АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 645/2806/16-п Головуючий 1 інстанції: Шевченко Г.С.
Провадження: 33/790/160/17 Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2016 року Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Авдєєві А.О., з участю правопорушника ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, з участю іншого учасника ДТП ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Фрунзенського районного суду м.Харкова від 03 січня 2017 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 03.01.2017 року -

ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та провадження у справі закрито у зв'язку з закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП;

ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та провадження у справі закрито у зв'язку з закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №407986 від 24.05.2016 року, 15.05.2016 року о 18-05 годині у м. Харкові по проспекту Л.Ландау в районі стовпа ЛЕП №150 водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Шевроле Авео», д.р.н. НОМЕР_1, не обрав безпечну швидкість руху, у зв'язку з чим сталося зіткнення з транспортним засобом «Рено Канго», д.р.н. НОМЕР_3, від чого автомобілі тримали механічні пошкодження та завдано матеріальну шкоду, чим порушені вимоги п.12.1 ПДР України.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №916770 від 15.05.2016 року, 15.05.2016 року о 18-05 годині у м. Харкові по проспекту Л.Ландау в районі стовпа ЛЕП №150 водій ОСОБА_4, керуючи автомобілем «Рено Канго», д.н.з. НОМЕР_3, під час перестроювання з центральної смуги вліво не дала дорогу автомобілю НОМЕР_1, який рухався в попутному напрямку у лівій смузі, внаслідок цього здійснила з ним зіткнення, від чого автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальну шкоду, чим порушені вимоги п.10.3 ПДР України.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій міститься прохання про скасування вищезазначеної постанови судді та про закриття провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги апелянт зазначає, що ДТП сталася з вини водія автомобіля «Рено Канго», оскільки ОСОБА_2 вживав усіх можливих заходів для зменшення швидкості шляхом гальмування, про що свідчить зафіксований гальмівний шлях довжиною 28,3 м.

Заслухавши доповідь судді, доводи апелянта та його захисника, які просили про задоволення апеляційної скарги, думку іншого учасника ДТП, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вивчивши апеляційну скаргу, суд приходить до висновку, що підстав для скасування постанови суду першої інстанції, за обставинами викладеними в апеляції, не вбачається виходячи з наступного.

Так, суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_4 обґрунтовано дійшов висновку про винність останніх у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закриття провадження у справі у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно пояснень водія ОСОБА_2, 15.05.2016 року приблизно о 17-40 годині він, керуючи автомобілем «Шевроле Авео», д.р.н. НОМЕР_1, в м. Харкові рухався по пр. Л.Ландау з боку вул. Салтівське шосе у напрямку проспекту Героїв Сталінграду. Проїжджаючи шляхопровід над пр. Московським, він їхав у крайній лівій смузі із швидкістю приблизно 60 км/год. Попереду нього, праворуч, по сусідній смузі, рухався автомобіль «Рено Канго». На з'їзді із шляхопроводу водій вказаного автомобіля не зайнявши крайню ліву смугу, не увімкнувши сигнал повороту ліворуч, не побачивши його автомобіль, раптом почала різко виконувати маневр розвороту, внаслідок чого відбулося зіткнення з його автомобілем. ОСОБА_2 застосував екстрене гальмування, однак зіткнення уникнути не вдалося.

З пояснень водія ОСОБА_4 вбачається, що вона, 15.05.2016 року рухалася на автомобілі «Рено Канго», д.р.н. НОМЕР_3по мосту в середньому ряді. Маючи намір повернути ліворуч, вона надала дорогу декільком автомобілям, та увімкнувши лівий показчик, подивилася у дзеркало та побачила автомобіль ОСОБА_2, який був далеко можливо за 100 м. Перестроївшись в крайній лівий ряд і не зупиняючись стала здійснювати розворот. Коли робила поворот, то дивилась на зустрічну смугу і відчула удар у ліву задню частину автомобіля.

Проте, свідчення учасників ДТП не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи, а саме висновком судової автотехнічної експертизи Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса №7769 від 11.11.2016 року відповідно до якого у даній ДТП технічна можливість уникнути зіткнення для водія автомобіля Рено Канго ОСОБА_4 визначалася виконанням нею вимог п.п.10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України для чого в неї не було перешкод технічного характеру.

В даній ДТП дії водія Рено Канго ОСОБА_4 не відповідали вимогам п.п.10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України і знаходяться, з технічної точки зору, в причинному зв'язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Шевроле Авео ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.12.3 Правил дорожнього руху України.

При цьому суд безпосередньо дослідив протоколи про адміністративне правопорушення серії АП2№407986 та серіїАП1№916770 від 24.05.2016 року та від 15.05.2016 року (а.с. 1,2), схему місця ДТП від 15.05.2016 року (а.с.3); пояснення учасників ДТП (а.с.4.5) та іншими матеріалами справи.

Крім того, відповідно до положень ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справа про адміністративне правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомча суду(судді), стягнення може бути накладене не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частині третій цієї статті.

Згідно п.7 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Враховуючи характер правопорушення, з приводу якого щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_4 були складені відповідні протоколи, строк накладення адміністративного стягнення за його вчинення на момент розгляду справи суддею сплинув.

За таких умов, закриття провадження у справі за цією нереабілітуючою обставиною не протирічить положенням ст.247 КУпАП.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок районного суду про закриття провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП, а тому підстав для скасування постанови, за доводами апеляційної скарги, не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Постанову Фрунзенського районного суду м.Харкова від 03.01.2017 року про визнання винними:

- ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,

- ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, за ст.124 КУпАП та закриття провадження по справі у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

В порядку ст. 294 КУпАП оскарження даної постанови не передбачено.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області О.М. Курило