Справа № 742/3202/16-п Головуючий у 1 інстанції Ільченко О. І.
Провадження № 33/795/14/2017
Категорія - ст. 130 ч.1 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2017 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі:

Головуючого - судді Демченка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 21 листопада 2016 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українець, громадянин України, не працюючий, проживаючий АДРЕСА_1,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп.

Судом ОСОБА_1 було визнано винним в тому, що він 19 жовтня 2016 року близько 18 год. 15 хв. в м. Прилуки по вул. Незалежності керував автомобілем марки «VOLKSWAGEN PASSAT», номерний знак НОМЕР_1, в стані наркотичного сп'яніння про що свідчить висновок №б/н КЛПЗ «Прилуцької центральної міської лікарні», щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чим порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі, заперечуючи свою вину в скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та вказуючи про незаконність ухваленої постанови ОСОБА_1 просить її скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що не був належним чином повідомлений про слухання справи, а клопотання захисника про відкладення судового розгляду було проігноровано, саме ж рішення суду отримане випадково, оскільки вказана на конверті адреса була вказана помилкова. Вважає, що така ситуація виникла у зв'язку із спрощеним підходом суду до розгляду справи, що позбавило можливості автора скарги надати суду особисті пояснення та долучити необхідні документи, а також скористатись іншими правами визначеними КУпАП, тому мало місце порушення норм матеріального та процесуального права. Наряду з цим, вказує і про порушення допущені працівниками поліції, а саме: 1) ст. 265-2 КУпАП, яка визначає підстави тимчасового затримання транспортних засобів, проте особа була допущена до керування автомобілем; 2) порядок огляду на стан наркотичного сп'яніння - після встановлення факту керування транспортним засобом саме особою і тільки після відмови від проведення огляду працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів, поліцейські були зобов'язані запропонувати здійснити проведення огляду в закладах охорони здоров'я, що, на думку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, тягне його недійсність.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 заперечував свою вину та підтримав вимоги апеляційної скарги. Захисник ОСОБА_2 підтримав позицію свого клієнта та просив задовольнити апеляційну скаргу, скасувати постанову місцевого суду. В своїх доповненнях в процесі апеляційного розгляду уточнив вимоги скарги та просив закрити провадження у справі у зв'язку з закінченням строків притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, пояснення учасників процесу, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю доказів, перевірених в судовому засіданні.

Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом серія АП2 №533115 від 19 жовтня 2016 року про адміністративне правопорушення (а.с.2), в якому зафіксовано факт наркотичного сп'яніння під час керування автомобілем, що підтверджено висновком лікаря КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» від 19.10.2016 року, згідно якого ОСОБА_1 знаходився в стані наркотичного сп'яніння (а.с.3), актом медичного огляду № 144 від 19.10.2016 року за підписом лікаря Хоринко О.І. (а.с. 19), результатом токсикологічного дослідження № 718 від 04.11.2016 року, згідно якого в біологічному матеріалі сеча від 20.10.2016 року громадянина ОСОБА_1 виявлено морфін (а.с. 20).

Розділ ІІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» регламентує проведення огляду на стан сп'яніння в закладах охорони здоров'я і оформлення його результатів. Зокрема, для визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов'язковим є проведення лабораторного дослідження, метою якого є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп'яніння (п.п.7-8). Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, а за неможливістю взяти зразки зазначених біологічних середовищ - кров (п.п.12-13). За результатами огляду на стан сп'яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду (п.15), на підставі якого видається висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п.16).

Допитаний в судовому засіданні місцевого суду лікар КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» Харинко О.І. пояснив, що саме він був черговим 19.10.2019 року та проводив тест на стан наркотичного сп'яніння громадянина ОСОБА_1, який чітко показав вживання опіоїдів.

Крім того, на судовий запит за підписом головного лікаря КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» було надано відповідь, що лікар-анестезіолог Харинко О.І. має право проводити огляд на визначення стану наркотичного сп'яніння. Більше того, за підписом головного лікаря Прилуцького наркодиспансеру було направлено відповідь на судовий запит з роз'ясненнями, що огляд на стан наркологічного сп'яніння проводиться лікарями-наркологами Прилуцького наркологічного диспансеру в часи його роботи, а в інший час такий огляд проводять чергові лікарі приймального відділення Прилуцької центральної міської лікарні визначені наказом головного лікаря Прилуцької ЦМЛ.

За викладених обставин відсутні підстави вважати, що огляд ОСОБА_1 для виявлення стану наркотичного сп'яніння був проведений із порушенням вимог Інструкції.

Що стосується наданої в додатку до апеляційної скарги виписки № 3463 Чернігівського обласного наркологічного диспансеру» від 13.11.2016 року (а.с. 35), якою засвідчено відсутність вмісту наркотичних речовин у громадянина ОСОБА_1, то апеляційний суд відносить до неї критично та не може розцінювати як належний та допустимий доказ, оскільки вона отримана з порушенням п.2.9 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якої огляд повинен проводитися не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для проведення огляду. ОСОБА_1 пройшов обстеження в обласному наркологічному диспансері більше ніж через 20 днів після складання відносно нього протоколу.

Пояснення захисника ОСОБА_2 з приводу неправомірності складання адміністративного протоколу поліцейським Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області Кулик О.О., оскільки щодо останнього внесені відомості про кримінальне правопорушення за ознаками зловживання владою та службовим становищем не знайшли свого підтвердження, згідно відповіді прокуратури Чернігівської області на судовий запит .

Оцінивши зазначені докази в їх сукупності, апеляційний суд переконався, що місцевий суд правильно прийшов до висновку, про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, а саме керував автомобілем марки «VOLKSWAGEN PASSAT», номерний знак НОМЕР_1, в стані наркотичного сп'яніння, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП.

А тому постанова суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 відповідає вимогам ст.ст. 280, 283 КУпАП, є законною та обґрунтованою.

Враховуючи, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, апеляційний суд приходить до висновку, що стягнення за адміністративне правопорушення накладено відповідно до положень ст. 33 КУпАП, та згідно санкції ст. 130 ч.1 КУпАП.

Апеляційний суд відхиляє твердження ОСОБА_1 про порушення його прав при розгляді справи і неповідомлення його про час і місце її розгляду. Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 викликався до суду повісткою, яка вручена була йому під розписку (а.с. 6, 12), телефонограмою (а.с.15). крім того, в судовому засіданні інтереси ОСОБА_1 постійно представляв адвокат, який діяв згідно договору про надання юридичних послуг, постійно з'являвся в суд. Тому апеляційну скаргу в цій частині апеляційний суд також відхиляє як безпідставну.

Таким чином, доводи викладені в апеляційній скарзі спростовуються матеріалами справи та не можуть бути прийняті до уваги.

За таких обставин підстави для зміни чи скасування постанови суду відсутні.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 21 листопада 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Демченко