Справа № 515/1950/16-п
Провадження № 3/515/1/17
Татарбунарський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 січня 2017 р. Татарбунарський районний суд Одеської області у складі: головуючого-судді Семенюк ЛА., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, інспектора СРПП Татарбунарського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3, розглянувши матеріали, які надійшли від СРПП Татарбунарського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області, про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, українця, працюючого держаним реєстратором ВНАП Татарбунарської РДА, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_2,

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

23.11.2016 року до суду надійшли матеріали справи відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, які постановою суду від 23.11.2016 року об'єднані в одне провадження(а.с.29).

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2№153057 від 07.11.2016 року, складеного інспектором СРПП Татарбунарського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4, 07.11.2016 року о 20 годині 30 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ21663 д/н В58-44ОО по вул. Центральна, м. Татарбунари Одеської області, з явними ознаками алкогольного спяніння, що підтверджується довідкою Татарбунарської ЦРЛ від 07.11.2016 року, чим порушив пункт 2.9 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Згідно з протоколом серії АП2 № 153058 від 07.11.2016 року, 07 листопада 2016 року о 20год. 30хв. водій транспортного засобу марки «ВАЗ 21063», державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1, в м. Татарбунари по вул. І.Кожедуба, не впорався з керуванням та, виїхавши за межі проїзної частини, здійснив зіткнення з придорожним деревом, в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження.

В судовому засіданні посадова особа, яка складала протокол, ОСОБА_3 підтвердив, що дійсно 07.11.2016 року у вечірній час він був викликаний на місце ДТП в м.Татарбунари по вул.І Кожедуба, де побачив, що автомобіль марки «ВАЗ 21063», державний номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_1, здійснив зіткнення з придорожним деревом, в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження . На місце ДТП була викликана карета швидкої допомоги, так як один із пасажирів отримав тілесні ушкодження, та слідча група. Однак від госпіталізації особа, яка отримала тілесні ушкодження відмовилась, тому відносно водія був складений протокол за ст.124 КпАП України за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, а також за ч.1 ст.130 КпАП України, оскільки водій автомобіля знаходився в нетверезому стані, що було видно із його стану та підтверджено медичним висновком, складеним лікарем Татарбунарської ЦРЛ, який освідчив ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння, долученим до протоколу. Також пояснив, що протоколи він складав в приміщенні Татарбунарського РВ, куди запросив ОСОБА_5, який не заперечував проти цього.

Адвокат ОСОБА_2 - захисник ОСОБА_1, надав письмові пояснення та заперечення останнього(а.с.38), які підтримав в судовому засіданні та, не заперечуючи факту скоєння ДТП його підзахисним, з причини несправності автомобіля, зазначив, що протокол про притягнення останнього до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КпАП України, є незаконним, складеним із численними порушеннями, докази провини його підзахисного є неналежні. Зазначив, що 07 листопада 2016 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 потрапив у ДТП, проїжджаючи перехрестя вул. Колгоспна та вул. ОСОБА_6. Після ДТП, співробітником ДПІ були складені вищевказані протоколи від 07.11.2016 року за правопорушення передбачені ст. 124 КУпАП та ч.1 ст. 130 КУпАП. Зазначений протокол серії АП2№153057 від 07.11.2016 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст. 130 КпАП України вважає незаконним, оскільки той не перебував у стані алкогольного спяніння, протокол був складений з порушенням норм чинного законодавства а саме: свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в поясненнях зазначили, що нібито він ухилився від проходження медичного огляду на стані спяніння, хоча фактично його пройшов, отже постає питання про довіру свідкам та чи взагалі були вони свідками зазначеної ДТП; при складанні протоколу за ст. 124 КпАП України, ОСОБА_1 було запропоновано сісти в автомобіль працівників ДПІ, після чого, без попередження та без пропозиції пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці, його було доставлено до приймального відділення КЗ «Татарбунарська ЦРЛ», після чого ОСОБА_1, без його згоди, перевезли до Татарбунарського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області, де складали протоколи відносно нього, що свідчить про його затримання.. В протоколі серії АП2 №153057 від 07.11.2016 року зазначено, що підтвердженням перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного сп'яніння є «довідка ЦРЛ» (дати і номеру не вказано), але з матеріалів справи вбачається, що за результатами медичного огляду на стан алкогольного спяніння в приймальному відділенні КЗ «Татарбунарська ЦРЛ» був складений висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, із якого вбачається, що він був складений 07.11.2016 року о 21 годині 50 хвилин, хоча як зазначав ОСОБА_9, протоколи він отримав вже в Татарбунарському ВП Арцизького ВП ОСОБА_7 в Одеській області також о 21 годині 50 хвилин, з цього виходить, що час висновку також зазначеного невірно, що доводить його незаконність. На підставі вищевикладеного, вважає дії співробітників Татарбунарського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області незаконними, оскільного його підзахисного затримали незаконно та факт перебування його у стані алкогольного спяніння недоведеним, оскільки докази, на яких базується протокол серії АП2 №153057 від 07.11.2016 року, на підставі якого ОСОБА_9 притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КпАП України, добуті з порушенням вимог чинного законодавства.

Заслухавши пояснення посадової особи, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, доводи захисника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 та дослідивши наявні матеріали справи, дійшла висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП в повній мірі підтверджується зібраними по справі та дослідженими судом доказами:

зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №153058 від 07.11.2016 року (а.с.11), з якого слідує, що 07 листопада 2016 року о 20год. 30хв. водій транспортного засобу марки «ВАЗ 21063», державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1, в м. Татарбунари по вул. І.Кожедуба, не впорався з керуванням та, виїхавши за межі проїзної частини, здійснив зіткнення з придорожним деревом, в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження; схемою ДТП від 07.11.2016 року (а.с.12); поясненнями порушника (а.с.14); свідка ОСОБА_10 (а.с.15); протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 07.11.2016 року (а.с.16-21); рапортом чергового про реєстрацію події правопорушення, з якого вбачається, що 07.11.2016 року, приблизно о 21.30 годині, надійшло повідомлення по телефону невідомої особи, про те, що 07 листопада 2016 року біля 21.00 години на перехресті вулиць Дімітрова та Колгоспна сталося ДТП (а.с.25); поясненнями свідків ОСОБА_7 (а.с.26) та ОСОБА_11 (а.с.27), які не були свідками ДТП, однак приїхали за викликом працівників поліції для евакуації пошкодженого в ДТП автомобіля, що зіткнувся із деревом в м.Татарбунари. Пізніше, вони були понятими, як зазначено в їх поясненнях, коли в райвідділі поліції відносно водія ОСОБА_5 складали протокол про адміністративне правопорушення, де він відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до пп. «б» п.2.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001року №1306 (далі - Правила) для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п.10.1 Правил дорожнього руху, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Неврахування водієм ОСОБА_1 дорожньої обстановки під час руху транспортного засобу, відволікання від керування автомобілем, що призвело до пошкодження транспортного засобу, утворює об'єктивну сторону правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення , тому він повинен нести відповідальність за скоєне.

При вирішенні ж питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України, враховується наступне.

Однією з підстав притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння.

Згідно п.2.5 Правил, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 07.11.2016 року о 20 годині 30 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21663 д/н В58-44ОД по вул.І.Кожедуба в м. Татарбунари Одеської області, з явними ознаками алкогольного спяніння, що підтверджується довідкою Татарбунарської ЦРЛ від 07.11.2016 року.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначені статтею 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справи України та Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 року №1452/735 (далі Інструкція).

За змістом ч.ч.3,4 ст.266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, або, в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоровя не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення та у присутності поліцейського.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч.5 ст.266 КУпАП).

Відповідно до вказаних нормативно-правових актів оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп'яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Сам огляд водія проводиться безпосередньо працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків з використанням спеціальних технічних засобів. Результати огляду проведеного уповноваженою особою Державтоінспекції зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення (ч.ч. 1 і 2 ст. 266 КУпАП, п.п. 2-5 Порядку).

І лише у разі незгоди водія на проведення такого огляду працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я, але не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду на стан сп'яніння, затверджується управлінням охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан сп'яніння в інших випадках забороняється (ч. 3 ст. 266 КУпАП, п.п. 6-7 Порядку).

Разом з тим, вважаю, що докази, надані посадовою особою, яка оформила матеріали про адміністративне правопорушення, на підтвердження факту перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного спяніння, заслуговують на критичну оцінку з огляду на таке.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні дані про те, що ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на стан сп"яніння на місці ДТП у присутності двох свідків з використанням спеціальних технічних засобів. При цьому, свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8, що зазначені в протоколі, не були присутні під час встановлення обставин вказаного правопорушення, а були викликані пізніше за викликом працівників поліції для евакуації пошкодженого в ДТП автомобіля ОСОБА_1 Пізніше, вони були понятими, як зазначено в їх поясненнях, коли в райвідділі поліції відносно водія ОСОБА_5 складали протокол про адміністративне правопорушення, де, як вони вказали, він відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння (а.с.26,27). Разом з тим, в матеріалах справи наявний висновок медичного закладу щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння (а.с.4), датований 07.11.2016 року, без номера, що свідчить про проходження ОСОБА_1 медичного огляду і суперечить поясненням вищезазначених свідків. Разом з тим, у вказаному висновку не зазначений його номер, що є порушенням Інструкції, як і відсутність в матеріалах справи відомостей щодо вручення особі примірника вищевказаного висновку, оскільки відповідно до п. 20 розділу ІІІ Інструкції висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій - залишається в закладі охорони здоровя. Такий примірник на руки ОСОБА_1 виданий не був, оскільки доказів цього суду не надано, що є грубим порушенням зазначеної Інструкції.

Крім того, 18.01.2017 року на запит Татарбунарського районного суду Одеської області надійшов лист Комунального закладу «Татарбунарська центральна районна лікарня», з якого слідує, що 07 листопад 2016 року в приймальному відділенні центральної районної лікарні проводився огляд на стан спяніння громадянина ОСОБА_1, огляд проводив черговий лікар ОСОБА_12, який наказом по КЗ «Татарбунарська центральна районна лікарня» №31-Л від 25.01.2016 року залучається до проведення експертизи алкогольного спяніння. Щорічно з лікарями, які залучаються до експертизи алкогольного спяніння, лікарем-наркологом ЦРЛ проводяться заняття про порядок медичного обстеження, заняття були проведені: 28.10.2014 року; 19.05.2015 року; 16.02.2016 року, що є достатнім для проведення експертизи на вторинному рівні надання медичної допомоги. Установлених форм документів (посвідчень) про проходження тематичних занять для лікарів-дежурантів, які проводять медичний огляд на стан спяніння, на вторинному рівні надання медичної допомоги не існує(а.с.41). До вказаної інформації долучено копію наказу по КЗ «Татарбунарська центральна районна лікарня» від 25.01.2016 року №31-Л «Про вдосконалення проведення експертизи алкогольного, наркотичного та іншого спяніння»(а.с.45) з додатком щодо списку чергуючи лікарів по КЗ, які залучаються до проведення медичних оглядів для встановлення факту вживання алкоголю і стану спяніння, де під №27 значиться ОСОБА_12

Разом з тим, жодних доказів щодо проходження лікарем ОСОБА_12, який проводив медичний огляд ОСОБА_1, занять щодо порядку проведення медичного обстеження вказаної категорії осіб, суду не надано, що позбавляє суд можливості впевнитись в його повноваженнях.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Враховуючи те, що огляд на стан сп'яніння ОСОБА_1 був проведений з порушенням порядку, встановленого законодавством, суд не може вважати допустимим доказом по справі висновок КЗ «Татарбунарської ЦРЛ» б/н від 07.11.2016 про перебування останнього в стані алкогольного сп'яніння.

Будь-які інші належні та допустимі докази про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння в справі відсутні, не здобуті такі докази і в ході судового розгляду.

Наведене свідчить, що працівники поліції при вирішенні питання щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП діяли не у відповідності до своїх повноважень, визначених законодавством.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, з досліджених в судовому засіданні матеріалів та пояснень посадової особи, яка складала протокол про адміністративне правопорушення - інспектора СРПП Татарбунарського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3С, слідує, що останній складався у приміщенні Татарбунарського відділення поліції, а не на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Разом з тим, слід зазначити, що за змістом ч.ч.1,2 ст.260 КУпАП у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складення його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обовязковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення, допускається адміністративне затримання особи, при цьому порядок адміністративного затримання врегульований цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з ч.1 ст.261 КУпАП про адміністративне затримання складається протокол, в якому зазначаються дата і місце його складення, посада, прізвище, імя та по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу затриманого, час і мотиви затримання. Протокол підписується посадовою особою, яка його склала, і затриманим. У разі відмовлення затриманого від підписання протоколу в ньому робиться запис про це.

Адміністративне затримання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, може тривати не більш як три години (ч.1 ст.263 КУпАП).

У цьому звязку, оскільки ОСОБА_1 було фактично затримано та доправлено до Татарбунарського відділення поліції, сам факт затримання належним чином не оформлено, вважаю, що процедуру адміністративного затримання дотримано не було, відтак зібрані поліцейським докази, в тому числі і складений не на місці вчинення протокол про адміністративне правопорушення, є недопустимим у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950року та з огляду на прецеденту практику Європейського суду з прав людини, і тому не можуть братися до уваги.

Враховуючи усі обставини справи в їх сукупності, характер вчиненого правопорушення, тяжких та шкідливих наслідків від якого не наступило, з урахуванням доводів захисника ОСОБА_2 та заперечень ОСОБА_1А.(а.с.38), пояснень співробітника поліції ОСОБА_3, суд вважає необхідним притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП у виді штрафу.

Відсутність в матеріалах справи належним чином отриманих доказів на стан знаходження ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння, які свідчили б про те, що в день складання протоколу, а саме 07.11.2016 року він перебував в стані алкогольного спяніння, дає суду підстави вважати, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП не підтверджена, а обвинувачення щодо особи не може бути висунуто на сумнівних доказах, тому вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч. 1 КУпАП України.

Згідно ст.247 п.1 КУпАП, провадження по справі належить закрити, якщо судом встановлено, що в діях особи у відношенні якої, складено протокол про адміністративне правопорушення, відсутні склад та подія адміністративного правопорушення.

Таким чином, вважаю за необхідне провадження по даній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити, в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч.5 ст.4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується ставка судового збору 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У цьому зв'язку, із ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 320 грн. 00 коп. на користь держави.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.9, 124, 130, 221, п.1 ч.1 ст.247, 251, 252, 260, 266, 280, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Притягнути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорока) грн.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити у звязку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір на користь держави у розмірі 320 (триста двадцяти) гривень 00 коп.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, встановленого ч.1 ст.307 КпАП України (штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу). Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст. 307 КУпАП - стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілим або захисником.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Семенюк