Справа № 462/3712/16-п Головуючий у 1 інстанції: Кирилюк А.І.
Провадження № 33/783/17/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2017 року апеляційний суд Львівської області в складі:

судді Галапаца І.І.,

з участю прокурора Пандяка М.І.,

правопорушника ОСОБА_2,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_2 на постанову судді Залізничного районного суду м. Львів від 27 вересня 2016 року,

встановив:

цією постановою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних корупційних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст. 172-7 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 275,60 грн. судового збору.

Згідно постанови судді, ОСОБА_2, будучи депутатом сьомого демократичного скликання Рудненської селищної ради Залізничного району м. Львова, перелік яких затверджений постановою Рудненської селищної виборчої комісії № 25 від 29 жовтня 2015 року «Про встановлення результатів виборів депутатів у одномандатних округах», підписана головою виборчої комісії ОСОБА_4 та рішенням першої сесії сьомого демократичного скликання, підписане головою селищної ради ОСОБА_5 № 1 від 20 листопада 2015 року, відповідно до підпункту «б» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись субєктом відповідальності за правопорушення повязане з корупцією, всупереч інтересам держави та територіальної громади смт. Рудне, Залізничного району, м. Львова не повідомив у встановлених законом випадках та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів, тим самим, вчинивши адміністративне правопорушення повязане з корупцією, передбачене ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Крім цього, 25 грудня 2015 року під час проведення другого пленарного засідання 1-ї сесії 7-го демократичного скликання Рудненської селищної ради Залізничного району м. Львова, ОСОБА_2 не повідомив у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів перед прийняттям рішення № 18 «Про встановлення чисельності працівників апарату управління Рудненської селищної ради та видатків на оплату праці працівників на 2016 рік», яким встановлено надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи в тому числі інспектору селищної ради в розмірі, що не перевищує 20% посадового окладу з врахуванням надбавки за вислугу років, а також преміювання працівників апарату управління селищної ради, в тому числі інспектору, у розмірі 200% посадових річних окладів згідно помісячних розпоряджень селищного голови відповідно до особистого вкладу працівників в загальні результати роботи в межах коштів, передбачених на преміювання та економії коштів фонду оплати праці.

Крім цього, ОСОБА_2, депутат сьомого демократичного скликання Рудненської селищної ради Залізничного району м. Львова, який відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись субєктом відповідальності за правопорушення, повязане з корупцією, всупереч інтересам держави та територіальної громади смт. Рудне Залізничного району м. Львова, вчиняв дії та приймав рішення в умовах реального конфлікту інтересів, тим самим вчинивши адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Крім цього, 25 грудня 2015 року, під час проведення сесії Рудненської селищної ради Залізничного району м. Львова, ОСОБА_2, всупереч інтересам держави та територіальної громади смт. Рудне Залізничного району м. Львова, порушив вимоги щодо прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів. Вказане, виразилось у голосуванні за прийняття рішення №18 «Про встановлення чисельності працівників апарату управління Рудненської селищної ради та видатків на оплату праці працівників на 2016 рік», яким встановлено надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи в тому числі інспектору селищної ради в розмірі, що не перевищує 20% посадового окладу з врахуванням надбавки за вислугу років, а також преміювання працівників апарату управління селищної ради, в тому числі, інспектора у розмірі 200% посадових річних окладів згідно помісячних розпоряджень селищного голови відповідно до особистого вкладу працівників в загальні результати роботи в межах коштів, передбачених на преміювання та економії коштів фонду оплати праці. В подальшому, згідно вказаного рішення було винесено розпорядження № 03 від 27.01.2016р., № 05 від 23.02.2016р., № 08 від 24.03.2016р., № 23 від 25.05.2016р., № 18 від 21.04.2016р., та ОСОБА_2 отримав премії: в січні 2016 року -170% у процентному співвідношенні до посадового окладу, що становило 2342,60 грн., в лютому 2016 року - 150% у процентному співвідношенні до посадового окладу, що становило 2067,00 грн., в березні 2016 року - 180% у процентному співвідношенні до посадового окладу, що становило 3101,40 грн., в квітні 2016 року - 180% у процентному співвідношенні до посадового окладу, що становило 3101,40 грн., в травні 2016 року - 160% у процентному співвідношенні до посадового окладу, що становило 2 756,80 грн.

Крім цього, на підставі рішення № 18 від 25 грудня 2015 року Рудненської селищної ради ОСОБА_2 отримав надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи у розмірі 20% посадового окладу з врахуванням надбавки за вислугу років протягом січня-травня 2016 року в сумі 2060, 50 грн.

В апеляційній скарзі правопорушник ОСОБА_2 покликається на те, що суд неповно зясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване застосування стягнення, як виду покарання за адміністративне правопорушення; не сприяв повному, обєктивному та неупередженому розгляду справи, а тому, постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою.

Зазначає, що згідно постанови Залізничного районного суду м. Львова, ОСОБА_2, будучи депутатом Рудненсьої селищної ради Залізничного району м. Львова, який відповідно до пп. «б» п.1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» є субєктом відповідальності за правопорушення, повязане з корупцією, всупереч інтересам держави та територіальної громади смт. Рудне Залізничного району м. Львова не повідомив у встановленому законом порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів, тим самим вчинивши адміністративне правопорушення повязане з корупцією передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП. Однак суд, формально та однобічно дійшов вказаних вище висновків, оскільки жодне із зазначених судом положень не було перевірено, встановлено та доведено, про що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази.

Наголошує, що при винесенні постанови, суд дійшов помилкового висновку про те, що він не повідомив про конфлікт інтересів, не прийняв до уваги пояснення про його стан, а також пояснень свідків, які хоч і не заперечували того, що він справді був присутнім на другому пленарному засіданні першої сесії 7-го демократичного скликання Рудненської селищної ради Залізничного району м. Львова, однак зазначили, що спізнився на таке з поважних причин, оскільки саме у цей день було 40 днів смерті його сина, а голосування на момент його приходу вже тривало. Вважає, що наведене свідчить про відсутність у нього умислу на вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Акцентує, що суд не прийняв до уваги його пояснень про те, що він під час прийняття рішень районної ради, керується виключно законами, тому вважає, що 25 грудня 2016 року всю необхідну процедуру під час постановлення рішення №18 «Про встановлення чисельності працівників апарату управління Рудненської селищної ради та видатків на оплату праці працівників на 2016 рік» було дотримано.

Вважав, що у нього немає конфлікту інтересів. Сам термін «конфлікт інтересів», не висловив, оскільки від прийняття рішення утримався, отже суперечності між приватним інтересом та своїми службовим чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість рішення не було. Факт утримання від голосування вбачається з відеозапису пленарного засідання, долученого до матеріалів адміністративної справи як доказ.

Звертає увагу на те, що обовязковою ознакою, за якою будь-яка неправомірна поведінка державних службовців або інших осіб, уповноважених на виконання функцій держави, може визнаватися корупційною, є корисливий або інший інтерес таких осіб або інтерес третіх осіб, а оскільки він пояснив, що він підняв руку «утримався», під час голосування, не бажаючи приймати участі у його прийнятті, отже, корисливого інтересу в його діях не було, саме ж голосування чи утримання від голосування за відповідне рішення як і його підписання, не утворює складу правопорушення передбаченого ч.2 ст. 172 КУпАП.

Вважає, що відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Крім цього зазначає, що суд не прийняв до уваги те, що у нього недавно помер син і були клопоти повязані з похороном. Безпосереднього у день голосування - 40 днів після смерті. А також те, що за тривалий час роботи він сумлінно ставився до своїх обовязків, позитивно характеризується по місцю праці, не мав жодних зауважень чи дисциплінарних стягнень з боку керівництва, не порушував трудову дисципліну, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, його доволі складне матеріальне становище, похилий вік, те, що через хвилювання повязане із ситуацію, яка склалася у звязку з притягненням його до адміністративної відповідальності, пережив тяжкий серцевий напад перед другим судовим засіданням і перебував на стаціонарному лікуванні, змушений постійно витрачати кошти на підтримуюче лікування, у звязку зі смертю сина фактично є годувальником своєї сімї, на його утриманні знаходяться малолітні онуки та невістка.

Просить постанову Залізничного районного суду м. Львова від 27 вересня 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1, ч.2 ст. 172-7 КУпАП скасувати та винести нову, якою, провадження у справі закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_2 про підтримання апеляційної скарги, думку прокурора про заперечення такої та залишення постанови судді без зміни, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що така підлягає до часткового задоволення виходячи із наступного.

Згідно положень ст.ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, і орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ч.1, 2 ст. 172-7 КУпАП настає у разі неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а також за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Визначення змісту поняття "конфлікт інтересів" має значення для правильного застосування положень ст. 28 Закону України "Про запобігання корупції" щодо запобіганню та врегулюванню конфлікту інтересів.

Ч.2 ст. 12 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", передбачено, що на посадових осіб місцевого самоврядування поширюються вимоги та обмеження, встановлені Законом України "Про запобігання корупції".

Згідно ст. 12-1 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", посадові особи місцевого самоврядування зобовязані дотримуватися правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених Законом України "Про запобігання корупції".

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», від 14.10.2014 року, особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані: : 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Висновок суду першої інстанції про наявність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.1, 2 ст. 172-7 КУпАП є обґрунтованим і підтверджується протоколом №10 про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією від 05 липня 2016 року(а.с.1-9), який є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій і є одним із джерел доказів, доданими до нього матеріалами, а саме: копією протоколу засідання сесії Рудненської селищної ради Залізничного району м. Львова 25 грудня 2015 року (а.с.18-29), розпорядженнями № 03 від 27 січня 2016 року (а.с.31), № 05 від 23 лютого 2016 року (а.с.32), № 08 від 24 березня 2016 року (а.с.33), № 23 від 25 травня 2016 року (а.с.35), № 18 від 21 квітня 2016 року (а.с.34) про преміювання з фонду економії заробітної плати працівників апарату управління селищної ради; оглянутим в судовому засіданні відеозаписом (а.с.74); поясненнями ОСОБА_2 та показаннями допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9

Пояснення вищезазначених свідків та ОСОБА_2, а також його покликання в апеляційній скарзі про те, що на засіданні Рудненської селищної ради Залізничного району м. Львова 25 грудня 2015 року останній голосував "утримався" по питанню 6 порядку денного, про що невірно відображено в протоколі, а тому в його діях відсутній склад правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172 - 7 та ч.2 ст. 172 - 7 КУпАП, апеляційним судом не приймаються до уваги, оскільки, як вірно зазначено судом першої інстанції в своїй постанові, ОСОБА_2 ні до, ні після голосування не були вжиті заходи, передбачені ст.ст. 28, 35 Законом України "Про запобігання корупції". ОСОБА_2 брав участь у прийнятті рішення і навіть, якщо і голосував "утримався", то протягом п'яти місяців отримував гроші, що нараховувались на підставі згаданого рішення.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Як вбачається з матеріалів справи, на (а.с.14) є звернення голови депутатської фракції політичної партії «Обєднання «Самопоміч» від 14 квітня 2016 року за №04-04/05-90 (91033), адресоване прокурору Львівської області та т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області для проведення перевірки за фактом вчинення корупційного правопорушення, зокрема і депутатом Рудненської селищної ради Залізничного району м. Львова ОСОБА_2

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні відомості про початок проведення перевірки за згаданим зверненням, є пояснення групи депутатів Рудненської селищної ради Залізничного району м. Львова на ім'я начальника УЗЕ у Львівській області ДЗЕ НП України без зазначення дати та пояснення ОСОБА_2 датоване 01 червня 2016 року.

Відтак, апеляційний суд вважає, що днем виявлення адміністративного правопорушення вчиненого ОСОБА_2 є саме 01 червня 2016 року.

Отже, на момент розгляду місцевим судом справи про адміністративне правопорушення - 27 вересня 2016 року тримісячний строк, передбачений законодавством закінчився, а тому, суддя місцевого суду в порушення зазначених норм закону, безпідставно наклав на правопорушника ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

Відповідно до вимог п.7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

П.2 ч.8 ст. 294 КУпАП передбачено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити частково.

Постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 27 вересня 2016 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних корупційних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст. 172-7 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн, а також постановлено стягнути 275,60 грн. судового збору скасувати та закрити провадження у справі.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати

у кримінальних справах ОСОБА_1

апеляційного суду

Львівської області