Справа № 369/1359/17 Головуючий у І інстанції Лисенко В. В.
Провадження № 33/780/402/17 Доповідач у 2 інстанції Свінціцька
Категорія 138 11.05.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 травня 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Свінціцька О.П., з участю особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, потерпілого ОСОБА_2 та його представника - захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 лютого 2017 року, якою провадження у справі відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 06.01.2017р. близько 17 години 00 хвилин, в Волинській області, Луцькому районі, с. Підгайці по вулиці Дубківська, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем TOYOTA Land Cruiser д.н.з. НОМЕР_3, перед поворотом ліворуч не зайняв відповідне крайнє положення та не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкоди іншим учасникам руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем MITSUBISHI Pajero д.н.з. НОМЕР_4, який рухався в крайній лівій смузі, чим порушив вимоги п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 лютого 2017 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Своє рішення суддя мотивував тим, що водій ОСОБА_1 здійснив лівий поворот в дозволеному місці, включив лівий покажчик повороту і фактично здійснив маневр повороту, внаслідок чого зіткнення відбулось на лівому ( по ходу руху автомобіля MITSUBISHI Pajero) узбіччі.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк для подання апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, скасувати постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 лютого 2017 року, та постановити нову, якою притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Вказує на те, що він рухався зі швидкістю 60 км/год. в бік с. Підгайці, де проживає, з міста Луцька. Рухаючись по правій полосі, побачив, що на узбіччі стоїть автомобіль, який не здійснював рух, з увімкненим правим сигналом повороту. Коли він під'їхав ближче, автомобіль, що стояв на узбіччі, раптово увімкнув лівий показчик повороту, та розпочав маневр розвороту з метою виїзду на зустрічну смугу, на полосу, що прямує до м. Луцька. Намагаючись уникнути зіткнення двох автомобілів, він (ОСОБА_2) мав намір об'їхати автомобіль, що здійснював неправомірний маневр, однак зіткнення уникнути не вдалося.

Вказує на те, що факт порушення ОСОБА_1 ПДР стверджується відео зображенням з відеореєстратора, з якого чітко видно, що ОСОБА_1 не переконався у наявності попутного транспорту, здійснив саме розворот автомобілем, а не поворот (оскільки дороги на ліво немає).

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник вимоги апеляційної скарги підтримали.

ОСОБА_1 заперечував щодо задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його представника, ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк для апеляційного оскарження постанови місцевого суду.

Наведені ОСОБА_2 причини пропуску строку на подачу апеляційної скарги визнаються судом поважними, оскільки в матеріалах справи відсутні дані, що ОСОБА_2 повідомлявся про день та час розгляду справи Києво - Святошинським районним судом, а копію постанови суду першої інстанції було отримано лише на запит його представника 29.03.2017р. поштою. У зв'язку із чим вважаю за необхідне поновити строк на оскарження постанови суду від 27.02.2017р.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 про необґрунтоване закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, то вони знайшли своє підтвердження при розгляді справи.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказаних вимог закону суддею при розгляді справи щодо ОСОБА_1 дотримано не було.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 06.01.2017р. ОСОБА_1 інкримінується порушення ним п. п. 10.1, 10.4 ПДР України, а саме, що він, керуючи автомобілем TOYOTA Land Cruiser д.н.з. НОМЕР_3, перед поворотом ліворуч не зайняв відповідне крайнє положення та не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкоди іншим учасникам руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем MITSUBISHI Pajero д.н.з. НОМЕР_4, який рухався в крайній лівій смузі.

За змістом п. 10.1 Правил дорожнього руху України перед початком руху, перестроюванням та будь - якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним та не створить перешкоди чи небезпеки іншим учасникам дорожнього руху.

За змістом п. 10.4 ПДР України водій, який виконує поворот ліворуч або розворот повинен дати дорогу транспортним засобам, які рухаються у попутному напрямку у випадку виконання зазначеного вище маневру не з крайнього лівого положення на проїзній частині.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1, наданих в суді апеляційної інстанції, він рухався на автомобілі TOYOTA Land Cruiser по автодорозі з м. Луцьк в бік м. Дубно. Проїзджаючи автомийку він рухався ближче до правого краю проїзної частини, однак побачивши, що автомийка не працює, він почав здійснювати маневр розвороту ліворуч в бік м. Луцьк, в результаті чого сталося зіткнення з автомобілем MITSUBISHI Pajero, який рухався в попутному напрямку. Не заперечує того факту, що в момент виконання маневру розвороту ліворуч він рухався ближче до правого краю проїзної частини. Вказана обставина також підтверджується записом з відеореєстратора, який був досліджений, у тому числі, судом апеляційної інстанції.

За таких обставин саме недотримання водієм ОСОБА_1 вимог п.п.10.1, 10.4 Правил дорожнього руху перебуває у причинному зв»язку з виникненням ДТП та наслідками, що настали у виді зіткнення та пошкодження транспортних засобів, тобто в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На вказані обставини суд першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 уваги не звернув, не з'ясував належним чином обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не дав належної оцінки доказам по справі та дійшов помилкового висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому постанова судді не може бути визнана законною і підлягає скасуванню.

При цьому суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_1 про те, що при обранні ОСОБА_2 безпечної швидкості руху зіткнення вдалося б уникнути, так як ОСОБА_2 мав би можливість об»їхати його автомобіль справа, оскільки, незалежно від дій інших учасників дорожнього руху, ОСОБА_1 повинен був дотримуватись вимог п.п 10.1, 10.4 ПДР України. Крім того, як вбачається з матеріалів справи постановою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.03.2017р., залишеною без змін постановою Апеляційного суду Волинської області від 21.04.2017р., провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП було закрито за відсутності в його діях складу вказаного правопорушення, оскільки не здобуто доказів його винуватості в порушенні п.12.1 ПДР України.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, правопорушення було вчинено ОСОБА_1 06.01.2017р. За таких обставин провадження у справі підлягає закриттю в зв»язку з закінченням передбачених ст. 38 КУпАП строків накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи викладене, постанову судді Києво - Святошинського районного суду Київської області від 27.02.2017р. слід скасувати та постановити нову.

Керуючись ст. 38, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Києво - Святошинського районного суду Київської області від 27 лютого 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Києво - Святошинського районного суду Київської області від 27 лютого 2017 року про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП із підстав, передбачених п.1 ст.247 КУпАП - скасувати.

Прийняти нову постанову.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та провадження у справі закрити у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П.Свінціцька