АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/2205/2017 Суддя у І-й інстанції: Новик В.П.
Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач: Юденко Т.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Юденко Т.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає в АДРЕСА_1, за апеляційною скаргою адвоката Хомяка О.В. в інтересах ОСОБА_5 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 20 липня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 20 липня 2017 року провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_3 закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 06 червня 2017 року приблизно о 20 год. 05 хв. керуючи автомобілем НОМЕР_1 на вул. Берковецька, 6 в м. Києві, при виїзді з парковки не надав переваги в русі автомобілю «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5, який рухався на заїзд, не був уважним, не стежив за зміною дорожньої обстановки, внаслідок чого здійснив із ним зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.п.2.3 «б», 10.2 ПДР України.

В апеляційній скарзі адвокат Хомяк О.В. в інтересах ОСОБА_5 просить постанову суду скасувати і прийняти нову постанову, якою притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вказує, що на схемі місця ДТП чітко зображено розташування автомобілів після ДТП, а також план місцевості та дороги, зокрема видно, що ОСОБА_5 рухався по проїжджій частині, а автомобіль «БМВ» в цей же час виїжджав на проїжджу частину з прилеглої території, оскільки саме виїжджав зі стоянки, тобто в його діях вбачаються порушення п.10.2 ПДР.

Зазначає, що суд вказав, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 повинні були дотримуватись п.16.12 ПДР, які зокрема регулюють проїзд перехресть, тобто всупереч фактичним обставинам справи, застосував до ДТП норми, що стосуються проїзду перехресть, які не можуть бути застосовані в даній ситуації, оскільки на місці ДТП немає перехрестя, а є лише прилягання прилеглої території стоянки до проїжджої частини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката ОСОБА_6, яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши доводи на обґрунтування апеляційної скарги та матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст.ст. 245, 252 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення, є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку

орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи, судом цих вимог дотримано не було, натомість надано невірну оцінку фактичним обставинам справи, про що правильно зазначається в апеляційній скарзі.

Так, вислухавши пояснення обох учасників ДТП, дослідивши схему ДТП та фотоматеріали, суд першої інстанції дійшов висновку, що зіткнення відбулося на перехресті рівнозначних доріг парковки. При цьому, автомобіль «БМВ» під керуванням ОСОБА_3 рухався по дорозі парковки, а не виїжджав на дорогу з місця стоянки, як про те стверджує ОСОБА_5, а отже обидва водії повинні були керуватися правилами, які зокрема регулюють проїзд перехресть, а саме п.16.12 ПДР України, у зв'язку з чим в діях ОСОБА_3 відсутні подія і склад правопорушення

Разом з тим, з таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд погодитись не може, оскільки він суперечить наявним у справі доказам.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_3, керуючи автомобілем «БМВ», при виїзді з парковки не надав переваги в русі автомобілю «Фольксваген» під керуванням ОСОБА_5, який рухався на заїзд, не був уважним, не стежив за зміною дорожньої обстановки, внаслідок чого здійснив із ним зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів і чим порушив п.п.2.3 «б», 10.2 ПДР України.

У відповідності до вимог п.10.2 ПДР України, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам.

З пояснень ОСОБА_5 вбачається, що він рухався по дорозі поміж парковками та на місці прилягання до головної дороги, по якій він рухався, з прилеглої території в нього в'їхав автомобіль «БМВ», який виїжджав зі стоянки на дорогу по території парковки.

Такі пояснення ОСОБА_5 повністю узгоджуються з протоколом про адміністративне правопорушення, схемою ДТП та фотознімками, на яких чітко і достовірно зображено розташування автомобілів після ДТП, а також план місцевості та дороги, якими доводиться той факт, що ОСОБА_5 рухався по проїжджій частині, а автомобіль «БМВ» в цей час виїжджав на проїжджу частину з прилеглої території.

Таким чином, стосовно ОСОБА_3 правильно складено протокол про адміністративне правопорушення у зв'язку з порушенням ним вимог .п.2.3 «б», 10.2 ПДР України.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції поспішно прийшов до висновку щодо відсутності в діях ОСОБА_3 події і складу адміністративного правопорушення і безпідставно закрив провадження у справі щодо нього, у зв'язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови апеляційним судом, якою ОСОБА_3 необхідно визнати винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративного стягнення, і тим самим задовольнити апеляційну скаргу адвоката Хомяк О.В. в інтересах ОСОБА_5

Таким чином, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя Апеляційного суду міста Києва,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката Хомяк О.В. в інтересах ОСОБА_5 задовольнити.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 20 липня 2017 року відносно ОСОБА_3 - скасувати та постановити нову, якою ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір у сумі 320 грн. на користь держави.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва Т.М. Юденко