Справа № 163/405/17 Провадження №33/773/281/17 Суддя в 1 інстанції: Гайдук А. Л.
Категорія:ст.ст. 471, 472 МК України Доповідач: Борсук П. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" березня 2017 р. місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Волинської області Борсук П.П., з участю ОСОБА_2, представника Волинської митниці ДФС Пікалюка М.С., розглянувши апеляційну скаргу заступника начальника Волинської митниці ДФС на постанову Любомльського районного суду Волинської області від 23 лютого 2017 року про звільнення від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП із застосуванням усного зауваження за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, та закриття провадження у справі за на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях складу даного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя АДРЕСА_1, пенсіонера,

В С Т А НО В И В:

26.01.2017 року о 15 год. 57 хв., слідуючи з Республіки Польща в Україну через митний пост «Устилуг» Волинської митниці ДФС, в якості пасажира автомобіля марки «OPEL VIVARO», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_2 порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор», переміщуючи в даному автомобілі акумулятор «CART725012115 Akumulator», вагою 58 кг та вартістю 4582,88 грн., який на 8 кг перевищив встановлену неоподатковувану норму, передбачену ст.374 МК України, за його вагою, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Крім цього, ОСОБА_2 ставиться у вину те, що він, при тих же обставинах, не задекларував за встановленою формою вказаний товар, використавши всупереч вимог ст.ст.257, 366, 374 МК України смугу руху "зелений коридор", як форму декларування, шляхом вчинення дій, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 472 МК України.

Рішенням суду першої інстанції за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, ОСОБА_2 звільнено від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП у зв'язку із малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, - провадження у справі закрито за на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

На вищевказану постанову Волинською митницею ДФС подано апеляційну скаргу, у якій апелянт просить скасувати першу та постановити нову, якою визнати ОСОБА_2 винним у порушенні митних правил, передбачених ст.ст. 471, 472 МК України, та накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкцій даних статей.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши представника Волинської митниці ДФС, який підтримав останню з мотивів, викладених у ній, та просив її задовольнити, ОСОБА_2, який заперечив проти задоволення апеляції, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

В силу положень ст. 489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил повинно бути з'ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого

ст. 471 МК України, за обставин вказаних у постанові, який ніким з учасників судового процесу не оспорюється.

На думку апеляційного суду, рішення суду про закриття провадження щодо ОСОБА_2 за ст. 472 МК України ґрунтується на досліджених судом доказах, якими підтверджується відсутність у діях останнього складу вказаного правопорушення.

У протоколі про порушення митних правил, складеному щодо ОСОБА_2, не розкрито об'єктивної сторони правопорушення за ст. 472 МК України, яка передбачає відповідальність за недекларування за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товари, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

З протоколу незрозуміло, в чому полягало дане правопорушення, якими діями правопорушника воно вчинено і чим це підтверджується.

Оскільки ОСОБА_2 не перетинав митний кордон України зоною митного контролю «червоний коридор», де письмове декларування є обов'язковим, тому кваліфікація його дій за ст. 472 МК України є безпідставною.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції з'ясував усі обставини справи, дослідив наявні у ній докази, надавши їм належну юридичну оцінку, і обґрунтовано дійшов висновку, що ОСОБА_2 порушив порядок проходження митного контролю у зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор», тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 471 МК України, а провадження у справі за ст. 472 МК України закрив на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 33-35 КУпАП, які визначають загальні засади накладення адміністративного стягнення, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Згідно зі ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Апеляційний суд вважає, при постановленні рішення судом першої інстанції вказаних вимог закону дотримано в повній мірі.

Зокрема, суд першої інстанції врахував вік ОСОБА_2 - 76 років, те, що він вперше притягається до адміністративної відповідальності, письмові пояснення порушника з приводу вчиненого правопорушення, які вказують на необережність його дій

Крім того, судом встановлено, що перевищення ваги переміщуваного товару становить лише 8 кг при дозволеній неоподатковуваній нормі 50 кг, при цьому вартість товару дозволеної неоподатковуваної норми не перевищує.

Як ствердив ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції, вага акумулятора без вмісту у ньому електроліту не перевищує 50 кг.

Переміщуваний товар, а саме акумулятор не належить до переліку обмежених чи заборонених до переміщення через митний кордон України товарів, є неподільною річчю, а дії ОСОБА_2 не були спрямовані на спричинення шкоди громадським або державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_2, судом не встановлено.

Врахувавши усі вищезазначені обставини у їх сукупності, суд першої інстанції дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, тобто за малозначністю вчиненого ним правопорушення.

Постанова суду першої інстанції є вмотивованою. Підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляції, апеляційний суд не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 22, 294 КУпАП, ст. 529 МК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заступника начальника Волинської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Любомльського районного суду Волинської області від 23 лютого 2017 року щодо ОСОБА_2 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Волинської області П.П. Борсук