АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 636/4350/16-п Головуючий суддя І інстанції Карімов І. В.
Провадження № 33/790/318/17 Суддя доповідач Чопенко Я.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 року м. Харків

Суддя апеляційного суду Харківської області Чопенко Я.В. за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Чугуївського міського суду Харківської області від 13лютого 2017 року, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, мешканець с. Веденка, Чугуївського району Харківської області,

- визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 20400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Суддею встановлено, що 14 листопада 2016 року о 10.05 год. по с. Докукчаївське, водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 в стані наркотичного спяніння, від огляду на стан наркотичного спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Протягом року вчинив правопорушення, та був складений протокол серії АП2 № 226971, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Чугуївського міського суду Харківської області від 13.02.2017 року скасувати, а провадження по справі закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, посилаючись на численні порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також на те, що справа розглянута без його участі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку своєї апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані не в повному обсязі.

Так, суд першої інстанції хоча і визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, однак матеріали справи не містять доказів в підтвердження того, що ОСОБА_1 протягом останнього року притягувався до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП, що є кваліфікуючою ознакою при визнанні особи винною за частиною другою цієї статті.

В матеріалах справи відсутня довідка з системи АРМОР.

В матеріалах справи міститься лише копія постанови Чугуївського міського суду Харківської області від 18 грудня 2014 року за ч.1 ст.130 КУпАП у відношенні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.20-23), яке вона має відношення до справи ОСОБА_1 невідомо.

Також, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено декілька ознак наркотичного спяніння ОСОБА_1, одна з яких - сухість в порожнині рота.

Апеляційний суд критично ставиться до цієї ознаки наркотичного спяніння.

Яким же чином співробітники поліції встановили «сухість в порожнині рота» коли огляд на стан наркотичного спяніння не проведено невідомо.

Суд першої інстанції згідно постанови встановив що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані наркотичного спяніння.

Між тим, протокол про адміністративне правопорушення (а.с.3) вказує що ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками наркотичного спяніння.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вмінено в провину порушення п.2.5 ПДР, а не п.2.9 а ПДР.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись лише у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 не мотивований. Зміст пояснень свідків та інших доказів, які суд прийняв до уваги, не розкритий та не проаналізований, оцінка їм не дана. А відтак доводи апелянта щодо неповноти судового розгляду є також обґрунтованими.

Крім того, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи, справа може бути розглянута лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї ненадійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_1 участі не приймав.

До того ж, хоча ОСОБА_1 і звернувся до суду першої інстанції із заявою про перенесення розгляду справи (а.с. 43) та додав фотокопію довідки (а.с. 44), однак всупереч цього, суддя розглянув справу та виніс судову постанову без його участі.

Крім того, суд в постанові зазначив, що ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, хоча відповідно до змісту вимог ст. 277-2 КУпАП належним повідомленням про розгляд справи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є повістка.

В матеріалах справи повістка про виклик ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 13.02.2017 року відсутня, а тому суд першої інстанції порушив вимоги ст. 277-2 КУпАП.

За таких обставин ОСОБА_1 був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом (ст. 268 КУпАП) права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, зокрема права давати пояснення, надавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо. Це є порушенням не тільки процесуального закону, а й вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо забезпечення рівності та змагальності сторін, що випливає із практики Європейського Суду з прав людини ( Рішення у справах «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява № 7460/03),«Гурепка проти України» від 08 липня2010 року (заява № 38789/04) «Лучанінова проти України» від 09 вересня 2011 року (заява №16347/02) та ін.) Зокрема, у справі «Гурепка проти України», заявник за аналогічних обставин стверджував, що його було позбавлено можливості особисто брати участь у розгляді своєї справи. Суд у цій справі нагадував, що принцип рівності сторін один із складникі вширшої концепції справедливого судового розгляду, передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Суд визнавщо у провадженнях в адміністративній справі щодо заявника не забезпечувалися важливі процедурні гарантії і що, враховуючи обставини справи, ці процедурні недоліки були достатньо серйозними, аби ставити під сумнів справедливість провадження, та констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

Враховуючи викладене, постанова судді суду першої інстанції від 13 лютого 2017 року підлягає безумовному скасуванню.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення визначені статтею 247 КУпАП. Відповідно до п.7 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З урахуванням того, що на даний час закінчився визначений ст.38 КУпАП строк притягненняБаркалова О.М. до адміністративної відповідальності, апеляційний суд після скасування постанови суду першої інстанції також позбавлений процесуальної можливості досліджувати нові докази та вирішувати питання про винуватість або невинуватість ОСОБА_1, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП.

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Чугуївського районного суду Харківської області від 13 лютого 2017 року щодо притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП у звязку з збігом строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_3