П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.03.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Феєра І.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.01.2017.

Цією постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, мешканець АДРЕСА_1, працюючий у ПП «Петрунь» (м.Ужгород вул. Коритнянська), визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 (один) рік.

Стягнуто зі ОСОБА_1 - 275,60 грн. судового збору на користь держави.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 459272 від 25.10.2016 та постанови судді від 23.01.2017 вбачається, що 25.10.2016, о 00 год. 25 хв. у м. Ужгороді по вул. Капушанській, ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, при цьому від проходження огляду на стан сп'яніння відповідно до встановленого законом порядку, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції. Постанову судді від 23.01.2017 - скасувати. Указує, що суд не взяв до уваги його заяву про відкладення розгляду справи в зв'язку з необхідністю виїхати за кордон та розглянув справу за в його відсутності. Про існування оскаржуваної постанови дізнався в суді першої інстанції 10.02.2017, під час того, як намагався дізнатися дату розгляду справи, а копію такої отримав 15.02.2017, що на його думку є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження та є підставою для поновлення такого. Крім того, зазначає, що відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу - «Драгер», оскільки не довіряє вказаному приладу й попросив поїхати до медичного закладу.

-2-

Однак, працівниками поліції йому було відмовлено в проведенні огляду в медичному закладі та складено протокол. У подальшому, він поїхав додому в с.Чорноголова Великоберезнянського району, де за порадою родичів у районній лікарні пройшов огляд на стан алкогольного сп'яніння. Огляд було проведено через 3 години, які були витрачені на дорогу з м. Ужгорода, ознак сп'яніння в нього не виявлено. На його думку, суд першої інстанції розглянув справу та притягнув його до відповідальності за відсутністю доказів та упереджено, оскільки не взяв до уваги його пояснення, не дослідив обставини справи, керуючись при цьому лише матеріалами працівників поліції.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП апеляційний суд розглядає адміністративну справу у відсутності правопорушника, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, суд уважає, що строк на апеляційне оскарження постанови судді підлягає поновленню, як пропущений із поважних причин, а апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Згідно вимог ч.2 ст. 294 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом, а відповідно до ст. 268 цього Кодексу, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце, і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ці вимоги закону суддею в повному обсязі не дотримано.

Так, з постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 не приймав участь у розгляді справи. У матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 про відкладення розгляду такої в зв'язку з терміновим виїздом останнього за кордон, однак суд першої інстанції не взяв до уваги вказану заяву, розгляд справи не відклав та розглянув таку за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У матеріалах справи також відсутні дані про те, що відповідно до вимог КУпАП, ОСОБА_1 вручена копія постанови судді, або така протягом трьох днів йому надіслана.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції визнає поважними причини пропуску строку для оскарження постанови суду першої інстанції від 23.01.2017, і такий строк апеляційним судом поновлюється.

-3-

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

З матеріалів справи вбачається, що суд повно та всебічно дослідив обставини вчинення правопорушення, наявні в справі докази, а тому висновок, викладений у постанові суду, про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові обставин є правильним.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 459272 від 25.10.2016 (а.с.1), у якому вказано місце вчинення такого, та суть правопорушення, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, відеозаписом події за участю ОСОБА_1, яка мала місце 25.10.2016, що зафіксована боді-камерами поліцейських.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що після його відмови від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу - «Драгер», працівники поліції відмовили останньому в проведенні огляду в медичному закладі відхиляються, оскільки поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стверджується те, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» та в лікаря нарколога для визначення стану алкогольного сп'яніння.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 459272 від 25.10.2016, убачається, що 25.10.2016, о 00 год. 25 хв. у м. Ужгороді по вул. Капушанській, ОСОБА_1 керував автомобілем «AUDI 100 2.6», д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, при цьому від проходження огляду на стан сп'яніння відповідно до встановленого законом порядку, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Указаним доказам суд дав належну оцінку та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діяннях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

За таких обставин, рішення суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими й підтверджується зібраними по справі та дослідженими доказами.

Апеляційній суд не бере до уваги доданий до апеляційної скарги висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння №75 від 25.10.2016 з таких обставин.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

-4-

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.9 розділу ІІ Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Згідно п. 17 розділу ІІІ вказаної Інструкції зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Пунктом 22 розділу ІІІ вказаної Інструкції передбачено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Відповідно до п.6 та п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ

-5-

від 17.12.2008 № 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Доданий до апеляційної скарги висновок є недійсним, результати, викладені в ньому є не достовірними, оскільки такий не відповідає вищезазначеним вимогам та складений у порушенням таких, а саме: огляд проведено за зверненням порушника, а не за направленням поліцейського; поліцейський не забезпечував доставку ОСОБА_1 до закладу охорони здоров'я; огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами такого проведено у відсутності поліцейського; огляд проведено більше ніж через дві години з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Крім того, даний висновок було виготовлено вже після вчинення адміністративного правопорушення, і такий не є доказом того, що ОСОБА_1 не відмовлявся у вказаний у протоколі час від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, що йому, і ставиться в провину.

Докази здобуті відповідно до вимог КУпАП та інших нормативних актів України, і підстави визнання їх недопустимими відсутні.

Під час розгляду справи апеляційним судом не здобуто будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що інспектор роти №4 батальйону УПП у містах Ужгороді та Мукачеві ДПП лейтенант поліції Щока Ю.І. була упереджена при складанні протоколу, що в неї були підстави фальсифікувати такий, - на ці дані в апеляційній скарзі й не вказується. Тому, суд приходить до висновку, що вказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обов'язків діяла в межах наданих їй повноважень, протокол нею складено згідно вимог «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 та ст. 256 КУпАП.

Не встановлено під час розгляду справи апеляційним судом і яких-небудь даних про те, що у свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» та в лікаря нарколога для визначення стану алкогольного сп'яніння, були підстави для його обмови, - на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1, суддя дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст.33 КУпАП, врахував характер та обставини вчиненого правопорушення, особу правопорушника та обставини, на які посилається ОСОБА_1 в апеляційній скарзі.

За таких обставин, постанова судді Ужгородського міськрайонного суду від 23.01.2017 є законною, і підстав для її скасування чи зміни апеляційним судом не встановлено.

-6-

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк для оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.01.2017 щодо нього.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.01.2017 щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: