Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 336/6595/16-п Суддя в 1-й інстанції Галущенко Ю.А.
Провадж. № 33/778/179/17 Суддя в 2-й інстанції Тютюник М.С.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 року місто Запоріжжя

Суддя апеляційного суду Запорізької області Тютюник М.С., розглянувши в залі апеляційного суду Запорізької області у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 грудня 2016 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований та мешкає за адресою: м. Запоріжжя, вул. Державіна, б. 37 «а»,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з оскаржуваною постановою, 29 жовтня 2016 року о 21 год. 30 хв. ОСОБА_1 по вул. Шевченка в м. Запоріжжі керував автомобілем НОМЕР_1 у стані алкогольного спяніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погоджуючись з судовим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення норм законодавства, зазначає, що відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення, яке він не скоював, керувала автомобілем його дружина, вважає, що протокол складений з порушенням, а саме не вказані свідки, відсутні їх підписи, порушено встановлений порядок проходження огляду на стан спяніння, крім того, протокол він не підписував, хоча не заперечує наявність його підпису. Також зазначає, розгляд справи в суді першої інстанції відбувся у його відсутність, тим самим порушив його права подавати пояснення з приводу того, що відсутні докази керування ним автомобілем в стані алкогольного спяніння. Посилаючись на отримання копії постанови лише 05 січня 2017 року та повторне направлення апеляційної скарги, так як помилково не заявив клопотання про поновлення строку на оскарження, просить його поновити, постанову від 29 грудня 2016 року скасувати, справу направити на новий розгляд.

Будучи належним чином повідомленим, ОСОБА_1 до судового засідання не зявився, причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надавав, що згідно ч.6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 289 КУпАП постанову про адміністративне правопорушення може бути оскаржено протягом 10-днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом правомочним розглядати скаргу.

Як вбачається з матеріалів справи апеляційна скарга останнім подана 14.02.2017 року, тобто з пропуском встановленого законом 10-денного строку на оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи її розгляд відбувся за відсутності ОСОБА_1, останній звернувся з апеляційною скаргою 18.01.2017 року з пропуском строку на апеляційне оскарження, клопотання про поновлення цього строку не ставив, тому йому було повернуто апеляційну скаргу, ОСОБА_1 повторно звернувся з апеляційною скаргою, зазначаючи, що помилкового не заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, а тому доводи, наведені у клопотанні про поновлення пропущеного з поважних підстав строку на апеляційне оскарження, заслуговують на увагу, є достатніми та відповідають фактичним обставинам справи,в звязку з чим клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 № 385054 від 29 жовтня 2016 року (а.с. 1), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 6377 від 29.10.2016 року (а.с. 3), поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 5,6).

За результатами медичного огляду ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного спяніння, результат огляду 2,89 (а.с. 2, 3).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах адміністративної справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що керувала автомобілем дружина, а не він є безпідставними, з огляду на наступне.

Згідно відеозапису з боді-камери подій 29 жовтня 2016 року вбачається що ОСОБА_2 був за кермом транспортного засобу, який був зупинений працівником патрульної поліції.

Також, в матеріалах справи містяться пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які бачили, як водій в стані алкогольного спяніння сів в автомобіль і рухався в сторону школи № 53, де був зупинений патрульною поліцією.

Крім того, в матеріалах справи міститься рапорт інспектора взводу 3 батальйону 4 УПП у м. Запоріжжі лейтенанта поліції ОСОБА_5, згідно якого 29 жовтня 2016 року в 21.29 год. на планшет прийшов виклик, що біля школи № 53 їздить пяний водій на авто НОМЕР_2.

Зміст оглянутого відеозапису подій чітко засвідчує підтвердження самим ОСОБА_2 вживання спиртних напоїв з приводу дня автомобіліста, його не чітку мову, хитку ходу та неадекватну поведінку, а також той факт, що сам ОСОБА_2 факт керування ним транспортним засобом не спростовує.

Огляд водія ОСОБА_2 на стан спяніння проводився у встановленому законом порядку, що підтверджується направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.10.2016 року, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 6377 від 29.10.2016 року, згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного спяніння, відеозаписом подій 29 жовтня 2016 року, в тому числі у медичному закладі, тому доводи апелянта щодо порушення встановленого порядку проходження огляду на стан спяніння, не знайшли свого підтвердження.

Оглянутий відеозапис події повністю узгоджується із даними протоколу про адміністративне правопорушення та іншими доказами, а їх сукупність доводить провину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1вказує, як на підставу для скасування оскаржуваного рішення, на розгляд справи в суді першої інстанції за його відсутності.

Натомість, суддя апеляційного суду не вбачає порушень процесуального характеру. Так, за матеріалами справи, ОСОБА_1, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, не зявився, надав заяву про відкладення розгляду справи до отримання ним відповіді на скаргу на дії працівників УПП в м. Запоріжжі, водночас підтверджень звернення не надав, про строки розгляду його скарги не повідомив, причини власної неявки не обґрунтував. Тому судом першої інстанції неявка ОСОБА_1 у судове засідання розцінена як така, що спрямована на затягування строків розгляду справи з метою уникнення відповідальності, з чим погоджується суд апеляційної інстанції.

Таким чином, суд дослідив всі наявні в матеріалах адміністративної справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах доводів апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 грудня 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 грудня 2016 року відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_6