АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ященко М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 24 листопада 2016 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 24 листопада 2016 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп.

Згідно постанови, ОСОБА_2 30 серпня 2016 року, близько 05 год. 10 хв., в м. Києві по вул. Живописній, 59, керував автомобілем НОМЕР_1 в стані наркотичного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку проводився в КМНКЛ «Соціотерапія» в присутності інспектора УПП в м. Києві ОСОБА_3 за адресою : м. Київ, вул. Визволителів, 6, де громадянином ОСОБА_2 було здано біологічну речовину. Згідно медичного висновку № 094367, складеного 30.08.2016 року о 05 год. 30 хв., громадянин ОСОБА_2 перебував в стані наркотичного сп'яніння (маріхуана), чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Справа № 33/796/334/2017

Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Кириленко Т.В.

Суддя апеляційної інстанції - Ященко М.А.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження

вищезазначеної постанови судді, в якій просить постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 24 листопада 2016 року скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити, дослідити в судовому засіданні оригінал протоколу про адміністративне правопорушення складений працівником поліції, довідку КМНКЛ «Соціотерапія» відносно нього та його заяву від 23.11.2016 року, яка була подана до суду першої інстанції від 23.11.2016 року.

Як зазначає апелянт, суддя суду першої інстанції не викликав його в судове засідання, яке було призначено на 24 листопада 2016 року, справа розглянута за його відсутності, а тому строк на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києві від 24 листопада пропущено ним з поважних причин та він просить його поновити.

В обґрунтуваннях поданої апеляційної скарги ОСОБА_2 вказує, що постанова судді є незаконною, необґрунтованою, постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, які унеможливлювали встановити фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зокрема зазначає, що у вересні 2016 року він звернувся до Святошинського районного суду м. Києва для з'ясування чи надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно нього до суду, проте в суді повідомили що про дату призначення справи до розгляду його належним чином повідомлять, не дочекавшись повідомлення він відправив клопотання від 23.11.2016 року на електронну адресу суду першої інстанції в якому просив передати справу для розгляду до Голосіївського районного суду м. Києва, за місцем його мешкання та просив повернути справу до Управління патрульної поліції в м. Києві для належного оформлення, проте його клопотання проігнороване.

Про дату та час призначеного судового засідання в суді апеляційної інстанції особу, яку притягнено до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, належним чином повідомлено, проте в судове засідання він не з'явився, в доповненнях до апеляційної скарги просив розглядати її без його участі.

З урахуванням змісту ч. 6 ст. 294 КУпАП, згідно якої неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб, вважаю за необхідне розглянути подану апеляційну скаргу без ОСОБА_2 на підставі даних, які містяться в матеріалах справи.

Як убачається з матеріалів справи, а саме супровідного листа (а.с. 13), Святошинським районним судом міста Києві від 31 листопада 2016 року ОСОБА_2 на адресу : АДРЕСА_1 було направлено копію постанови суду першої інстанції, проте в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_2 її отримав. Оскільки згідно розписки ОСОБА_2 (а.с. 15) з матеріалами справи про адміністративне правопорушення він ознайомився лише 05 грудня 2016 року, а апеляційну скаргу подав 12 грудня 2016 року, суддя вважає можливим поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 24 листопада 2016 року щодо нього.

Перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Постанова судді суду першої інстанції відповідає зазначеним вище вимогам.

Виходячи з матеріалів справи, 30.08.2016 року о 06 год.10 хв. відносно ОСОБА_2 інспектором 8 роти, 4 батальйону лейтенантом поліції УПП в м. Києві ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 348212 за ч. 1 ст. 130 КУпАП України (а.с. 1), згідно якого ОСОБА_2 30 серпня 2016 року близько 05 год. 10 хв. рухаючись в м. Києві по вул. Живописній, 59, керуючи автомобілем НОМЕР_1, перебував в стані наркотичного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку проводився в КМНКЛ «Соціотерапія» у встановленому законом порядку. Було здано біологічну речовину ( за адресою : м. Київ, вул. Визволителів, 6,)

Дані протоколу про адміністративне правопорушення підтверджуються іншими матеріалами справи про адміністративне правопорушення, на підставі яких суддя дійшов до висновку про винуватість ОСОБА_2у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, зокрема висновком з Київської міської наркологічної клініки «Соціотерапія» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відносно ОСОБА_2, згідно якої ОСОБА_2 перебував у стані наркотичного сп'яніння (маріхуана) (а.с. 2).

Доводи апеляційної скарги про порушення прав ОСОБА_2 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення є безпідставними, оскільки останньому було роз'яснено його права та обов'язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомлено, що розгляд справи відбудеться у Святошинському районному суді м. Києва, що підтверджується особистим підписом ОСОБА_2 у протоколі.

Також ОСОБА_2 було надано можливість надати особисті пояснення, і згідно таких пояснень у вказаному вище протоколі, ОСОБА_2 зазначив, що «здав біологічну речовину (сечу), алкогольного сп'яніння не виявлено, тремтіння рук - нервування, вроджені розширені зіниці в темну пору, зупинили з порушенням».

До суду першої інстанції ОСОБА_2 було подано копію виписки від 01 листопада 2016 року із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого, згідно якої «ознак наркологічних захворювань не виявлено, на «Д» нагляді не перебуває. При токсикологічному дослідженні сечі - наркотичні речовини не виявлені», проте дану виписку суд апеляційної інстанції не може прийняти до уваги, оскільки, згідно «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», Розділом II п. 9, передбачено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для цього проведення.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 адміністративне правопорушення вчинено 30 серпня 2016 року, а виписка датована 01 листопада 2016 року, вона не може бути доказом того, що на час зупинення працівниками поліції ОСОБА_2 не перебував в стані наркотичного сп'яніння.

Та обставина, що справа відносно ОСОБА_2 була розглянута суддею без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, також не може бути підставою для скасування постанови, оскільки судова повістка з викликом до суду ОСОБА_2 була направлена 17.11.2016 року, якою він викликався до суду на 09 год. 30 хв. 24.11.2016 року (а.с. 5). Направлення ОСОБА_2 електронною поштою клопотання саме судді Ясельському А.М. (а.с. 6), свідчить про те, що дану повістку ОСОБА_2 отримав, тобто був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду його справи.

Клопотання ОСОБА_2 про направлення матеріалів провадження щодо нього до іншого суду, за умови що строк притягнення до адміністративної відповідальності спливав 30.11.2016 року, суддя оцінює, як намагання уникнути відповідальності за вчинене.

Надані ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції копій характеристик з місця роботи та проживання не можуть бути підставою для пом'якшення призначеного йому адміністративного стягнення, яке відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП України є безальтернативним.

Таким чином, суддя апеляційного суду, перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 приходить до висновку, що вони є необґрунтованими та не заслуговують на увагу, а накладене на нього адміністративне стягнення відповідає санкції ч.1 ст. 130 КУпАП України.

Інших підстав, які б свідчили про грубе порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи в суді першої інстанції, апелянтом не наведено.

Враховуючи вище викладене, суддя суду апеляційної інстанції не знаходить підстав для зміни або скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 24 листопада 2016 року.

Постанову судді Святошинськогорайонного суду м. Києва від 24 листопада 2016 року, якою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.А. Ященко