Провадження № 33/780/101/17 Доповідач у 2 інстанції Миколюк
Категорія 138 09.02.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 лютого 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Миколюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за участю:

особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2,

представника потерпілої-адвоката ОСОБА_3,

потерпілої ОСОБА_4

за апеляційною скаргою захисника правопорушника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 грудня 2016 року,

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 грудня 2016 року,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на 6 (шість) місяців.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 275 грн.60 коп.

Згідно з постановою суду, 15 вересня 2016 року, близько 10 години 40 хвилин, по на автодорозі Київ-Одеса 358 км + 900 м, водій ОСОБА_1, керував транспортним засобом марки «MAN 11.190» державний номер НОМЕР_1, в залежності від швидкості руху та дорожньої обстановки не дотримався безпечної дистанції, не вибрав безпечну швидкість руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, під час виникнення перешкоди для руху, яку водій обєктивно спроможний виявити, не вжив заходів для повної зупинки свого транспортного засобу або безпечного обїзду перешкоди, внаслідок чого здійснив виїзд на полосу зустрічного руху, де зіткнувся з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4 В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження та водій автомобіля НОМЕР_3 ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 12.1, 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник правопорушника адвокат ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить її скасувати та закрити провадження по справі.

В обґрунтуванні вказує, що судом було винесено формальне рішення, без будь-якого зясування обставин ДТП, не надано власної оцінки фактів, суд не вказав жодного доводу, на підставі якого обирає адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, крім того, звертає увагу на порушення вимог закону при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, в якому не зазначено свідків, наявність або відсутність матеріальної шкоди, працівниками поліції не було запропоновано ОСОБА_1 надати пояснення згідно ст.268 КУпАП, у протоколі зазначене неіснуюче місце роботи водія, а саме ВАТ «ПАТС» та вказано автомобіль, який не має відношення до ДТП (RENO д.н. НОМЕР_4).

Звертає увагу, що водій ОСОБА_1 врахував дорожню обстановку та здійснив заходи для уникнення ДТП, що підтверджується матеріалами справи, він дотримувався необхідної відстані між транспортними засобами, зазначає про неналежне експертне дослідження №042-16, в якому не було встановлено тих питань, які мали бути головними та вирішальними у ході розгляду адміністративної справи, воно було проведено поверхнево та упереджено.

Крім того, вказує на відсутність відомостей про допит судом свідків під час розгляду справи по суті, справу суддею було розглянуто, без зясування її обставин, текст рішення не містить жодних висновків стосовно конкретного ДТП.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження з тих підстав, що про розгляд адміністративної справи в суді першої інстанції належним чином повідомлений не був, участь в розгляді справи не приймав, текст оскаржуваної постанови його представники отримали лише 23.12.2016 року.

На апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 надійшло заперечення потерпілої ОСОБА_4, в якому вона вказує, що не погоджується з апеляційною скаргою, вважає її безпідставною, необґрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення, зазначає, що суд першої інстанції надав належну правову оцінку зібраними по справі доказами і прийняв цілком обґрунтоване і законне рішення щодо наявності вини ОСОБА_1В у вчиненні ДТП.

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_1, який просив задовольнити апеляційну скаргу, потерпілу та її представника, які підтримали

рішення суду, захисника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2, яка 30.01.2017 року була присутня під час розгляду апеляційної скарги та просила її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суд вважає, що клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду підлягає до задоволення, оскільки про розгляд справи ОСОБА_1 належним чином повідомлено не було, участі в розгляді справи він не приймав, копія постанови йому не направлялась.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Так, вина ОСОБА_1 у порушенні п.п.12.1,12.3,13.1 ПДР підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 305937 від 15 листопада 2016 року, в якому викладені обставини вчинення адміністративного правопорушення;

- схемою місця ДТП від 03 жовтня 2016 року, відповідно до якої автобус MAN та автомобіль Renault в кінцевому положенні розташовані на половині проїзної частини, яка призначена для руху транспорту в зустрічному (відносно напряму руху автобуса і автомобіля) напрямку. Автомобіль Renault орієнтований передньою частиною в напрямку лівого краю проїзної частини і відстань від переднього і заднього колеса лівого борту автомобіля назад, до ліній дорожньої розмітки становить, відповідно, 4,5 та 2,0 м. Відстань від переднього і заднього колеса правого борту автобуса до вказаної вище лінії дорожньої розмітки становить, відповідно 4,3 та 2,7 м. Автобус MAN розташований ліворуч від автомобіля Renault, орієнтований передньою частиною в напрямку свого руху до зіткнення з відхиленням ліворуч. Також на схемі позначено слід гальмування загальною довжиною 16,7 м, що починається на відстані 15м від рівня правого заднього колеса автобуса і закінчується біля його лівого заднього колеса.

- поясненнями ОСОБА_4, яка стверджує, що 15.09.2016 року, близько 10 години 35 хвилин, рухаючись на автомобілі марки «Рено Меган» д.н. НОМЕР_5 з с. Віта Поштова виїхала на автодорогу Київ-Одеса та повернула праворуч в напрямку м. Одеса, на цей час на автодорозі Київ-Одеса проводились дорожні ремонтні роботи. Маючи намір їхати в напрямку м. Києва, вона підїхала до місця дозволеного розвороту в зворотному напрямку (в сторону м. Києва), але виявила, що в звязку з проведенням зазначених дорожніх робіт, здійснити маневр розвороту в цьому місці вже неможливо, звязку з цим, вимушена була рухатись далі у напрямку м. Одеса.

Проїхавши ще деяку відстань ОСОБА_4 побачила, що спеціально облаштовані місця для розвороту у зворотному напрямку взагалі відсутні. Після цього, увімкнула покажчик лівого повороту та, продовжуючи рух у межах своєї смуги, чекала на можливість здійснити маневр розворот ліворуч (на відсутність транспортних засобів зі зустрічного напрямку руху). В певний момент водій автомобіля, який рухався на зустріч, мигнув світлом фар і таким чином надав можливість розвернутись. Зменшивши швидкість руху, ОСОБА_4 відразу почала маневр розвороту. У той час, коли її автомобіль повністю знаходився на смузі зустрічного руху і вона майже закінчувала маневр розвороту, відчула удар, який відбувся внаслідок зіткнення з автобусом «МАН- д.н. НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_5

- письмовими поясненнями ОСОБА_6, який вказав, що 15.09.2016 приблизно 10 годин 40 хвилин він рухався на автомобілі Nissan по дорозі Одеса-Київ в напрямку м. Києва. При підїзді до м. Києва на дорозі проводилися ремонтні роботи, рух в його напрямку мав дві смуги, а у зустрічному одну, рухався він приблизно зі швидкістю 50 км/год. Попереду нього з зустрічного напрямку рухався автомобіль Renault з увімкненим лівим поворотом. Рух транспорту і його інтенсивність руху була не дуже високою, і він блимнув світлом фар, тим самим показав, що пропускає цей автомобіль для виконання лівого повороту. Побачивши знак, водій Renault пригальмувавши, відразу почав розвертатися ліворуч. В той момент автобус МАN, що рухався позаду автомобіля Renault почав гальмувати і при цьому виїхав на зустрічну смугу, де відбулося зіткнення з авто Renault. Удар автомобілів був дуже потужний, ОСОБА_6 зупинився щоб надати допомогу водію легкового автомобіля, за кермом якого була дівчина. Виявилося, що допомога водію не була потрібна і він залишив водію авто Renault свій номер телефону та поїхав далі по справах.

Дані пояснення повністю узгоджуються з пошкодженнями на автомобілях.

- довідкою № 413 від 22.09.2016 р. клініки сімейної медицини, відповідно до якої потерпілій під час ДТП були завдані легкі тілесні ушкодження у вигляді забоїв голови;

- висновком №042-16 експертного дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди за участі автобуса «MAN 11/190 HOCL» д/н НОМЕР_1 та автомобіля НОМЕР_6, з якого вбачається, що в даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля НОМЕР_7 ОСОБА_4 невідповідностей вимогам п.10.4 Правил дорожнього руху, відповідно до яких вона повинна була діяти, з технічної точки зору не вбачається. А в діях водія автомобіля НОМЕР_8 ОСОБА_1, виходячи з представленого обєму експертних даних, з технічної точки зору вбачаються невідповідності вимогам п.13.1 ПДР в частині дотримання безпечної дистанції і вказана невідповідність його дій перебувала в причинному звязку з настанням даної ДТП з технічного точки зору.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ст.124КУпАП є правильною.

Але поряд з цим, апеляційний суд вважає, що при вирішенні питання про вид стягнення суд допустився помилки.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

За змістом ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

На думку суду, із урахуванням обставин вчинення правопорушення, даних про особу правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, має позитивну характеристику з місця роботи, його робота повязана з керуванням автомобілів, також ОСОБА_1 має великий водійський стаж, робота водієм є його єдиним заробітком, крім того проти помякшення призначеного покарання не заперечували й сама потерпіла.

В зв'язку з цим, суд вважає за необхідне змінити вид накладеного на ОСОБА_1 стягнення, застосувавши щодо нього стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Строк на апеляційне оскарження - поновити.

Постанову судді Києво-Святошинскього районного суду Київської області від 12 грудня 2016 року щодо ОСОБА_1. змінити.

Накладене на ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП стягнення пом'якшити до штрафу в розмірі 340 грн., що становить двадцять неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Київської області О.В. Миколюк