АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого2017 року суддя Апеляційного суду м. Києва Худик М.П., за участю:

осіб, які притягуються до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

захисника - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду м. Києва:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 12.01.2017 року щодо:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

та апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 12.01.2017 року щодо:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає за адресою: АДРЕСА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 12.01.2017 року закрито провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 12.01.2017 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді 340 (триста сорока) грн. штрафу.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_2 26.10.2017 року о 18 год. 20 хв. керуючи транспортним засобом «Audi 80», д.н. НОМЕР_1 по Площі Дарницька в м. Києві, не врахувала дорожньої обстановки, не впевнилася в безпечності на регульованому перехресті, внаслідок чого здійснила зіткнення з транспортним засобом «Mersedes-Benz» д.н. НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушила п.п. 2.3 «б», 8.7 Правил дорожнього руху.

В апеляційних скаргах захисник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, вважаючи висновки оскаржуваних рішень такими, що не відповідають дослідженим в суді доказам, а обставини, які суд вважає встановленими такими, що не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, просить постанови щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 скасувати, постановити нові, ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а щодо ОСОБА_2 провадження по справі закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування апеляційних скарг, вказує, що ДТП сталась з вини водія автомобіля «Mersedes-Benz» ОСОБА_1, який перетинав перехрестя на забороняючий сигнал світлофора, що підтверджується доказами наявними в матеріалах справи, зокрема показаннями допитаного свідка ОСОБА_5, схемою ДТП, схемами організації дорожнього руху та пофазного роз'їзду світлофорного об'єкту, а також часовою діаграмою, яким суддя не надав належної оцінки. Вказані докази об'єктивно підтверджують, що ОСОБА_2 перетинала перехрестя на зелений сигнал світлофора.

Крім цього, зазначає, що в оскаржуваних рішеннях не в повній мірі відображені показання свідка ОСОБА_5, які надані останнім, в том числі, під час судового розгляду, в яких він стверджував, що розпочав рух на зелений сигнал світлофора для нього, як пішохода. При цьому, коли загорівся червоний сигнал світлофора свідок помітив не в момент ДТП, а після завершення пішохідного переходу, оскільки зупинився та розглядав дану подію.

Водночас, вважає, що показання свідка ОСОБА_6, який не був очевидцем ДТП, не мають значення для справи, в зв'язку з чим ґрунтуються на припущеннях та побудовані на поясненнях самого ОСОБА_1, які слід розцінювати, які такі, що надані останнім з метою уникнення відповідальності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційних скаргах, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та її захисника, які просили задовольнити апеляційні скарги, ОСОБА_1, який заперечував проти їх задоволення, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 245, 278, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. На підставі цих вимог закону, а також ст.ст. 251, 252 КУпАП суддя в постанові повинен навести докази вини особи, притягнутої до адміністративної відповідальності та дати їм належну оцінку в їх сукупності.

Разом з тим, орган, який складав протоколи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення цих вимог закону не виконали.

Як убачається з матеріалів справи, 26.10.2017 року о 18 год. 20 хв. на регульованому перехресті Площа Дарницька в м. Києві сталося зіткнення автомобіля «Audi 80», д.н. НОМЕР_1 з автомобілем «Mersedes-Benz» д.н. НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

В зв'язку з чим в цей же день о 20 год. 00 хв. було складено на водіїв автомобілів «Audi 80» (ОСОБА_2.) та «Mersedes-Benz» (ОСОБА_1.) протоколи про адміністративні правопорушення за які передбачена відповідальність, ст. 124 КУпАП, оскільки кожним з водіїв були порушені

п.п. 2.3 «б», 8.7 Правил дорожнього руху.

За результатами розгляду протоколів одного з водіїв (ОСОБА_2.) було визнано винною, а щодо ОСОБА_1 проводження по справі закрито, в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування прийнятих рішень суддя, крім іншого, вказала, що

ОСОБА_1 рухався на зелений сигнал світлофора, та для нього жодних дорожніх знаків, які б зобов'язували його надавати іншим учасникам дорожнього руху перевагу в русі не було, що свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення. В той час, як ОСОБА_2 на виконання вимог п. 8.7 Правил дорожнього руху повинна була зупинитись на червоний сигнал світлофору.

Однак, вказаний пункт Правил дорожнього руху відносяться до загальних положень цих Правил, та не встановлює правил поведінки за порушення яких настає відповідальність, як і інший (2.3 «б») зазначений в протоколах. При цьому, під час розгляду даної справи суддя фактично вийшла за межі складених протоколів, оскільки протоколи, які надійшли на розгляд не містять пунктів Правил дорожнього руху, які б вказували на порушення учасниками даної дорожньо-транспортної події пунктів ПДР порушення яких призвело до зіткнення транспортних засобів.

На ці обставини суддя районного суду уваги не звернув, а відтак прийняв передчасне та необґрунтоване рішення, а тому постанови не можна визнати законними, у зв'язку із чим вони підлягають скасуванню.

Проводячи новий розгляд справи, суд апеляційної інстанції відповідно до наведених раніше причин також позбавлений можливості повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати обставини, за яких відбулася дорожньо-транспортна пригода та встановити особу, яка є винуватою у даному ДТП, а тому приходить до висновку, що справу необхідно повернути до УПП м.Києва для доопрацювання, оскільки за змістом ст. ст. 254, 256 КУпАП вище зазначене віднесено до повноважень особи уповноваженої на складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 12.01.2017 року щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - скасувати, матеріали справи за протоколами щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про адміністративне правопорушення повернути до УПП м.Києва для доопрацювання.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва М.П.Худик

Справа № 33/796/539/2017 Категорія: ст. 124 КУпАП

Головуючий у першій інстанції Старовойтова С.М.

Доповідач Худик М.П.