№ провадження 33/781/310/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Ясінський Л. Ю.
Категорія - 173 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Олексієнко І. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2017 року. м. Кропивницький

Апеляційний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Олексієнко І.С.,

розглянула у відкритому судовому засіданні адміністративну справу стосовно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 09.08.2017 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 119 грн.

ОСОБА_3 визнана винною у тому, що 12.07.2017 року близько 16.00 год., перебуваючи у м. Благовіщенське по вул. Л.Українки, вчинила сварку з громадянином ОСОБА_4, ображаючи його нецензурною лайкою та погрожуючи фізичною розправою, своїми незаконним діями порушила громадський порядок.

Оцінюючи докази по справі в їх сукупності, у відповідності з вимогами Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення та притягнув її до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП. Своє рішення суд мотивував тим, що вина правопорушника підтверджується матеріалами справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення, рапортом, письмовими поясненнями ОСОБА_3, письмовими поясненнями ОСОБА_4

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову районного суду, а провадження по справі закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Мотивує скаргу тим, що суд у порушення вимог ст.ст. 30 ч.1 і 2, 33 КУпАП, виніс постанову без всебічного з'ясування обставин та повного дослідження матеріалів справи. Вважає, що адміністративне стягнення, якому її було піддано постановою суду від 09 серпня 2017 року не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. Зазначає, що судом порушено строки розгляду адміністративної справи щодо неї.

Перевіривши матеріали справи, зваживши та проаналізувавши доводи скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_3 не з'явилась, про поважність причин своєї неявки суд не повідомила, а оскільки вона 02.09.2017 року особисто отримала повідомлення про розгляд справи, що підтверджується зворотнім повідомленням, тобто належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, тому апеляційний суд у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає можливим розглянути справу без участі апелянта.

Відповідно до ст.ст. 245, 278, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі цих вимог закону, а також ст.ст. 251, 252, 283 КУпАП в постанові суду зазначаються опис обставин, установлених при розгляді справи, докази та дається їм належна оцінка в їх сукупності.

Ці вимоги у справі судом додержано у повному обсязі.

З матеріалів справи вбачається, що суд повно та всебічно дослідив обставини вчинення правопорушення, наявні в справі докази, а тому висновок, викладений у постанові суду, про винність ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, за наведених у постанові обставин є правильним.

Незважаючи на невизнання в апеляційній скарзі ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, її вина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АА №226124 від 17.07.2016 року, наявними в матеріалами справи поясненнями ОСОБА_3, ОСОБА_4, свідка ОСОБА_5, рапортом старшого інспектора Благовіщенського ВП Гайворонського ВП ГУНП в Кіровоградській області.

Вказаним доказам суд дав належну оцінку та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а саме дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що вона не вчиняла жодних дій, які підпадають під ознаки дрібного хуліганства, її вина не доведена, спростовуються наступним доказами.

Так, дрібним хуліганством визнається нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Основним безпосереднім об'єктом хуліганства є громадський порядок.

Громадський порядок визначається в юридичній літературі як зумовлена закономірностями соціального розвитку система правил та інститутів, що забезпечує упорядкованість суспільних відносин і надає їм певної організаційної форми.

ёГрубість порушення громадського порядку слід визначати з урахуванням характеру вчинених хуліганських дій, їх наслідків, місця й тривалості їх вчинення, кількості потерпілих від зазначених дій, їхнього віку, стану здоров'я, істотності порушення їхніх інтересів або інтересів підприємств, установ, організацій. Особа, яка вчиняє хуліганські дії, нехтує правилами поведінки в суспільстві.

При цьому, хуліганські дії можуть бути вчинені в будь-якому місці. Найчастіше це відбувається на вулицях, у парках, у місцях проведення публічних заходів й інших громадських місцях. Але наявність у діях особи ознаки хуліганства законом не пов'язано з його вчиненням лише в громадських місцях.

Мотивом порушення громадського порядку є явна неповага до суспільства, бажання реалізувати індивідуальну потребу самоствердження. При цьому, явною, очевидною як для винної особи, так і для потерпілих чи оточуючих неповагою до суспільства вважається прагнення показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоствердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.

Згідно п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України N 10 від 22.12. 2006 "Про судову практику у справах про хуліганство" при вирішенні питання про відмежування кримінально караного хуліганства від дрібного слід виходити з того, що відповідно до ч. 1 ст. 296 КК хуліганство - це умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом.

Якщо таке порушення не супроводжувалось особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, його необхідно кваліфікувати як дрібне хуліганство за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

При цьому, з об'єктивної сторони хуліганство, незалежно від виду відповідальності адміністративної чи кримінальної, характеризується порушенням громадського порядку, а із суб'єктивної - умисною виною та мотивом явної неповаги до суспільства.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №226124 від 17.07.2017 року, вбачається, що 12.07.2017 року, близько 16 год., ОСОБА_3 перебуваючи на вул. Л. Українки в м. Благовіщенське, вчинила сварку з громадянином ОСОБА_4, ображаючи його нецензурною лайкою та погрожувала фізичною розправою, чим порушила громадський порядок, тобто вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 173 КУпАП.

При цьому, як убачається з матеріалів справи, хуліганські дії були вчиненні на вулиці, яка є громадським місцем, оскільки на вулиці розміщені будівлі, та будинок, де проживає сам ОСОБА_4

Факт вчинення ОСОБА_3 дрібного хуліганства підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_5, з яких вбачається, що він є сусідом ОСОБА_4 та чув як ОСОБА_3 вчинила сварку з останнім, ображаючи нецензурною лайкою та фізичною розправою.

Крім того, в поясненнях ОСОБА_3, наданих до протоколу про адміністративне правопорушення, де остання визнала, що вчинила сварку з громадянином ОСОБА_4

Таким чином, на підставі викладеного, апеляційний суд прийшов до висновку, що доводи апеляційної скарги про відсутність у діянні ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення не знайшли свого підтвердження.

Доказів, які б свідчили про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи апелянт не надав.

Доводи про неповноту з'ясування обставин, що мають значення для вирішення адміністративної справи, суд апеляційної інстанції не бере до уваги оскільки висновок судді підтверджується сукупністю зібраних і перевірених за участі самої ОСОБА_3 у судовому засіданні доказів, яким суддя відповідно до ст.ст. 251, 252 КУпАП дав належну оцінку.

Крім того, не є обґрунтованими доводи ОСОБА_3 щодо порушення строків розгляду адміністративної справи щодо неї.

Як убачається з матеріалів справи, адміністративна справа щодо неї надійшла до суду 24.07.2017 року.

Згідно ст.277-2 КПК України повістка особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи.

Оскільки, ОСОБА_3 була повідомлена про розгляд справи щодо неї поштою, суд не мав можливості розглянути адміністративну справу щодо неї протягом доби, з моменту отримання справи.

При цьому, загальний строк розгляду адміністративної справи судом не порушено, а тому апеляційний суд вважає, що не є підставою для скасування постанови суду порушення строків розгляду справи.

Більше того, в апеляційній скарзі ОСОБА_3 не оскаржує саме факту сварки 12.07.2017 року між нею та ОСОБА_4 в м. Благовіщенську на вул. Л. Українки.

Виходячи з наведеного, оцінивши у своїй сукупності наявні у матеріалах справи докази, апеляційний суд приходить до висновку про правильність кваліфікації дій ОСОБА_3 за ст. 173 КУпАП.

Стягнення суддею на ОСОБА_3 накладене з врахуванням положень ст. 33 КУпАП в межах санкції ст.173 КУпАП.

На думку апеляційного суду таке стягнення буде достатньою мірою гарантувати виправлення ОСОБА_3 і попередження вчинення нею нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст. 23 КУпАП.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її скасування.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 09.08.2017 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ст.173 КУпАП - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області І.С. Олексієнко