Адміністративна справа 359/6732/17
Провадження 3/359/3046/2017
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2017 р. суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Гончаров О.М., розглянувши за участі представника за довіреністю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, адміністративний матеріал, якій надійшов від Головного управління Національної поліції в Київській області Бориспільський відділ поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,-

за ч. 1 ст. 130 КУпАП України, -

в с т а н о в и в :

З даних протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №010010 від 12 серпня 2017 року о 05 год. 30 хв. Київська обл., Бориспільський р-н., с. Кийлів, водій керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан спяніння в законному порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 не з'явився. Разом з цим в судове засідання зявився представник правопорушника за договором ОСОБА_1

У судовому засіданні представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 пояснив, що протокол про адміністративне правопорушення серія БД №010010 від 12.08.2017 р., є єдиною підставою для притягнення особи до відповідальності. Однак, даний протокол складений інспектором патрульної поліції з порушенням вимог чинного законодавства. Оскільки складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на п. 2.5. ПДР України, відмова від проходження на стан алкогольного спяніння, але доказів на підтвердження цьому працівниками поліції не надано. Так просив суд направити справу для належного дооформлення.

Заслухавши пояснення представника правопорушника та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення суд прийшов до переконання про направлення справи на доопрацювання з наступних підстав.

Згідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами - є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 від проходження огляду на стан спяніння в законному порядку відмовився в присутності двох свідків.

Однак в матеріалах справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_2 відсутні письмові пояснення свідків, які б підтвердили факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан спяніння, але в протоколі серії БД №010010 від 12.08.2017 р. в графі «свідки чи потерпілі» вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що саме було підписано даними свідками встановити неможливо. А також відсутні інші письмові документи, які б мали значення для правильного вирішення справи.

Також, слід зазначити, що диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 27 ППВСУ "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" №14 від 23.12.2005 р., відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Згідно п. 7 розділу І "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 року № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя).

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_2 відсутні письмові документи, які б вказували на те, чи дійсно ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 111840 та чи знаходився в стані алкогольного спяніння.

Відсутні документи які б вказували, що працівниками поліції було запропоновано, проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року.

Як зазначалося вище, поліцейським РСПП, 32, Бориспільського ВП, старшого сержанта поліції ОСОБА_5 при складані протоколу серії БД №010010 від 12.08.2017 р. не надано підтверджуючих документів які б вказували на доведеність вини ОСОБА_6 за ч.1 ст.130 КУпАП. З огляду на зазначене, з матеріалів справи, пояснень представника особи, що притягується до відповідальності, не можна дійти однозначного висновку, чи мало місце адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, чи працівниками патрульної поліції дотримані вище вказані вимоги законодавства в повній мірі судом не можливо зясувати.

Зазначені вище недоліки не дають можливості суду встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність правопорушника, та інші обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону, що має суттєве значення для вирішення справи. За наслідками таких встановлених недоліків у суду немає можливості повно, всебічно та об'єктивно розглянути дану справу, та прийняти по справі законне й обґрунтоване судове рішення.

Верховним Судом України визнано правильною практику тих судів, які мотивованою постановою повертають протокол про адміністративне правопорушення, складені не уповноваженою на те особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення (п. 24 постанови пленуму верховного суду України від 23.12.2005 р. №14).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 р. № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні Маліге проти Франції від 23.09.1998 року визнав кримінально - правовий зміст адмін. правопорушення за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації No R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обовязок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обовязку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

З урахуванням наведеного, вважаю необхідним направити справу для дооформлення.

На підставі наведеного, керуючись ч. 1 ст. 130, 245, 256, 266, 278 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, за ч. 1 ст. 130 КУпАП - повернути на доопрацювання до Головному управлінню Національної поліції в Київській області Бориспільський відділ поліції.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Гончаров