Провадження № 33/772/130/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковбаса Ю. П.
Доповідач: Рупак А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2017 р. м. Вінниця

Суддя апеляційного суду Вінницької області Рупак А.А. розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12 грудня 2016 року у справі відносно ОСОБА_2 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12 грудня 2016 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави та позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто судовий збір в розмірі 275 (двохсот семи десяти п'яти) гривень 60 копійок.

Відповідно до обставин, встановлених суддею, ОСОБА_2 01 листопада 2016 року о 01 годині 05 хвилин на 40-му кілометрі автодороги М-07 Київ-Яготин керував транспортним засобом - Вантажним автомобілем «MAN-E75» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп'яніння (порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло) та при цьому відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у встановленому порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування постанови судді у справі про адміністративне правопорушення через істотні порушення процесуального законодавства та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та закриття провадження у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Доводи мотивовані тим, що суддею під час розгляду не взято до уваги всіх обставин, які вплинули б на правильне вирішення справи, не вжито заходів до повного, всебічного та об'єктивного дослідження всіх доказів.

Крім цього просить поновити строк на апеляційне оскарження посилаючись на те, що постанова судді йому була надіслана з порушення строку, встановленого Кодексом України про адміністративні правопорушення, а він особисто тривалий час перебував у відрядженні, внаслідок чого не зміг вчасно оскаржити рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з вищевикладених підстав, а також підтримав доводи апеляційної скарги пояснивши, що він працює водієм ТОВ «Мостобуд» УМ та 01.11.2016 року перебував у відрядженні і близько 00 годин 30 хвилин автомобілем «MAN-E75» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 разом зі своїм напарником ОСОБА_3 здійснював поїздку з села Дібровиця Сарненського району Рівненської області до міста Києва. Рухаючись по автодорозі Київ-Ковель-Яготин він відчув хруст передньої рульової тяги, що унеможливлювало подальший рух транспортного засобу, внаслідок чого зупинився на узбіччі в освітленому місці поблизу АЗС. Переконавшись в наявності поломки транспортного засобу, його напарник попутнім транспортним засобом поїхав до міста Києва за запасними частинами, а він залишився ночувати в кабіні з метою охорони автомобіля та вантажу. Під час стоянки до нього під'їхала машина патрульної поліції, та після перевірки документів запропонували йому проїхати до медичного закладу для обстеження на предмет вживання алкогольних чи наркотичних засобів. При цьому йому не було роз'яснено його права та не було запропоновано пройти тест за допомогою спеціальних технічних засобів на місці стоянки автомобіля. У зв'язку з неможливістю залишення автомобіля та вантажу він відмовився від поїздки, після чого працівниками поліції був складений адміністративний протокол. Того ж дня біля 11.00 години його напарник привіз необхідні запчастини та після усунення пошкодження вони поїхали до міста Києва, де після розвантаження він особисто звернувся до Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія», де було встановлено відсутність алкогольного чи наркотичного сп'яніння.

Свідок ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1, працює ТОВ «Мостобуд») підтвердив показання ОСОБА_2 в частині обставин поїздки, сасу та місця поломки автомобіля, його ремонту та звернення останнього до КМНКЛ «Соціотерапія» та при цьому пояснив, що ОСОБА_2 ніколи не вживав наркотичних засобів. Крім цього пояснив, що обставин спілкування ОСОБА_2 з працівниками поліції він не бачив, однак після повернення автомобіль був на тому ж місці, де він його залишив.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, свідка ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги приходжу до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та власне апеляційна скарга підлягають до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП в разі заявлення клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги, останнє вирішується суддею апеляційного суду. При цьому слід взяти до уваги обставини, які об'єктивно вплинули чи могли вплинути на можливість оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення.

Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_2 був присутній під час розгляду справи в суді першої інстанції, проте в порушення ч.1 ст.285 КУпАП постанова не була вручена або вислана особі, щодо якої вона винесена, протягом трьох днів, про що свідчить відсутність таких даних в матеріалах справи. За таких обставин особа не могла належним чином здійснити своє право на оскарження судового рішення. Крім цього з доданих до апеляційної скарги доказів вбачається, що ОСОБА_2 відповідно до наказу УМ ТОМ «Мостобуд» №812-16 від 12.12.2016 року в період з 14.12.2016 року по 04.01.2017 року перебував у відрядженні за межами регіону постійного проживання, що в свою чергу також завадило вчасно подати скаргу на постанову судді Вінницького міського суду.

Зазначені обставин вважаю поважними та такими, що дають право на поновлення строку на подання апеляційної скарги на рішення судді суду першої інстанції.

Стосовно доводів апеляційної скарги в частині невідповідності висновків судді фактичним обставинам справи слід зазначити, що згідно положень ст..280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як убачається з постанови від 12.12.2016 року, зазначені вимоги Закону дотримані не були, внаслідок чого суддя дійшов хибного висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення.

Так, об'єктом правопорушення, передбаченого ст..130 КУпАП є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Зазначеною нормою закону передбачено відповідальність за порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, якою визначено, що водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, наркотичних чи токсичних речовин.

Проте відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП така відповідальність настає в разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто доказуванню підлягає, серед іншого, не лише факт відмови особи від проходження медичного огляду, а так само факт керування особою транспортним засобом.

Ані законом про адміністративні правопорушення, ані Правилами дорожнього руху України не визначено поняття «керування транспортним засобом». З огляду на наведене слід керуватись загальним визначенням виходячи з того, що під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія від запуску двигуна та початком руху до повної зупинки транспортного засобу та вимкнення двигуна.

Як встановлено в судовому засіданні з показань ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3, в зазначений в протоколі період часу «о 01 годині 05 хвилин 01.11.2016 року» ОСОБА_2 не керував транспортним засобом, що виключає притягнення його до адміністративної відповідальності за ст..130 КУпАП. Наявні в матеріалах пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не спростовують доводів працівника патрульної поліції щодо факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом.

Факт поїздки та обставини поломки автомобіля підтверджуються накладними захистом документами (шляховими накладними, квитанцією про вартість запасних частин)

На наведених обставин відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247 п.1, 294 ч.8 п.2 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строків на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12 грудня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12 грудня 2016 року у справі відносно ОСОБА_2 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП скасувати через невідповідність висновків судді фактичним обставинам справи.

Провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:

З оригіналом вірно: