Справа № 204/7594/16-п
Провадження № 3/204/35/17 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2017 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Самсонова В.В. розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшла із Управління патрульної поліції у м. Дніпро у відношенні:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого оператором в «Дніпростройкомплект», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

про притягнення до адміністративної відповідальності у відповідності до ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А:

06 листопада 2016 року, о 23:00 год., у м. Дніпро по вул. Каверіна, 26, водій ОСОБА_1, керував автомобілем «ВАЗ-2106», державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився зі згоди водія, в присутності двох свідків за допомогою спеціального приладу «Драгер 0487» (тест з показниками 1,43%). При цьому, ОСОБА_1 порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його адвокат ОСОБА_2 провину не визнали та пояснили, що за кермо він не сідав, а автомобілем керував його знайомий ОСОБА_3

Твердження ОСОБА_1 підтвердили допитані в судовому засіданні свідки:

Свідок ОСОБА_3 вказав, що вони удвох з ОСОБА_1 були в гостях у ОСОБА_4, де останні двоє випивали спиртне, а він (свідок) не вживав спиртне, оскільки приймав ліки. Після того, як вони посиділи в гостях, вони поїхали додому на автомобілі ОСОБА_1, але за кермо сів він (свідок). Коли вони приїхали до будинку ОСОБА_1, то він припаркував автомобіль, віддав ключі ОСОБА_1 та пішов додому.

Свідок ОСОБА_4 вказав, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 дійсно були у нього в гостях, де вони удвох з ОСОБА_1 випивали спиртне, а ОСОБА_3 не вживав спиртне. Після цього вони поїхали додому на автомобілі ОСОБА_1, але за кермо сів ОСОБА_3

Разом з тим, суд критично ставиться до свідчень вищевказаних свідків, оскільки їхні свідчення спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Так, згідно з положеннями ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Винність ОСОБА_1, в скоєнні адміністративного правопорушення, підтверджується зібраними матеріалами: протоколом про адміністративне правопорушення серії AП2 № 280542 від 06листопада 2016 року; актом оглядку на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів; чеком приладу «Драгер» з результатом 1,43%; рапортом інспектора роти № 5 батальйону №2 УПП в м. Дніпро лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 06.11.2016 року; поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 06.11.2016 року.

Крім того, суду був наданий відеозапис з нагрудних відеореєстраторів співробітників УПП в м. Дніпро за 06.11.2016 року стосовно ОСОБА_1, з якого вбачається, що патруль поліції, при патрулюванні, зупинили автомобіль «ВАЗ-2106», державний номерний знак НОМЕР_1, водієм якого виявився ОСОБА_1. На цьому ж відео ОСОБА_1 надає пояснення поліцейським, в яких вказує, що він їхав та вмикав повороти, а також вказав, що він їхав додому. Тобто, сам ОСОБА_1 погодився з тим, що він дійсно керував автомобілем у стані алкогольного спяніння.

Таким чином, доводи правопорушника, його адвоката та свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом є неспроможними, оскільки не підтвердилися в судовому засіданні, і навпаки спростовані відеозаписом з нагрудних відеореєстраторів співробітників УПП в м. Дніпро за 06.11.2016 року та іншими матеріалами справи, вказаними вище.

У відповідності до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Приймаючи до уваги викладене, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху, які виразилися у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням викладеного, а також характеру скоєного правопорушення, особи правопорушника та ступеня його вини, враховуючи його майновий стан, приймаючи до уваги, що вчинене правопорушення відноситься до суспільно небезпечних, говорить про його неповагу до безпеки руху, з метою виховання правопорушника та попередження наступних правопорушень, приходжу до висновку про необхідність накладення на винного адміністративного стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами на строк, передбачений санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, відповідно до вимог ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір у розмірі 320 гривень 00 копійок.

Тому, оскільки ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності, вважаю необхідним стягнути з нього на користь держави судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 283, 284, ч. ч. 1, 2, 3ст. 294, ч. 1 ст. 303 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді: штрафу на користь держави у розмірі 10200 грн. 00 коп. (десять тисяч двісті гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) гривень.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником, або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи внесення на неї подання прокурором.

Постанова може бути пред'явлена до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження постанови або внесення на неї подання прокурора перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги або подання прокурора.

Суддя В.В. Самсонова