А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

11.09.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Стана І.В.,

за участю прокурора Малицького С.І.,

особи щодо якої складено протокол ОСОБА_1 та

представника останньої адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу, яку подала ОСОБА_1,

в с т а н о в и в :

постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 травня 2017 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Нова Камянка Херсонської області, мешканка с. Малі Геївці, вул. Ф. Егрі, 127, Ужгородського району Закарпатської області, українка, гр. України, ІНФОРМАЦІЯ_2, одружена, не працююча,

визнана винною у вчиненні передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП адміністративних правопорушень і на підставі ст. 36 цього Кодексу на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень.

Постановлено стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 320,00 грн. на користь держави.

Згідно постанови, ОСОБА_1 визнана винною у тому, що, працюючи на посаді головного бухгалтера філії «Укрінтеравтосервіс-Закарпаття» УДП «Укрінтеравтосервіс», будучи посадовою особою, яка прирівнюється до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та являючись відповідно до п. п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктом відповідальності за корупційне правопорушення, діючи у власних інтересах та інтересах близької особи (свого зятя ОСОБА_3Ю.), не вжила заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів, під час виконання повноважень, невідкладно не повідомила свого безпосереднього керівника директора філії «Укрінтеравтосервіс» ОСОБА_4 та прямого керівника Генерального директора УДП «Укрінтеравтосервіс» ОСОБА_5 про наявність конфлікту інтересів, а також вчинила дії і прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова судді є незаконною, оскільки прийнята з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Вважає, що суд неповно дослідив матеріали справи та надав неправильну оцінку фактичним обставинам справи, при цьому, не навівши в постанові жодних законних мотивів. В обґрунтування вказаного посилається на те, що в протоколі відсутні основні кваліфікуючі ознаки передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП адміністративного правопорушення субєкт відповідальності та наявність реального конфлікту інтересів; що вона, будучи головним бухгалтером філії, не здійснювала нарахування премій і такі дії не входили до її функціональних обовязків; що філією УДП «Укрінтеравтосервіс-Закарпаття» наказів на преміювання не складалось, а преміювання апарату філії здійснювалось виключно на підставі наказів головної дирекції УДП «Укрінтеравтосервіс», що свідчить про посилання в протоколі на неіснуючі накази про преміювання, які філією не видавались; що виплата премій здійснюється на підставі відомостей по заробітній платі на підставі виданого наказу УДП «Укрінтеравтосервіс», до складання та підписання якого вона ОСОБА_1, не мала жодного відношення; що згідно протоколу місцем вчинення правопорушення є місце знаходження адміністративних будівель м. Ужгород, вул. Тельмана, 111, однак, указана адреса є поштовою та призначена для листування, а фактичним місцем знаходження філії є Ужгородський район, с. Великі Лази, мікрорайон «Новий», вул. Східна, 3. На думку апелянта вказані обставини свідчать про те, що протокол не містить достовірних даних щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення. Крім того, вказує на те, що філія не є відокремленим та самостійним субєктом господарювання, а є структурним підрозділом підприємства, що свідчить про те, що працівники філії УДП «Укрінтеравтосервіс-Закарпаття», у тому числі й вона та її зять ОСОБА_3, не є субєктами правопорушень, визначених ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», а отже, і субєктами даного адміністративного правопорушення. При цьому, посилається й на те, що згідно посадових інструкцій головного бухгалтера філії та заступника директора начальника термінала «Закарпаття», до повноважень указаних посад не входить прийняття рішення або вчинення дій, у звязку із чим, перебуваючи на вказаних посадах, ні вона, ні ОСОБА_3 не могли вчиняти будь-яких дій, які б впливали на обєктивність та неупередженість прийняття рішень щодо себе та один до одного; що ні вона, ні ОСОБА_3 не мали права першого підпису на банківських, бухгалтерських та організаційно-розпорядчих документах, у звязку з чим, були позбавлені фізичної можливості на вчинення дій та прийняття рішень щодо себе та близьких родичів; що в її підпорядкування згідно посадових інструкцій, структури управління та штатного розпису філії, входять працівники бухгалтерії, а вона в своїй діяльності підпорядкована директору філії та підзвітна головному бухгалтеру УДП «Укрінтеравтосервіс»; що в підпорядкуванні заступника директора начальника авто терміналу «Закарпаття» перебувають структурні підрозділи відділу управління майна та експлуатації будівель філії, авто терміналу «Закарпаття», відділення «Ужгород», кафе «Смерічка» та кафе «Надія», а в своїй діяльності заступник директора начальника авто терміналу «Закарпаття» підзвітний головному інженеру філії. Також вказує й на те, що при складанні протоколу працівниками поліції не відібрано жодного пояснення від службових осіб філії УДП «Укрінтеравтосервіс-Закарпаття»; що, задовольняючи клопотання захисника щодо виклику та допиту колишнього директора ОСОБА_4, судом було порушено вимоги ст. 272 та 277-2 КУпАП, оскільки обовязок забезпечення явки останнього було покладено на неї в межах однієї доби (з 19.04.2017 на 20.04.2017); що судом було допущено порушення її права на захист, оскільки суд відмовив стороні захисту в прийнятті пояснення колишнього т. в. о. директора філії УДП «Укрінтеравтосервіс-Закарпаття» ОСОБА_6 від 12.05.2017; що при винесенні постанови судом не було взято до уваги те, що на підставі наказу № 369 від 31.10.2016 УДП «Укрінтеравтосервіс» в період з 31.10.2016 по 03.11.2016 було проведено вибіркову перевірку діяльності філії на предмет дотримання нею ОСОБА_1 та ОСОБА_3 антикорупційного законодавства, під час якої вона надала письмове пояснення на імя керівництва Міністерства інфраструктури України та УДП «Укрінтеравтосервіс», за результатами якої в їх діях не виявлено ознак корупційних діянь. Окрім того, апелянт звертає увагу на те, що, обчислюючи строки притягнення її до адміністративної відповідальності та посилаючись на зупинення строку розгляду справи, суд порушив вимоги ст. 38, ч. 7 ст. 247, ст. 277 та не враховував рекомендації ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладені в листі № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017, які свідчать про те, що будь-якого продовження перебігу строків накладення адміністративних стягнень законом не передбачено, а тому, у разі їх закінчення провадження в справі закривається. Просить постанову скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її представника адвоката ОСОБА_2, які підтримали доводи апеляційної скарги, посилаючись на обставини в ній зазначені, думку прокурора, який судове рішення вважав законним та обґрунтованим і просив залишити його без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення, дослідивши зібрані по справі докази та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Обставини, за яких ОСОБА_1 скоїла передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП адміністративне правопорушення, у постанові судді місцевого суду зазначені правильно, кваліфікація її дій за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП відповідає зібраним у справі, дослідженим суддею місцевого суду, наведеним у постанові й перевіреним в апеляційному суді доказам.

Так, протоколом про адміністративне правопорушення № 14 від 21.02.2017 підтверджено, що ОСОБА_1, будучи субєктом відповідальності за корупційні правопорушення, всупереч вимог ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», діючи умисно, на власну користь та користь близької особи, усвідомлюючи протиправність своїх дій на підставі наказів УДП «Укрінтеравтосервіс-Закарпаття» № № 136 від 31.05.2016, 157 від 29.06.2016, 251 від 29.07.2016, 281 від 23.08.2016, 319 від 27.09.2016, 376 від 31.10.2016 провела нарахування та підписала розрахунки премій від 31.05.2016, 29.06.2016, 29.07.2016, 23.08.2015, 27.09.2016, 31.10.2016 відповідно до додатку 1 до вищезазначених наказів, внаслідок чого нарахувала собі коштів на загальну суму 47040 гривень, а ОСОБА_3, який є її зятем - на зальну суму 48600 гривень, що стало підставою для виплати їм бухгалтерією вказаних сум коштів (т. 1, а. с. 1-4).

Копією витягу з наказу № 56-ВК від 01.04.1997 генерального директора УДП «Укрінтеравтосервіс» підтверджено, що ОСОБА_1 прийнята на роботу на посаду головного бухгалтера філії «Укрінтеравтосервіс-Закарпаття» (т. 1, а. с. 12). Матеріалами справи, у тому числі поясненнями ОСОБА_1, підтверджується факт вчинення ОСОБА_1 дій та прийняття рішень під час перебування саме на вказаній посаді.

Відповідно до посадової інструкції головний бухгалтер філії: належить до професійної групи «Керівники». Забезпечує ведення бухгалтерського обліку, складає, підписує та здає звіти по філії, здійснює контроль за веденням касових операцій, раціональним та ефективним використанням матеріальних ресурсів, трудових та фінансових ресурсів. Проводить перевірку бухгалтерського обліку на філії, організовує роботу з підготовки пропозицій для директора філії, керує фахівцями бухгалтерського обліку філії та розподіляє між ними посадові завдання та функціональні обовязки. Здійснює заходи, спрямовані на запобігання правопорушень та їх профілактику (т. 1, а. с. 15-21).

Указане свідчить про те, що ОСОБА_1 є суб'єктом відповідальності за корупційне правопорушення, відповідно до п. п. «а» п. 2 ч. 1ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», а тому висновок судді в цій частині визнається обґрунтованим, належним чином вмотивованим, у звязку з чим, викладені в апеляційній скарзі доводи про те, що ОСОБА_1 не є субєктом правопорушень, визначених ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», а відповідно й субєктом даного адміністративного правопорушення, оскільки філія «Укрінтеравтосервіс-Закарпаття» не є відокремленим та самостійним субєктом господарювання, а є структурним підрозділом підприємства, відхиляються як такі, що не спростовують вищевказаного висновку судді й спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене нею адміністративне корупційне правопорушення.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 є чоловіком доньки ОСОБА_1 ОСОБА_7, тобто її зятем, що підтверджується копією запису актів про шлюб № 26 від 02.10.2004 (т. 1, а. с. 29), і нею не заперечується.

При цьому, матеріалами справи підтверджено, що на підставі наказів УДП «Укрінтеравтосервіс-Закарпаття» № № 136 від 31.05.2016, 157 від 29.06.2016, 251 від 29.07.2016, 281 від 23.08.2016, 319 від 27.09.2016, 376 від 31.10.2016 саме ОСОБА_1 провела нарахування та підписала розрахунки премій від 31.05.2016, 29.06.2016, 29.07.2016, 23.08.2015, 27.09.2016, 31.10.2016 відповідно до додатку 1 до вищезазначених наказів, внаслідок чого нарахувала собі коштів на загальну суму 47040 гривень, а ОСОБА_3, який є її зятем - на зальну суму 48600 гривень, що стало підставою для виплати їм бухгалтерією вказаних сум коштів (т. 1, а. с. 66-88).

Вищенаведені обставини та докази в їх сукупності свідчать про наявність у ОСОБА_1 та її зятя ОСОБА_3 реального конфлікту інтересів, що у свою чергу підтверджує вину ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП адміністративного правопорушення вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

З урахуванням вищенаведеного, як такі, що жодним чином не впливають на висновок судді в цій частині й спростовуються вищенаведеними доказами, визнаються й доводи апеляційної скарги про те, що в протоколі відсутні основні кваліфікуючі ознаки передбаченого ст. 172-7 КУпАП адміністративного правопорушення субєкт відповідальності та наявність реального конфлікту інтересів; що ОСОБА_1 не здійснювала нарахування премій, і такі дії не входили до її функціональних обовязків; що філією УДП «Укрінтеравтосервіс-Закарпаття» наказів на преміювання не складалось, а преміювання апарату філії здійснювалось виключно на підставі наказів головної дирекції УДП «Укрінтеравтосервіс»; що виплата премій здійснюється на підставі відомостей по заробітній платі на підставі виданого наказу УДП «Укрінтеравтосервіс», до складання та підписання якого ОСОБА_1, не мала жодного відношення; що згідно посадових інструкцій головного бухгалтера філії та заступника директора начальника термінала «Закарпаття», до повноважень вказаних посад не входить прийняття рішення або вчинення дій, у звязку з чим, перебуваючи на вказаних посадах, ні вона, ні ОСОБА_3 не могли вчиняти будь-яких дій, які б впливали на обєктивність та неупередженість прийняття рішень щодо себе та один до одного; що ні вона, ні ОСОБА_3 не мали права першого підпису на банківських, бухгалтерських та організаційно-розпорядчих документах, у звязку з чим, були позбавлені фізичної можливості на вчинення дій та прийняття рішень щодо себе та близьких родичів; що в її підпорядкування згідно посадових інструкцій, структури управління та штатного розпису філії, входять працівники бухгалтерії, а вона в своїй діяльності підпорядкована директору філії та підзвітна головному бухгалтеру УДП «Укрінтеравтосервіс»; що в підпорядкуванні заступника директора начальника авто терміналу «Закарпаття» перебувають структурні підрозділи відділу управління майна та експлуатації будівель філії, авто терміналу «Закарпаття», відділення «Ужгород», кафе «Смерічка» та кафе «Надія», а в своїй діяльності заступник директора начальника авто терміналу «Закарпаття» підзвітний головному інженеру філії.

При оцінці доводів апеляційної скарги у цій частині враховуються передбачені п. 5.10 Положення «Про філію «Укрінтеравтосервіс-Закарпаття» УДП «Укрінтеравтосервіс», повноваження філії, відповідно до яких директор філії укладає угоди та вчиняє інші правочини на закупівлю товарів, послуг та робіт, з фізичними та юридичними особами, за умови, що вартість предмета закупівлі ( у тому числі сума всіх правочинів у межах одного предмета закупівлі) не перевищує двадцять тисяч гривень на календарний рік (без урахування податку на додану вартість). Повноваження філії в цій частині затверджені Генеральним директором УДП «Укрінтеравтосервіс» 30 червня 2015 року, реєстраційний номер №32/17-01.

Відповідно до вказаного Положення бухгалтерські документи про перерахування коштів у межах зазначеної суми підписують директор та головний бухгалтер.

Відповідно до змін до Положення, затверджених Генеральним директором УДП «Укрінтеравтосервіс» 05 липня 2016 року, реєстраційний номер №62/17-01, місцезнаходженням філії є м. Ужгород, вул. Андрія Палая, 111, ( колишня вул. Тельмана, 111). Тому доводи апеляційної скарги про те, що вказане в протоколі про адміністративне корупційне правопорушення місце вчинення правопорушення - місце знаходження адміністративних будівель м. Ужгород, вул. Тельмана, 111, є неправильним, оскільки вказана адреса є поштовою і призначена для листування, а фактичним місцем знаходження філії є Ужгородський район, с. Великі Лази, мікрорайон «Новий», вул. Східна, 3, визнаються необґрунтованими, такими, що не відповідають фактичним обставинам справи і спростовуються вищенаведеним. Зазначене також спростовує твердження ОСОБА_1 про те, що оскільки підприємство знаходиться у сільській місцевості, тому Закон України «Про запобігання корупції», на неї не розповсюджується.

Результати проведеної на підставі наказу № 369 від 31.10.2016 УДП «Укрінтеравтосервіс» вибіркової перевірки діяльності філії на предмет дотримання нею ОСОБА_1 та ОСОБА_3, антикорупційного законодавства, на переконання апеляційного суду не спростовують висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП адміністративного правопорушення, тому доводи апеляційної скарги в цій частині також відхиляються.

При оцінці доводів апеляційної скарги про порушення права особи на захист, ураховується, що в розгляді справи у суді першої інстанції приймав участь захисник адвокат ОСОБА_8, який надавав правову допомогу ОСОБА_1, що, маючи право на вільний вибір захисника, ОСОБА_1 самостійно уклала угоду з останнім. Відмова судом у прийнятті пояснень колишнього т. в. о. директора філії УДП «Укрінтеравтосервіс-Закарпаття» ОСОБА_6 від 12.05.2017 - пояснень особи, підпис якої належним чином не засвідчений, визнається апеляційним судом обґрунтованою.

З матеріалів справи про передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП адміністративне корупційне правопорушення вбачається, що відповідні посадові особи повно, всебічно та об'єктивно з'ясували обставини справи про дане правопорушення, витребували та приєднали до справи докази з дотриманням вимог нормативно-правових актів, і склали протокол, з урахуванням положень ст. 256 КУпАП. Тому доводи апеляційної скарги про неповне з'ясування обставин справи відхиляються.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд, задовольняючи клопотання захисника щодо виклику та допиту колишнього директора ОСОБА_4, порушив вимоги ст. 272 та 277-2 КУпАП, визнаються такими, що не свідчать про неповноту та поверховість при з'ясуванні обставин передбаченого ч. 2 ст. 172-7 цього Кодексу правопорушення.

При оцінці доводів апеляційної скарги в цій частині та прийнятті судового рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; те, що учасники процесу з метою усунення неповноти при проведенні перевірки вправі самостійно забезпечити явку на розгляд справи тієї чи іншої особи свідка, пояснення якого можуть мати істотне значення для з'ясування фактичних обставин справи.

При прийнятті судового рішення також враховується й те, що учасники процесу з метою усунення неповноти при проведенні перевірки та складанні протоколу під час розгляду справи апеляційним судом не заявляли клопотань про виклик і допит тих чи інших осіб - свідків у справі.

З урахуванням наведеного вище, апеляційний суд приходить до висновку, що суддею місцевого суду Зуро Н.М. обґрунтовано визнана винною в скоєнні передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП адміністративного правопорушення; що адміністративне стягнення накладено на неї в межах санкції вищевказаної статті, є мінімальним і таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

При цьому, накладаючи на ОСОБА_1 стягнення за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, суддя місцевого суду врахував те, що постановою від 20.04.2017 строк розгляду справи було зупинено в звязку із хворобою ОСОБА_1, і поновлено до 15.05.2017, що свідчить про те, така була розглянута в передбачені ст. 38 КУпАП строки, а тому, доводи апеляційної скарги про те, що, обчислюючи строки притягнення її до адміністративної відповідальності та посилаючись на зупинення строку розгляду справи, суд порушив вимоги ст. 38, ч. 7 ст. 247, ст. 277 КУпАП та не враховував рекомендації ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладені в листі № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017, також відхиляються. При оцінці цих доводів апеляційний суд зазначає, що строк зупинення розгляду справи, не свідчить про недотримання передбаченого ст. 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення.

Разом із тим, прийшовши до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП адміністративного правопорушення, суддя місцевого суду не дав належної оцінки складеному щодо ОСОБА_1 у цій частині протоколу.

Так, як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1, будучи субєктом відповідальності за корупційні правопорушення, всупереч вимог ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», діючи умисно, на власну користь та користь близької особи свого зятя ОСОБА_3, усвідомлюючи протиправність своїх дій та виконуючи роботу по нарахування та розподілу премій керівному складу філії, у тому числі собі та близькій особі зятю ОСОБА_3, на підставі розрахунку за квітень, травень, червень, липень, серпень та вересень 2016 року не повідомила про наявний конфлікт інтересів прямого та безпосереднього керівника, що підтверджується листами УДП «Укрінтеравтосерсвіс» від 08.07.2016 № 1/05-04-578 та філії УДП «Укрінтеравтосерсвіс-Закарпаття» від 18.01.2017 № 17/01-04-77, відповідно до яких повідомлень про наявність конфлікту інтересів у межах Закону України «Про запобігання корупції» від посадових осіб філії в період 2015 та станом на 18.01.2017 до керівництва не надходило.

При цьому, зі змісту протоколу вбачається, що у ньому, в порушення вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП, не зазначено часу вчинення ОСОБА_1 передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП адміністративного правопорушення, тобто неповідомлення ОСОБА_1 прямого та безпосереднього керівника про наявність у неї реального конфлікту інтересів, що у свою чергу свідчить про невідповідність протоколу в цій частині вимогам ст. 256 КУпАП.

Не звернувши уваги на вказане порушення при складанні протоколу, суддя місцевого суду прийшов до передчасного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, те, що можливість збирання додаткових доказів не вичерпано, а також із метою усунення неповноти при проведенні перевірки, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність скасування постанови в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та направлення матеріалів справи для проведення додаткової перевірки.

Оскільки відповідно до КУпАП вжиття заходів зі встановлення осіб, які вчинили адміністративні корупційні правопорушення, у тому числі складання протоколів про адміністративні правопорушення з точним дотриманням законів, зясування обставин, за яких скоєно проступок, витребування та вилучення документів, у тому числі зібрання доказів у підтвердження вини осіб, які вчинили адміністративні корупційні правопорушення, покладаються на спеціально уповноважені субєкти у сфері запобігання корупції, якими також є Управління захисту економіки, а також враховуючи те, що протокол щодо ОСОБА_1 складено працівником УЗЕ в Закарпатській області ДЗЕ НП України, адміністративна справа підлягає направленню до вказаного органу для проведення додаткової перевірки.

Під час додаткової перевірки необхідно усунути вищевказані недоліки й, у залежності від здобутого, прийняти рішення по суті адміністративного правопорушення, протокол за скоєння якого складено щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

При прийнятті рішення про направлення справи для проведення додаткової перевірки враховано й те, що учасники процесу і, зокрема, прокурор із метою усунення неповноти при проведенні перевірки не заявляли клопотань про приєднання або витребування доказів по справі.

Доводи апеляційної скарги про закриття провадження в справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, з урахуванням наведеного вище, задоволенню не підлягають.

Тому, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності й накладення на неї адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП підлягає залишенню без зміни, а в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП скасуванню з направленням матеріалів справи до Управління захисту економіки в Закарпатській області ДЗЕ НП України для проведення додаткової перевірки.

При оцінці доводів апеляційної скарги у цій частині та прийнятті судового рішення прийнятті рішення про повернення справи для належного оформлення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази; те, що учасники процесу з метою усунення неповноти при складанні протоколу не заявляли клопотань про приєднання або витребування доказів по справі.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу, яку подала ОСОБА_1, задовольнити частково.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 травня 2017 року в частині притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 і накладення на неї адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП залишити без зміни, а у частині притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП скасувати, а матеріали справи направити до Управління захисту економіки в Закарпатській області ДЗЕ НП України для проведення додаткової перевірки.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Стан