Дата документу Справа № 333/2403/16-п
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 33/778/243/17 Головуючий в 1-й інстанції: Тучков С.С.
Єдиний унікальний № 333/2403/16-п
Категорія: ст.41 ч.3 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Шаповал О.С., розглянувши 07.04.2017 року у м. Запоріжжі у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду у присутності ОСОБА_2 та її захисника адвоката ОСОБА_3 апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 на постанову судді Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 14 червня 2016 року,

встановила:

Постановою судді Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 14 червня 2016 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.41 ч.3 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 гривень. Стягнуто судовий збір в сумі 275 грн. 60 коп.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_2, будучи фізичною особою-підприємцем, 22.04.2016 року під час виконання посадових обовязків, маючи організаційно-розпорядчі функції, допустила порушення законодавства про працю, а саме: 25.03.2016 року допустила до роботи ОСОБА_4, яка виконувала роботи у вино-горілчаному відділі магазину «Хуторок», за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Рязанська 11, без укладення трудового договору та без повідомлення ОДПІ ГУ ДФС України про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, скасувати постанову судді від 14.06.2016 року, як незаконну, провадження по справі закрити на підставі ст.247 КУпАП.

Зазначає, що на час проведення перевірки у ФОП ОСОБА_2 не було порушень трудового законодавства, у тому числі і вимог ст. 24 КЗпП України. ОСОБА_4 не працювала у ФОП ОСОБА_2, ні на час проведення перевірки, ні раніше. Актом № 08-03-00510245 від 22.04.2016 року, протоколом № 08-03-005/0100 від 22.04.2016 року та приписом № 08-03-005/0245-0154 від 22.04.2016 року ФОП ОСОБА_2 зобов'язано усунути порушення вимог ч. 3. ст. 24 КЗпП України, а саме: « у подальшому при допуску працівників до роботи -укладати трудові договори з найманими працівниками ...».

Тобто під час проведення перевірки суб'єкта господарювання ФОП ОСОБА_2 не було виявлено ознаки порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, а отже підстав для зазначення в акті перевірки та приписі порушення ФОП ОСОБА_2, яке потім стало підставою для визнання її винною у скоєнні адміністративного правопорушення та прийняття постанови, що оскаржується, не було.

Викладені факти беззаперечно свідчать про те, що ФОП ОСОБА_2 не вчиняла зазначеного порушення. Вона не допускала до роботи без оформлення договору будь-кого, у тому числі і ОСОБА_4 Така особа у неї не працювала. Про відсутність у діях ФОП ОСОБА_2 складу даного виду адміністративного правопорушення свідчать також і суперечливі факти, зазначені, як в акті перевірки так і у постанові. В акту перевірки та у постанові зазначено, що перевірка проводиться у період з 19.04.2016 року по 22.04.2016 року. Будь яких даних, на підтвердження обставин нібито вчиненого ФОП ОСОБА_2 порушення, під час цієї перевірки виявлено та встановлено не було. Отже, в діях ФОП ОСОБА_2 відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП. Крім цього, станом на час проведення перевірки ФОП ОСОБА_2 була відсутня подія вчинення адміністративного правопорушення.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт обґрунтувала тим, що ОСОБА_2 судом не повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи, апеляційну скаргу подала після отримання в суді постанови судді, що вважає поважними причинами.

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно з даними, які містяться в матеріалах справи, ОСОБА_2 було відомо про складання стосовно неї протоколу про адміністративне правопорушення, їй були роз'ясненні права, передбачені ст.268 КУпАП, у тому числі право користуватись правовою допомогою з часу складання протоколу.

Зазначена категорії справи підлягала розгляду в суді за місцем проживання ОСОБА_2, і їй нічого не заважало тримати це питання на контролі.

По цій справі тричі призначався судовий розгляд: на 25.05., 06.06 та 14.06.2016 року, про що, за адресою проживання рекомендованою поштою, повідомлялась ОСОБА_2, але на пошту ні одного разу за повідомленням останньої не з'явилась, що підтверджується відмітками, завіреними поштою (а.с.10-15). Ці обставини апелянтом не спростовані і докази недостовірності даних пошти не надані, не додані до апеляційної скарги і дані про неможливість явки ОСОБА_2 за кореспонденцією. Отже, доходжу висновку, що ОСОБА_2 не виявила бажання приймати участі у судовому засіданні по справі та доводити свою невинуватість, про що порушено питання в апеляційній скарзі.

Постанова Комунарського районного суду міста Запоріжжя була винесена 14.06.2016 року, цього ж дня ОСОБА_2 була направлена копія постанови /а.с.17/, апеляційна скарга була подана 08.03.2017 року, про що свідчить штамп на поштовому конверті /а.с.30/, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Однак, виходячи з того, що в матеріалах справи відсутнє поштове повідомлення про отримання ОСОБА_2 копії постанови суду, натомість є заява ОСОБА_2 про видачу копії постанови з її розпискою про отримання цієї копії 27.02.2017 року /а.с.20/, вважаю за необхідне, з метою забезпечення права на захист, поновити строк на апеляційне оскарження рішення судді по справі.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її захисник підтримали апеляційну скаргу і при цьому ОСОБА_2 подала клопотання, яке підтримала і її захисник, про звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за ч.3 ст.41 КУпАП, за малозначністю діяння, обмежившись усним зауваженням. Клопотання ОСОБА_2 обґрунтувала складним її матеріальним станом, на підтвердження чого надала відповідні докази.

Заслухавши ОСОБА_2 та апелянта - захисника ОСОБА_3, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та докази на підтвердження матеріального стану ОСОБА_2 відповідно до клопотання про звільнення від адміністративної відповідальності, доходжу висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних обставин.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення був складений за наслідками ОСОБА_5 перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування за № 08-03-005/0245 від 19.04.2016 року, здійснений державним інспектором Головного управління Держпраці у Запорізькій області (а.с.2-3), згідно якому було встановлено і підтверджено ОСОБА_2 (а.с.5), що остання за місцем здійснення підприємницької діяльності, допустила з 21.03.2016 року по 25.03.2016 року до роботи ОСОБА_4 у вино-горілчаному відділі магазину «Хуторок» за адресою: м.Запоріжжя, вул. Рязанська, 11 без дотримання вимог ч.3 ст.24 КЗпП України.

Проведенню зазначеної позапланової перевірки передувала проведена фактична перевірка ФОП ОСОБА_6 ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя, під час якої було встановлено і у подальшому доведено до Головного управління Держпраці у Запорізькій області, що у ФОП ОСОБА_6 в якості найманих працівників виявлено три продавця, у тому числі ОСОБА_5, яка була допущена до роботи з 21.03.2016 року.

Суддя свої висновки про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), обґрунтував дослідженими в судовому засіданні доказами, на які послався в постанові і які апелянтом, у спосіб, передбачений нормами КУпАП, не спростовано.

Виходячи з наведеного, погоджуюсь з висновками судді про те, що в діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3ст.41 КУпАП.

При цьому, дослідивши додаткові докази на обґрунтування клопотання про звільнення ОСОБА_6 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, поданого останньою під час апеляційного розгляду, вважаю його слушним.

Згідно ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Усне зауваження може бути зроблено лише за малозначне правопорушення, це таке адміністративне правопорушення, яке не становить великої суспільної шкідливості й не завдає значних збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам.

Так, відповідно до даних, які містяться в матеріалах справи і знайшло підтвердження при апеляційному розгляді, під час проведення перевірки ревізором Головного управління Держпраці у Запорізькій області у період з 19.04.2016 року по 22.04.2016 року будь яких порушень в діях ОСОБА_2 продовженими, встановлено не було. Допуск до роботи ОСОБА_4 мав місце лише в період з 21.03.2016 року по 25.03.2016 року і після встановлення цих обставин був припинений.

Матеріали проведених перевірок не містять даних про те, що за цей час ОСОБА_2 виплатила ОСОБА_4 заробітну плату з якої не здійснила відповідні утримання, або спричинила якісь інші збитки своїми діями державним або суспільним інтересам або безпосередньо ОСОБА_4, що вказує на малозначність вчиненого нею адміністративного правопорушення.

Аналіз та правова оцінка зазначених даних дозволяють вирішити питання про можливість застосування до ОСОБА_2 положень ст.22 КУпАП, тобто про її звільнення від адміністративної відповідальності, і обмежитись усним зауваженням.

Керуючись ст. 22, 294 КУпАП,

постановила:

Поновити захиснику ОСОБА_2 адвокату ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови судді Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 14 червня 2016.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову судді Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 14 червня 2016 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.41 ч.3 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 гривень, змінити.

У звязку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1