3/758/4281/17 Категорія 9
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2017 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Бородій В. М., розглянувши матеріали, які надійшли з Подільського УП ГУНП України в місті Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, студентки, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 44 КпАП України, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 13 квітня 2017 року, о 18 годині 30 хвилин, за адресою: місто Київ, вулиця Фролівська, 9, ОСОБА_1 незаконно зберігала наркотичний засіб, а саме - канабіс, без мети збуту, в невеликих розмірах.

ОСОБА_1 в судове засідання з'явилася, свою вину у вчинені правопорушення передбаченого ст.44 КУпАП категорично заперечувала та повідомила, що наркотики підкинули, що вона навчається та наркотики не вживає та ніколи не вживала.

Свідок ОСОБА_2 заперечував факт зберігання наркотичних засобів ОСОБА_1 та посилається на тиск з боку представників поліції.

Мати ОСОБА_1 - ОСОБА_3 пояснила, що її дочка наркотики не вживає та що на її дочку чинили тиск працівники поліції.

Відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об'єктивного дослідження доказів у справі та з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, як зазначено в частині 2 статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, тобто, інспектора, який в даному випадку провів перевірку та склав Протокол.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 785790, постанову про закриття кримінального провадження, витяг з кримінального провадження, рапорт, протокол ОМП, пояснення ОСОБА_3, висновок експерта, пояснення ОСОБА_1 беручи до уваги ч.2 ст. 251 КУпАП, суд приходить до висновку, що орган Подільського УП ГУНП України в місті Києві не надав доказів, які спростовують твердження ОСОБА_1, а, отже, в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44 КУпАП не вбачається.

Суд також бере до уваги, що згідно вимог ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п. 2 ст. 6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» (Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI), представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже ст. 6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу. Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно добутих доказів.

Враховуючи викладене, вважаю, що в справі про адміністративне правопорушення підлягає застосуванню положення ст. 62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. А, отже, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Беручи до уваги, відсутність достатніх доказів щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44 КУпАП, суд прийшов до висновку, що адміністративна справа відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, у зв'язку з невстановленням у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, п. 1 ч. 1 ст. 247, 287, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1, закрити за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 44 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена у випадках передбачених ст.287 КУпАП, а саме особою, щодо якої її винесено, потерпілим, а також прокурором у випадках передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, а саме у випадку нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Скарга подається до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва.

Суддя Бородій В.М.