ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2017 року Приазовський районний суд Запорізької області

у складі:

головуючого судді: Апалькової О.М.

при секретарі: Поліщук М.М.,

за участю прокурора: Широкова М.О.,

розглянувши адміністративну справу стосовно:

ОСОБА_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, неодруженого, не працюючого, депутата Приазовської селищної ради Запорізької області, не судимого, до адміністративної відповідальності не притягався, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1,ч.2 ст.172-7 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Як вказано в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення повязаного з корупцією № 42 органом досудового слідства, ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що на підставі підпункту «б» п.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» він, являючись депутатом Приазовської селищної ради Запорізької області, розташованої за адресою Запорізька область, Приазовський район, смт. Приазовське, вулиця Леніна, 5, порушив вимоги ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», а саме приймав участь у роботі 5-ої сесії 7-госкликання як депутат селищної ради при обговоренні питання №5 не повідомив про наявність реального конфлікту інтересів присутніх депутатів та селищного голову, в подальшому проголосував за рішення № 5 про надання дозволу на укладання йому тимчасового договору оренди на земельну ділянку площею 2,7627 га, чим скоїв адміністративне правопорушення повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1,ч.2 ст.172-7 КУпАП.

ОСОБА_1, який притягається до адміністративної відповідальності за ч.1,ч.2 ст.172-7 КУпАП свою вину у предявленому йому обвинуваченні визнав та показав, що дійсно прийняв участь у роботі 5-ої сесії 7-го скликання як депутат Приазовської селищної ради Запорізької області не повідомив про наявність реального конфлікту інтересів присутніх депутатів і селищного голову, а в подальшому проголосував за рішення № 5 про надання йому дозволу на укладання тимчасового договору оренди. У вчиненому розкаюється.

Не зважаючи на те, що ОСОБА_1 свою вину у скоєні адміністративного правопорушення, яке передбачене ч.1,ч.2 ст.172-7 КУпАП визнав, його винуватість підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: його поясненнями (а.с.8-10) та іншими матеріалами справи.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з матеріалами справи ОСОБА_1 є депутатом 7 скликання Приазовської селищної ради Приазовського району Запорізької області, який був обраний 25.10.2015 року (а.с.22);

24.02.2016 року, рішенням 5 сесії Приазовської селищної ради сьомого скликання було вирішено питання щодо укладання тимчасових договорів оренди на земельні ділянки, одна з яких площею 2,7627 га передавалась ОСОБА_1 (а.с.42);

Згідно листа № 1767 від 28.12.2016 року секретаря Приазовської селищної ради, протягом 2015-2016 року від депутата сьомого скликання Приазовської селищної ради ОСОБА_1 була надана заява про наявність конфлікту інтересів відповідно до ЗУ «Про запобігання корупції» (а.с.20);

Відповідно до ч.1 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції»: правопорушення з корупцією-діяння, що містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Частинами 1 та 2 статті 172-7 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

У цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Терміни "реальний конфлікт інтересів" та "потенційний конфлікт інтересів" визначені Законом України "Про запобігання корупції". Суб'єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції".

Відповідно до підпункту «б» п. 1 статті 3 Закону України "Про запобігання корупції", ОСОБА_1 є суб'єктом, на якого поширюються дія цього Закону.

Згідно ст.12 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», на посадових осіб місцевого самоврядування поширюються вимоги та обмеження, встановлені Законом України "Про запобігання корупції" . Інші обмеження, пов'язані із проходженням служби в органах місцевого самоврядування, встановлюються виключно законами України.

Відповідно до ст. 12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування: посадові особи місцевого самоврядування зобов'язані дотримуватися правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених Законом України "Про запобігання корупції".

Як вбачається зі ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування», рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Відповідно до ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування»: Сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання. Здійснення контролю за дотриманням вимог частини першої цієї статті, надання зазначеним у ній особам консультацій та роз'яснень щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, поводження з майном, що може бути неправомірною вигодою та подарунками, покладається на постійну комісію, визначену відповідною радою.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 28 Закону України "Про запобігання корупції" особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до ч.1 статті 1 Закону України »Про запобігання корупції»:реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або не упередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Склад правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбачає наявність чотирьох взаємозумовлених і взаємопов'язаних елементів: об'єкта та об'єктивної сторони, суб'єкта та суб'єктивної сторони.

За змістом ст.172-7 КУпАП, особистий інтерес - це користь, вигода яка стосується /або цікавить/ особу, і які вона бажає отримати для себе особисто або близьких родичів.

Об'єктивна сторона даного правопорушення передбачає відповідальність за не повідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та полягає у бездіяльності особи, яка знала про наявність у неї реального конфлікту інтересів, що можуть вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, тому повинна була повідомити у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Суб'єктивна сторона даного правопорушення передбачає діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені ЗУ «Про запобігання корупції» вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 даного Закону.

Отже, ОСОБА_1 відповідно до пп. «б» п. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб'єктом відповідальності за вчинення корупційного правопорушення, згідно ст.ст. 12, 12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», з часу обрання його депутатом Приазовської селищної ради, на нього поширюються вимоги про обмеження, пов'язані з прийняттям на службу в органи місцевого самоврядування та проходження служби, зобов'язання дотримуватися правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, в тому числі встановленими Законом України «Про запобігання корупції».

Таким чином встановлено, що ОСОБА_1, будучи депутатом Приазовської селищної ради, відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» - суб'єктом відповідальності за правопорушення пов'язані з корупцією, в порушення ч.1 статті 28 Закону України "Про запобігання корупції", при вирішені питання про укладання тимчасового договору оренди на земельну ділянку площею 2,7627 га № 5 від 24.02.2016 року був присутнім на засіданні сесії Приазовської селищної ради 24.02.2016 року, як депутат, та особисто голосував «за», тобто не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, не повідомив присутніх депутатів та селищного голову про наявність в нього реального конфлікту інтересів, та вчинив дії, а саме прийняв участь у голосуванні при прийнятті рішення в умовах реального конфлікту інтересів (а.с.24-32), тобто скоїв діяння, пов'язані з корупцією, адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

На підставі викладеного суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1ст. 172-7 та ч.2 ст.172-7КУпАП України.

Враховуючи обставини що пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення - щире розкаяння, раніше до адміністративної відповідальності не притягався, суд вважає за доцільне призначити адміністративне стягнення з урахуванням вимог ст.36 КУпАП у виді штрафу у мінімальному розмірі.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір в сумі 320 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ч.1,ч.2 статті 172-7,294 КУпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172 та ч.2 ст.172- 7 КУпАП та з урахуванням ст.36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян,що складає 3400,00грн. (три тисячі чотириста гривень 00 копійок) у держбюджет на р/р 0250, код 21081100, МФО 813015, , банк: ГУДКСУ у Приазовському районі Запорізької області.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 320,00 грн. (триста двадцять гривень 00 копійок) на рахунок 0250, отримувач: УДКСУ у Приазовського району, 22030001, код отримувача (за ЄДРПОУ) 38042754, МФО 813015

Постанова суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через Приазовський районний суд на протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя О.М.Апалькова