Номер провадження 33/788/97/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2017 року м. Суми

Суддя Апеляційного суду Сумської області Філонова Ю. О. , з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 грудня 2016 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,

мешканець с. Вознесенка, вул. Паратівка, буд. 26, Буринського району, Сумської області,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 275 грн. 60 коп., -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 грудня 2016 року водій ОСОБА_3 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього був накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 20.11.2016 р., о 22-25 год., керував автомобілем НОМЕР_1, по вул. Леваневського в м. Суми, у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9а ПДР України.

В поданій апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 просить поновити строк на оскарження постанови судді та скасувати її і закрити провадження у справі.

Так, апелянт зазначає, що постанова у справі винесена з порушенням ст.268, 277-2, 278 КУпАП, оскільки справа розглядалась у його відсутність, доказів отримання ним сповіщення про час і місце судового засідання у матеріалах справи відсутні, а тому він був фактично позбавлений права на захист. Також зазначає, що доказів про керування ним автомобілем у стані алкогольного спяніння в ході судового розгляду справи здобуто не було.

Вислухавши захисника ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_3 та підтримав подану апеляційну скаргу і просив скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, вважаю, що вказана вище апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десятиденного строку з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин він може бути поновлений за заявою особи, щодо якої її винесено органом правомочним розглядати справу.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляцію на постанову судді від 05 грудня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності по справі стосовно ОСОБА_3 подано 27 лютого 2017 року, тобто з пропуском строку на її оскарження. Аргументи апелянта про поважність пропуску строку на апеляційне оскарження в звязку з тим, що він не був присутнім у судовому засіданні 05 грудня 2016 року та, що судом було несвоєчасно направлено постанову, і він отримав та ознайомився з нею лише 18 лютого 2017 року (а.с. 28), суд вважає переконливими, а тому клопотання про поновлення пропущеного строку підлягає задоволенню.

Крім того, згідно ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Однак, суд першої інстанції при розгляді справи відносно ОСОБА_3 допустив порушення вимог зазначеного закону.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_3, він вказав, що 20.11.2016 року відносно нього працівниками поліції був складений адміністративний протокол, і у якому було прямо зазначено що розгляд справи відбудеться 30.11.2016 року о 9.00 в Ковпаківському районному суді м.Суми. В призначений день він зявився до суду, однак виявилося, що матеріали такі ще не надійшли, і справа буде розглянута в інший день.

Такі твердження апелянта обєктивно підтверджуються матеріалами справи, з яких вбачається, що 01 грудня 2016 року суддя Зарічного районного суду м.Суми постановою направив адміністративний матеріал відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.130 КУпАП до Ковпаківського районного суду.

Також із матеріалів слідує, що суддя Ковпаківського районного суду м. Суми розглянув 05 грудня 2016 року справу про адміністративне правопорушення без участі ОСОБА_3, пославшись на те, що він належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, про що свідчить телефонограма від 02 грудня 2016 року (а.с.9).

Разом з тим, з огляду на положення ст.277-2 КУпАП, дана телефонограма не може визнаватись допустимим доказом належного сповіщення особи, що притягується до адміністративної відповідальності про час та місце судового розгляду.

При цьому, даний документ, не містить навіть підпису працівника суду, який направив відповідну телефонограму.

Про неналежне повідомлення ОСОБА_3 свідчить і наявна в матеріалах справи заява ОСОБА_3, яка була зареєстрована в канцелярії Ковпаківського районного суду м.Суми 08.02.2017 року, в якій він просив повідомити, чи надійшла відносно нього справа до суду, та чи призначена вона до розгляду.

Враховуючи наведене, вважаю, що суддя суду першої інстанції, в даному випадку, за відсутності документів, що підтверджують поважність причин неявки особи до суду та відсутності відповідного клопотання про відкладення розгляду справи 05 грудня 2016 року, допустив порушення приписів ч.1 ст.268 КУпАП, та право ОСОБА_3 на участь у розгляді справи, подавати клопотання, приймати участь у допиті свідків, тощо.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги в частині порушення прав ОСОБА_3 заслуговують на увагу, а постанова судді підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

Проте, дослідивши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції наявні в матеріалах справи докази, приходжу до висновку, що вони беззаперечно доводять вину ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 вину у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 130 КУпАП визнав, зазначивши власноручно «винуватий» (а.с.1). Крім протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, вина ОСОБА_3 також підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.11.2016 року про перебування ОСОБА_3 у стані алкогольного сп'яніння (а.с.2).

Зауважень до вказаних документів ОСОБА_3 не мав.

Таким чином, при апеляційному розгляді справи про адміністративне правопорушення знайшов своє підтвердження факт керування водієм ОСОБА_3 автомобілем у стані алкогольного сп'яніння, а також порушення ним відповідно вимог п.2.9а ПДР України.

Будь - які інші доводи апелянта, сприймаються судом як спроба уникнути відповідальності, оскільки доказів, які б могли спростувати його причетність до вказаного правопорушення, суду не надано.

Тому, доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП є безпідставними і не ґрунтуються на наявних в матеріалах справи доказах.

Разом з тим, враховуючи, що вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП мало місце 20 листопада 2016 року, то на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції сплинув, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП тримісячний строк накладення адміністративного стягнення.

За таких обставин, вважаю за необхідне закрити провадження у справі у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст.38, 247, 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_3 строк для апеляційного оскарження постанови судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 грудня 2016 року, про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 грудня 2016 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - скасувати.

Постановити нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та закрити провадження у справі у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч.2 ст.38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_2.