Справа № 752/5062/17
Провадження №: 3/752/2605/17
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.04.2017 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Дідик М.В., з участю прокурора Галицької Ю.Г., захисника-адвоката Коваленка М.М., розглянувши протокол, складений щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, з освітою вищою, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 172-4 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 працюючи на посаді головного спеціаліста відділу взаємодії з міжнародними та донорськими організаціями управління міжнародної співпраці та комунікацій Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, будучи державним службовцем 9 (дев'ятого) рангу і обізнаною стосовно встановлених заборон та обмежень щодо сумісництва та суміщення виконання функцій держави з іншими видами діяльності, маючи реальну можливість не допускати обмежень, визначених Законом України «Про запобігання корупції», виконуючи свої службові обов'язки у період з 16.10.2015 по 10.10.2016 рік, в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 25, ч. 1 ст. 36 вказаного Закону, входила до складу правління, інших виконавчих чи контрольних органів, наглядової ради підприємства або організації, що має на меті одержання прибутку та не вжила заходів, щодо передачі в управління іншій особі належні їй підприємства та корпоративні права у порядку, встановленому законом.

Зокрема, у вищезазначений період перебування на посаді державного службовця, ОСОБА_2 одночасно була засновником ТОВ Аудиторська фірма «Еколюкс», одноособовим засновником ПАТ «Корунд», засновником ТОВ «Аудиторська фірма «Зовнішінформаудит», засновником ТОВ «Увекон Ленд», засновником ТОВ «СНС-ЛТД», засновником ТОВ «Сен», тобто входила до складу правління підприємств або організацій, що мають на меті одержання прибутку. Крім того, ОСОБА_2 була керівником та підписантом ТОВ Аудиторська фірма «Еколюкс», тобто входить до складу інших виконавчих чи контролюючих органів підприємств або організацій, що мають на меті одержання прибутку.

Тобто, ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-4 КУпАП «Порушення обмежень щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності».

ОСОБА_2 з приводу протоколу пояснила, що оскільки фактично підприємства, засновником яких вона являється, та в одному з них була керівником, не працювали, забула спочатку повідомити про них та забула скласти повноваження керівника підприємства, заробітну плату не отримувала.

Захисник відмітив, що ОСОБА_2 дійсно перебуваючи на державній службі також перебувала і на посаді директора ТОВ «Аудиторська фірма «Еколюкс», однак, перебування її на зазначеній посаді носило більш формальний характер, фактично підприємство не працювало та за весь час його існування, тим паче за час перебування її на державній службі жодного рішення ОСОБА_2 як директором не приймалося, заробітної плати не отримувала. Просить, за наявності для того підстав, застосувати вимоги ст. 22 КУпАП обмежившись усним зауваженням, а у разі відмови, закрити провадження у зв»язку з минуванням строків притягнення до відповідальності.

Прокурор, висловлюючи свою думку зазначила, що вважає за необхідне визнати винною та притягнути ОСОБА_2 до відповідальності за ч.2 ст. 172-4 КУпАП.

Вислухавши особу, відносно якої складено протокол та її захисника, з»ясувавши думку прокурора, ознайомившись з протоколом та вивчивши матеріали, які надані в додаток до нього, суд, вважає доведеною винність ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.2 ст. 172-4 КУпАП.

Крім пояснень, її винність підтверджується:

протоколом від 07.03.2017 року про адміністративне корупційне правопорушення;

листом-зверненням від 25.11.2016 року Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку адресованого Генеральній прокуратурі України (отриманий адресатом 30.11.2016 року), а в копіях Національній поліції України, Національному антикорупційному бюро, Національному агентству з питань запобігання корупції, в якій відображено, що при перевірці уточненої декларації ОСОБА_2 поданої 21.11.2016 року, на наявність конфлікту інтересів було встановлено, наявність корпоративних прав, які у попередніх деклараціях ОСОБА_2 не зазначала;

додатками до листа - звернення, які, наряду з іншим, містять копії документів, які підтверджують повноваження ОСОБА_2 як державного службовця та копії документів, що підтверджують входження її до складу правління підприємств, що мають на меті одержання прибутку.

Підсумовуючи результати судового розгляду протоколу, суд прийшов до висновку про достатність та переконливість доказів, для визнання винуватою ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.2 ст. 172-4 КУпАП.

Однак, суд позбавлений можливості застосувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення, оскільки, аналізуючи надані та досліджені матеріали, вважає що минули строки, визначені ст. 38 КУпАП, накладення адміністративного стягнення.

Так, відповідно до вимог ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Як встановлено в ході розгляду протоколу, адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_2 було виявлено Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку ще 25.11.2016 року, про що відображено у їх листі на адресу ГПУ. Зазначений лист, про що свідчить відмітка на ньому, був отриманий адресатом 30.11.2016 року.

А тому, ураховуючи з достатньою повнотою встановлені судом обставини виявлення правопорушення вчиненого ОСОБА_2 ще в листопаді 2016 року, посилання у протоколі про необхідність моментом виявлення правопорушення вважати дату зібрання матеріалів та складання протоколу, а саме 07.03.2017 року, суд до уваги не бере та відкидає, оскільки такий висновок спростовується документами наданими в додаток до протоколу і є необґрунтованим.

Підсумовуючи результати розгляду протоколу, суд прийшов до висновку, що з моменту виявлення правопорушення пов'язаного з корупцією вчиненого ОСОБА_2, на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, а тому провадження щодо неї, відповідно до вимог ст. ст. 247, 284 КУпАП, підлягає закриттю.

Підстав для застосування вимог ст. 22 КУпАП, на що орієнтує захисник, суд не знаходить.

Керуючись ст.ст. 38, 247, 283, 284, 288, 289 КУпАП, Законом України «Про запобігання корупції»,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, закрити в зв'язку з закінченям на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя М.В. Дідик