, зазначив, що він керуючи автомобілем «Джилі», відволікся від керування автомобілем.

З наведеного вбачається, що кожен водій повинен неухильно дотримуватися цих Правил дорожнього руху.

Підсумовуючи викладене, приходжу до висновку про те, що порушення водієм ОСОБА_3 Правил дорожнього руху України, а саме вищевказаного пункту п. 2.3 б знаходиться в причинно-наслідковому зв'язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що судом першої інстанції було порушено територіальну підсудність розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення, не заслуговують на увагу.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, та пояснень наданих ним під час його складання, ОСОБА_3 вказав адресу місця проживання АДРЕСА_3 що відноситься до юрисдикції Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська.

Відповідно до частини 2 статті 276 КУпАП , справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 80, 81, 121-126, 127-129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і ст.139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушника.

Надана ОСОБА_3 інформація щодо його анкетних даних та місця проживання, відповідає дійсності, що і було підтверджено в судовому засіданні апеляційного суду. Крім того, під час складання протоколу та надання пояснень, міститься його підпис,що підтверджує їх достовірність.

Посилання в апеляційній скарзі захисника, на те, що ні з наявних матеріалах справи ні в постанові суду першої інстанції немає документально підтверджених відомостей про пошкодження і вартості пошкодження автомобілів та іншого майна а також не має відомостей про їх власників, що є підставою для скасування постанови судді першої інстанції у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими.

Так відповідно до ст.. 124 КУпАП Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Як вбачається з матеріалів справи, автомобіль , яким керував ОСОБА_3 зазнав механічних пошкоджень, що підтверджено протоколом огляду місця події і не заперечується останнім, і що в свою чергу є підтвердженням наявності об'єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Окрім того, з наявних в матеріалах справи фототаблицею до місяця ДТП, вбачається що автомобіль «Джелі» здійснив зіткнення з металевим парканом, на якому вбачаються пошкодження, що і не заперечував ОСОБА_3, що є належним та допустимим доказом підтвердження факту зіткнення з металевим парканом, що є об'єктивною стороною правопорушення, а усі інші доводи з цього приводу фактично зводяться до переоцінки доказів.

Таким чином, з огляду на викладене, приходжу до висновку про те, що порушення водієм ОСОБА_7 зазначених вище Правил дорожнього руху України, знаходиться в причинно-наслідковому зв'язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, а тому його дії правильно кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.

Порушень вимог закону допущених судом першої інстанції, які б були підставою для скасування рішення суду, не вбачається, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення, а відтак приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду, без змін.

На підставі викладеного та керуючись, ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 14 серпня 2017 року щодо ОСОБА_3, за ст. 124 КупАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.М. Кононенко