Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/55/17
Категорія - ст. 130 ч.1 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції Білоконев В.М.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Білоконев В.М., за участю особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 грудня 2016 року,
в с т а н о в и в:
постановою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 грудня 2016 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, гроадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень та позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.
Як зазначено в постанові, 20 вересня 2016 року о 19 годині, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Fiat Dobio» державний номер НОМЕР_1 , у дворі буд. 2 по вул. Гагаріна в м. Запоріжжі, з ознаками алкогольного сп`яніння (млява мова, почервоніння очей, хитка хода, запах алкоголю з ротової порожнини). Від проходження тесту на стан сп`яніння за допомогою приладу Alkotest «Drager» та медичного огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився в присутності свідків. В діях ОСОБА_1 є порушення вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність, згідно з ч.1 ст. 130 КУпАП України.

В апеляційній скарзі захисник Коломоєць І.В., посилаючись на незаконність та необґрунтованість постанови через невідповідність вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи, зазначає, що правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись. Так, о 19 годині 20.09.2016 року, ОСОБА_1 у дворі буд. 2 по вул. Гагаріна в м. Запоріжжі не рухався на машині, не рухав її ходову частину, так як це було фізично не можливим через те, що колесо машини потрапило до ями. Це порушення права є дуже суттєвим, оскільки ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за правопорушення, якого він не скоював. Також судом порушено вимоги ст. ст. 33, 280 КупАП. Просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі.

Заслухавши в судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З огляду на встановлені суддею суду першої інстанції обставини справи, які викладені в оскаржуваній постанові, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду і є доведеною, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, незважаючи на невизнання ОСОБА_1 вини, зокрема про те, що він керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, а випив пива вже після того, як вїхав колесом в яму, вона підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 20.09.2016 року серія АП2 № 367722 щодо порушення ним вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України (а.с.1); рапортом інспектора роти 2 батальону з поліцейського роти ДПП рядового поліції Єльникова О.Є., згідно якого поясненням ОСОБА_1 він вживав горілку, від проходження медогляду відмовився (а.п. 8).

Суд не враховує показання свідка ОСОБА_2 , оскільки останній не відомо про обставини, коли ОСОБА_1 вживав спиртні напої, до чи після того, як колесом автомобіля вїхав в яму.

Дослідивши в судовому засіданні наведені докази суддя суду першої інстанції згідно до вимог ст. 252 КУпАП надав їм належну оцінку, перевіривши відповідно до ст. 251 КУпАП їх на предмет належності та допустимості, у зв`язку з чим вірно встановив фактичні обставини справи щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому суддею виконані вимоги ст. ст. 280, 283 КпАП України і повно, всебічно розглянуті всі обставини справи, дотримані вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення, викладені мотиви, на яких ґрунтується висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Доводи захисника про те, що суддя не надав належної уваги поясненням ОСОБА_1 щодо того, що він не рухався на машині у стані алкогольного сп`яніння, є безпідставними, оскільки прямо суперечать наведеним вище доказам.

Необгрунтованими є доводи захисника і про те, що автомобіль використовувався ОСОБА_1 у робочих цілях і позбавлення права керування поставить його у дуже скрутне становище, оскільки відповідно до вимог ч. 1 ст. 130 КупАП, стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, є обовьязковим.

Не заслуговують уваги доводи захисника і про те, що суд порушив вимоги ст. 33 КупАП, оскільки суд призначив стягнення, яке передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КупАП.

Не впливають на законність та обгрунтованість судового рішення і інші доводи апелянта, зокрема про те, що суд не встановив правильно час порушення, оскільки ці порушення не є істотними, тобто такими, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення.

З огляду на вказане, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав, які б свідчили про незаконність постанови, а тому відповідно і до задоволення скарги захисника Коломоєць І.В.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні порушення,

п о с т а н о в и в:
апеляційну скаргу захисника Коломоєць І.В. залишити без задоволення, а постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 грудня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду
Запорізької області В.М. Білоконев