Апеляційний суд Житомирської області
Справа №292/189/16-п Головуючий у 1-й інст. Гуц О. В.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2017 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області Бережна С.В., за участю: правопорушника ОСОБА_2, захисника: ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_2 на постанову Червоноармійського районного суду Житомирської області від 25 листопада 2016 року, -

в с т а н о в и в:

Постановою Червоноармійського районного суду Житомирської області від 25листопада 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та закладено до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень в прибуток держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.

Згідно постанови суду, вчинене ОСОБА_2 правопорушення полягали в тому, що він о 16 годині 40 хвилин 29 серпня 2016 року, в с. Новини, Пулинського району, керував скутером STORM-50, без н/з, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, від проходження медичного огляду на стан сп'яніння відповідно до встановленого порядку у присутності 2-х свідків відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР та вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На прийняте судом рішення ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду скасувати. Посилається на те, що постанова винесена з порушенням норм КУпАП та є незаконною, суд не повно з'ясував усі фактичні обставини справи. Вказує, що судом порушено вимоги ст. 280 КУпАП та не з'ясовано всіх обставин справи стосовно наявності чи відсутності події і складу адміністративного правопорушення, а саме: не було допитано працівників відділення поліції ОСОБА_4, який складав на мене адміністративний протокол та працівника поліції ОСОБА_5, який безпосередньо зупинив мій транспортний засіб; не перевірено обставин, чи я дійсно, як вказано у протоколі, знаходився у стані алкогольного сп'яніння і відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, не опитано свідків, які вказані у протоколі; не перевірено у справі наявність доказів стосовно обставин, що я мав нестійку ходу; не перевірено і не взято до уваги тих обставин, що склавши на мене адміністративний протокол за ч.1 ст.130 КУпАП працівники поліції, вказуючи у протоколі, що він був в стані алкогольного сп'яніння і мав нестійку ходу, в порушення вимог ст. 266 КУпАП чомусь не відсторонили від керування транспортним засобом, а навпаки, надали можливість далі продовжувати рух. Тоді як з метою забезпечення безпеки дорожнього руху працівник поліції зобов'язаний був відсторонити мене від керування транспортним засобом. Вважає, що не відсторонення його від керування транспортним засобом є обставиною, яка виправдовує його у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і може бути підтвердженням відсутності події правопорушення. Стверджує, що судом не повністю і необ'єктивно з'ясовано обставини справи, не перевірено та не надано належної оцінки наявним у справі доказам, а також відсутності у справі належних доказів, які підтверджують наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, ОСОБА_2 та його захисника, які підтримали свою апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги, вважаю за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, змінивши постанову суду першої інстанції в частині призначеного стягнення, виходячи з наступного.

Що стосується доводів апеляційної скарги слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд зазначених вимог закону дотримався.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2. у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АГ2 № 610949 від 29.08.2016 року, в якому зазначено, що о 16 годині 40 хвилин 29 серпня 2016 року, в с.Новини, Пулинського району, ОСОБА_2 керував скутером STORM-50, без н/з, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, від проходження медичного огляду на стан сп'яніння відповідно до встановленого порядку у присутності 2-х свідків відмовився, поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с. 2-5).

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАЛ наступає за відмову особою, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

З огляду на викладене суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_2, викладені в його апеляційній скарзі з приводу того, що суд не повно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, не допитав працівників поліції, не перевірив чи дійсно він знаходився у стані алкогольного сп'яніння, не допитав свідків, є безпідставним та спростовуються матеріалами справи.

Не відсторонення працівниками поліції ОСОБА_2 від керування транспортним засобом не спростовує наявності його вини у вчиненні даного адміністративного правопорушення.

Крім того слід зазначити, що пояснення та зауваження від ОСОБА_2 до протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до ст.256 КупАП не додавалися. Так само як і відсутні в матеріалах справи дані про оскарження дій працівників поліції, які на думку апелянта порушили вимоги ст.265-2 КУпАП.

В справі достатньо доказів, які вказують на наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яким суд першої інстанції надав правову оцінку.

Крім того факт відмови від огляду на стан сп'яніння не заперечується і самим правопорушником при розгляді апеляційної скарги

Таким чином, підстав для скасування постанови суду, з мотивів наведених в апеляційній скарзі ОСОБА_2, немає.

Разом з тим, призначаючи ОСОБА_2 стягнення суд не з'ясував, чи видавалося йому посвідчення водія.

Відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З пояснень ОСОБА_2 в судовому засіданні було з'ясовано, що він ніколи не отримував свідоцтво на право керування транспортним засобом, а керував скутером, вважаючи, що н для цього не потрібно мати право на керування та посвідчення водія.

На запит апеляційного суду регіональний сервісний центр №1844 надав відповідь, згідно з якої вбачається, що гр. ОСОБА_2. посвідчення водія будь-якої категорії не отримував, тому відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП до нього не може застосуватися стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на один рік.

З огляду на викладене постанова суду підлягає зміні шляхом виключення резолютивної частини вказівки про накладення на ОСОБА_2 стягнення у вигляді позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік.

В решті постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково

Постанову Червоноармійського районного суду Житомирської від 25 листопада 2016 року про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік, - змінити.

Виключити з резолютивної частини постанови суду вказівку про накладення на ОСОБА_2 стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами на 1 рік.

В решті постанову суду залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: