АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/335/17 Головуючий у І-й інстанції - Мороз В.П.
Справа № 202/1112/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2017 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 09 березня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою провадження відносно:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що мешкає за адресою: місто Миколаївка, вул. Ювілейна, б/о/з,

закрито у звязку з відсутністю в діях останнього, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою, провадження у справі про адміністративне правопорушення, щодо ОСОБА_3, закрито у звязку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Мотивуючи своє рішення про відсутність складу адміністративного правопорушення, суд першої інстанції прийняв до уваги тільки те, що ОСОБА_3 надав суду пояснення, які обєктивно спростовують обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серія БР № 107396 від 07.02.2017 року.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді першої інстанції, та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_4, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнути до адміністративної відповідальності.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначив, що дана постанова є незаконною, не обєктивною та необґрунтованою, такою, що була винесена із порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд першої інстанції у своїй постанові вказує, що правопорушник у судове засідання зявився, однак в матеріалах справи в довідці від 09.03.2017 року зазначено, що у судове засідання сторони не зявились, що справа розглянута за відсутності сторін.

Також вказує, що в матеріалах справи відсутні обставини посилання на то, які саме пояснення спростовують обставини викладені в протоколі , тобто відсутні відомості, їх суть, на підставі чого, суд прийшов до такого висновку.

В судовому засіданні апеляційного суду, ОСОБА_2 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити.

В суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив її залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін. Зазначив, що у разі якщо суд дійде висновку про винуватість ОСОБА_3, просив призначити йому покарання у вигляді штрафу.

Вислухавши ОСОБА_2, захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Однак, вказаних вимог при прийнятті оскаржуваної постанови, судом першої інстанції не дотримано, оскільки постанова судді є необґрунтованою та не вмотивованою, не зясовано обставини справи. Встановлені судом обставини в постанові суперечать висновкам. Так в оскаржуваній постанові, викладено як встановлені обставини скоєння адміністративного правопорушення водієм ОСОБА_3 ідентично як це визначено в протоколі про адміністративне правопорушення відносно останнього, однак після цього як в мотивувальній частині так і в резолютивній визначено про відсутність в діях ОСОБА_3 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення з посиланням тільки на те, що ОСОБА_3 в своїх поясненнях у суді обєктивно спростував обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, взагалі не виклавши ці пояснення та не обґрунтувавши чим саме, якими доказами чи даними обєктивно спростовуються визначені в протоколі обставини.

При наявності таких суперечливих викладених необґрунтованих і невмотивованих обставин взагалі неможливо визначитися в суті прийнятого рішення.

Окрім того, посилання суду навіть тільки на пояснення ОСОБА_3 у суді не відповідає дійсності, оскільки згідно наявної в матеріалах справи довідки секретаря ( а.с.9) справу розглянуто з винесенням постанови за відсутності сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, водію ОСОБА_3 інкримінується порушення Правил дорожнього руху України, яке виразилося в тому, що 07.02.2017 року у м. Дніпро, останній керуючи автомобілем НОМЕР_1 перед зміною напрямку не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху в наслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2109 днз. АЕ1363НА під керуванням водія ОСОБА_2, чим порушив п.п. 1.3, 1.5, 10.1 ПДР України.

За приписами пункту 1.3 та пункту 1.5 ПДР, учасники дорожнього руху зобовязанні знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, та їх дії і бездіяльність не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоровю громадян, завдати матеріальних збитків.

Відповідно до п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Порушення зазначених норм Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_3, підтверджується, наявними в матеріалах справи доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3, де викладені вказані вище обставини скоєння ДТП.

Письмовими поясненнями ОСОБА_2, який як в своїх первинних письмових поясненнях так і в апеляційній інстанції , які є послідовними, конкретними і узгоджуються між собою, вказував на те, що він керуючи автомобілем ВАЗ 2109 по просп. Слобожанському, рухався в лівій смузі руху. На зеленому кольорі світлофора, лівіше від нього знаходився автомобіль, який стояв на поворот в напрямку ТЦ «Наша правда». В той час, автомобіль Форд Турнео Коннект під керування ОСОБА_3 зі середньої смуги руху, не переконавшись в тому, що він не заважає іншим транспортним засобам, здійснив маневр перестроювання в ліву смугу руху. ОСОБА_2, одразу відреагував та здійснив екстрене гальмування, однак зупинитись не зміг, у звязку із мокрим дорожнім покриттям.

Покази потерпілого узгоджуються і з іншими доказами, зокрема і схемою місця ДТП, з якої вбачається розміщення транспортних засобів, а також те, що за напрямком руху водія ОСОБА_3 останній здійснював маневр перестроювання, вже за межами перехрестя, а саме зіткнення відбулось на лівій смузі рух водія ОСОБА_2 Дана схема підписана уповноваженою особою та учасниками ДТП без будь-яких зауважень, в якій зафіксовано місце зіткнення за версіями обох водіїв, положення транспортних засобів після їх зіткнення, а також відображено перелік видимих пошкоджень автомобілів, локалізація яких свідчить про наявність причинного звязку з наслідками, за що останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП

Щодо протилежної позиції захисника про відсутність в діях ОСОБА_3 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП з посиланням на письмові покази останнього, де заперечувалася його вина і зазначено було, що ОСОБА_3, рухався по просп. Слобожанському, перестроївся у крайню ліву смугу для здійснення маневру розвороту на ліво на світлофорі, в результаті чого його автомобіль отримав удар автомобіля, який рухався позаду, то такі доводи не можуть бути прийнятні до уваги, оскільки така позиція не знайшла свого підтвердження і суперечить і спростовується встановленими вище обставинами і доказами в їх сукупності.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю доведена, а його дії слід кваліфікувати за ст. 124 КУпАП, оскільки встановлено, що останній керуючи автомобілем НОМЕР_1 перед зміною напрямку не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху в наслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2109 днз. АЕ1363НА під керуванням водія ОСОБА_2 Таким чином, водій ОСОБА_3 порушив вимог п.п. 1.3, 1.5, 10.1 Правил дорожнього руху України, що знаходяться в причинно-наслідковому звязку з настанням дорожньо-транспортною пригодою.

За таких обставин висновок, викладений у постанові районного суду про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не відповідає фактичним обставинам справи, а тому постанова підлягає скасуванню з постановленням нової постанови.

Вирішуючи питання про вид та розмір адміністративного стягнення, яке необхідно накласти на ОСОБА_3, суд апеляційної інстанції враховує характер вчиненого останнім правопорушення, особу ОСОБА_3, який вину у скоєному не визнав, відсутність обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, той факт, що останній офіційно працює в електромонтажником в компанії «Енергомашвин».

Таким чином, з урахуванням того, що накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, оскільки таке адміністративне стягнення буде сприяти вихованню ОСОБА_3 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

На підставі викладеного та керуючись, ст. ст.33, 40-1, 124, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову судді Індустірального районного суду міста Дніпропетровська від 09 березня 2017 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, щодо ОСОБА_3 закрито у звязку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП - скасувати.

Винести нову постанову, якою ОСОБА_3, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього, адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір у сумі 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок на користь держави.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1