Справа № 127/1813/17
Провадження № 33/772/288/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції Волошин С. В.
Доповідач: Федчук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2017 р. м. Вінниця

Суддя апеляційного суду Вінницької області Федчук В.В. за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_4, розглянувши матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_2 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на постанову Вінницького міського суду від 03.03.2017 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Вінницького міського суду від 03.03.2017 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні правопорушення,передбаченого ч.7 ст. 212 -3 КУпАП. Провадження у справі про адміністративне правопорушення,передбачене ч.7 ст. 212-3 КУпАП відносно ОСОБА_2 закрити у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Як встановлено судом, від представника Уповноваженого Верховної ради України з прав людини до суду 27.01.2017 року до суду надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.7 ст. 212 - 3 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, від 17.01.2017 року, 21.06.2016 року до Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини надійшло звернення ОСОБА_4 стосовно порушення посадовими особами Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації його права на звернення та у зв'язку з цим, з вимогою про складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно винних осіб Департаменту. За цим зверненням відкрито провадження і встановлено наступне.

ОСОБА_4 направлено на ім'я директора Департаменту ОСОБА_5 скаргу від 12.05.2016 року щодо правомірності відмови в наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям із зазначенням вимоги про розгляд скарги за його присутності.

За результатами розгляду скарги від 12.05.2016 року ОСОБА_4 була надана відповідь листом Департаменту від 10.06.2016 року за підписом заступника Директора Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації - начальника управління соціальної підтримки та державних гарантій ОСОБА_2, скарга була розглянута без присутності ОСОБА_4, чим було порушено вимоги ст. ст. 18, 19 Закону України «Про звернення громадян».

Бездіяльність посадової особи - заступника директора Департаменту - начальника управління соціальної підтримки та державних гарантій ОСОБА_2, яка полягає у незапрошенні потерпілого на розгляд його скарги від 12.05.2016 року встановлена постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 14.09.2016 року, яка набула законної сили згідно ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16.11.2016 року.

У зв'язку з цим, у діях ОСОБА_2 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 212-3 КУпАП.

В апеляційній скарзі представник правопорушника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 ставить питання про скасування постанови судді Вінницького міського суду Вінницької області від 03.03.2017 року щодо ОСОБА_2, а провадження у справі закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 212-3 КУпАП.

Свої вимоги мотивував тим, що суд першої інстанції не врахував те, що ОСОБА_2 не доручалось здійснення розгляду звернення ОСОБА_4 від 12.05.2016 року, безпосередній розгляд цього звернення вона також не проводила, а лише підписала відповідь на нього, підготовлену ОСОБА_6

Крім того представник зазначає у апеляційній скарзі, що судом першої інстанції невірно зроблено висновок проте, що ОСОБА_6 є підпорядкованим ОСОБА_2 працівником, оскільки відповідно до посадової інструкції, затвердженої Директором Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації від 29.01.2016 року, ОСОБА_2 є заступником директора вказаного Департаменту - начальником управління соціальної підтримки та державних гарантій. У той же час ОСОБА_7 та ОСОБА_6 обіймали відповідні посади в іншому структурному підрозділі Департаманту - управління фінансів, бухгалтерського обліку та допомоги, а тому у безпосередньому підпорядкуванні у ОСОБА_2 не перебували.

Також представник ОСОБА_3 в апеляційній скарзі стверджує, що головним спеціалістом відділу з питань соціального захисту Управління Секретаріату УВРУПЛ ОСОБА_8 не були дотримані вимоги чинного законодавства під час складання 17.01.2017 року протоколу відносно заступника Департаменту - начальника управління соціальної підтримки та державних гарантій ОСОБА_2, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 не роз'яснено, її права,передбачені ст. 268 КУпАП,ст. 63 Конституції України, копію протоколу не вручено, а направлено поштою. В день складання протоколу пояснення не відбирались.

Вислухавши доводи представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , який підтримав свою апеляційну скаргу просив її задовольнити, ОСОБА_2, яка підтримала апеляційну скаргу ОСОБА_3 та просила її задовольнити, потерпілого ОСОБА_4, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, оскільки вважає, що ОСОБА_2 винна у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого, передбаченого ч.7 ст. 212-3 КУпАП та вважає постанову суду першої інстанції законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги , вважаю, що апеляційна скарга представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Як вбачається з оскаржуваної постанови суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, також суд судом першої інстанції досліджувались і встановлювались обставини вчинення ОСОБА_2 інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Так, в ході апеляційного розгляду встановлено, що 21.06.2016 року до Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини надійшло звернення ОСОБА_4 стосовно порушення посадовими особами Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації його права на звернення та у зв'язку з цим, з вимогою про складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно винних осіб Департаменту. За цим зверненням відкрито провадження і встановлено наступне.

ОСОБА_4 направлено на ім'я директора Департаменту ОСОБА_5 скаргу від 12.05.2016 року щодо правомірності відмови в наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям із зазначенням вимоги про розгляд скарги за його присутності.

За результатами розгляду скарги від 12.05.2016 року ОСОБА_4 була надана відповідь листом Департаменту від 10.06.2016 року за підписом заступника Директора Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації - начальника управління соціальної підтримки та державних гарантій ОСОБА_2, скарга була розглянута без присутності ОСОБА_4, чим було порушено вимоги ст. ст. 18, 19 Закону України «Про звернення громадян».

Бездіяльність посадової особи - заступника директора Департаменту - начальника управління соціальної підтримки та державних гарантій ОСОБА_2, яка полягає у незапрошенні потерпілого на розгляд його скарги від 12.05.2016 року встановлена постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 14.09.2016 року, яка набула законної сили згідно ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16.11.2016 року.

З матеріалів справи вбачається, що 12.05.2016 року ОСОБА_4 звернувся до директора Департаменту соціальної та молодіжної політики обласної державної адміністрації ОСОБА_5 із скаргою щодо неправомірності відмови Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької міської ради у призначенні соціальної допомоги як малозабезпеченому, одинокому громадянину та просив запросити його для участі на перевірку та розгляд скарги. (а.с. 6 зворот)

За результатами розгляду скарги ОСОБА_4 від 12.05.2016 року йому була надана відповідь листом Департаменту від 10.06.2016 року за підписом заступника директора Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації - начальника управління соціальної підтримки та державних гарантій ОСОБА_2, в якій зазначено про відсутність законних підстав для призначення ОСОБА_4 соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям у зв'язку із невизнанням у встановленому порядку його безробітним. Скарга була розглянута без його присутності (а.с. 7).

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 14.09.2016 року, зокрема, визнано протиправною бездіяльність посадової особи, заступника директора Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької області державної адміністрації - начальника управління соціальної підтримки та державних гарантій ОСОБА_2, яка полягає у не запрошенні ОСОБА_4 на розгляд його скарги від 12.05.2016 року, яка залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16.11.2016 року. (а.с. 13 - 19).

Безпідставними в апеляційній скарзі є посилання на те, що ОСОБА_2 не доручалось здійснення розгляду звернення ОСОБА_4 та безпосередній розгляд його звернення вона також не проводила, а лише підписала відповідь на нього, підготовлену ОСОБА_6, оскільки ОСОБА_6, згідно своєї посадової інструкції, лише розглядає в установлені терміни звернення громадян із питань, що належать до компетенції відділу, вживає заходів щодо усунення причин виникнення скарг, але не має повноважень підписання відповіді на звернення (скаргу), вона тільки готує їх проекти. Остаточне рішення про задоволення або про відмову в задоволенні відповідного звернення, скарги, тощо приймає особа, яка уповноважена на підписання відповіді громадянину, який вніс на розгляд те чи інше питання. (а.с. 61 - 64).

Скарга вважається остаточно розглянутою з моменту підписання на неї відповіді уповноваженою на те посадовою особою (за даних обставин ОСОБА_2), яка може не погодитись з тим проектом відповіді, яку підготували підпорядковані їй працівники. Саме проставлення підпису на відповіді, яка підготовлена за результатами розгляду звернення (скарги) надає такій відповіді офіційного характеру і може бути оскаржена суб'єктом звернення в установленому законом порядку.

Крім того, у суді першої інстанції ОСОБА_6 пояснювала, що розгляд звернення було доручено їй її безпосереднім керівником-начальником відділу. Особисто вона не має повноважень підписувати відповіді на скарги, а тільки готувала її (відповіді) проект. Особа, яка уповноважена підписувати звернення, може не погодитись з таким проектом відповіді, або порядком її надання. Коли вона заносила до ОСОБА_2 проект відповіді на скаргу ОСОБА_4 то мала з собою усі матеріали з розгляду його скарги, з якими ОСОБА_2 ознайомилась, а вивчивши вказані матеріали підписала відповідь ОСОБА_4

У посадовій інструкції заступника Директора Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації - начальника управління соціальної підтримки та державних гарантій ОСОБА_2 визначено, зокрема, що вона проводить особистий прийом громадян, розглядає заяви, скарги, що надходять від населення, що належать до повноважень Управління; здійснює контроль за виконанням рішень, які приймаються по конкретних пропозиціях, заявах та скаргах; перевіряє і контролює дотримання вимог законодавства про працю і державну службу в апараті, та його структурних підрозділах; має право одержувати, у встановленому законом порядку, від посадових осіб апарату, підпорядкованих Департаменту та інших структурних підрозділів документи, необхідні для виконання покладених на неї функцій; право підпису документів, які стосуються питань, що відносяться до компетенції Управління.

Отже, ОСОБА_2, як посадова особа, яка здійснює керівництво Управлінням соціальної підтримки та державних гарантій, несе персональну відповідальність за організацію та результати його діяльності, організовує і контролює діяльність Управління в цілому та його відділів у сфері соціальної підтримки населення, зобов'язана була перевірити хід перевірки скарги ОСОБА_4 від 12.05.2016 року і вжити усі дії, для забезпечення запрошення ОСОБА_4 на розгляд його скарги, як то передбачено Законом.

Статтею 18 Закону України «Про звернення громадян» чітко визначено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Посилання представника ОСОБА_3 в апеляційній скарзі на те, що в порушення вимог КУпАП протокол про адміністративне правопорушення був складений у відсутність ОСОБА_2 та у неї не відібрано пояснення суперечить фактичним обставинам справи, оскільки у судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_2 пояснила, що її запрошували до уповноваженої особи Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини для надання пояснень, ознайомлення з протоколом та вчинення інших процесуальних дій, однак вона не змогла прибути до м. Києва та бути присутньою під час складення протоколу, оскільки перебувала в цей час на лікарняному.

Отже, ОСОБА_2 провівши розгляд скарги ОСОБА_4 від 12.05.2016 року у його відсутність, порушила права ОСОБА_4, визначені ст. 18 Закону України «Про звернення громадян», зокрема право бути присутнім при розгляді його скарги, оскільки скарга була розглянута та підписана посадовою особою відповідно до її повноважень без забезпечення участі ОСОБА_4 в перевірці його доводів, які були ним наведено у скарзі.

Таким чином суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про наявність в діянні ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 212-3 КУпАП, вина останньої у вчиненні якого в повному обсязі підтверджується наявними в матеріалах справи доказами з чим і погоджується суд апеляційної інстанції, тому підстав для скасування постанови Вінницького міського суду від 03.03.2017 року не має, у зв'язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 293, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду від 03.03.2017 року, щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.7 ст. 212-3 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя:

З оригіналом вірно: