Справа № 405/8765/16-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2017 року суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Безсмолий Є.Б., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління держпраці у Кіровоградській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого головним лікарем Комунального закладу «Центральна міська лікарня м.Кіровограда», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 11-02-079/0680 від 09.12.2016 року позаплановою перевіркою Комунального закладу «Центральна міська лікарня м.Кіровограда», що мала місце 02-08 грудня 2016 року, встановлено порушення вимоги ст.116 КЗпП України, якою передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться в день звільнення. Так, згідно заяви від 26.10.2016 року та наказу від 28.10.2016 року №284-од/1стт працівник ОСОБА_2 була звільнена за власним бажанням (ст.38 КЗпПУ) 03.11.2016 року. Остаточний розрахунок при звільненні в сумі 370,94 грн. з нею проведено 14.11.2016 року, відповідно відомості за першу половину листопада.

Також, встановлено порушення вимоги ч. 4 ст. 115 КЗпП України та ст. 21 Закону України „Про відпустки щодо виплати заробітної плати за час щорічної відпустки не пізніше, ніж за три дні до її початку. Так, молодшій медичній сестрі паліативного відділення ОСОБА_2 згідно наказу від 16.09.2016 року №°109-від/1ст, надана щорічна основна та додаткова відпустка тривалістю 31 календарних дня з 03.10.2016 року по 03.11.2016 року, заробітна плата за часщорічної основної та додаткової відпустки була виплачена 04.10.2016 року, відповідно відомості перерахування коштів на банк від за другу половину вересня.

Також, встановлено порушення вимоги ст. 83 КЗпП України та ст. 24 Закону України „Про відпустки щодо виплати при звільненні працівника, грошової компенсації за всі не використанні ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки. Так, 03.11.2016 року розірвано трудовий договір з молодшою медичною сестрою паліативного відділення ОСОБА_2 (наказ від 28.10.2016 №284-од/1ст) при цьому, при звільнені їй не нарахована та відповідно не виплачена компенсація за дні невикористаної щорічної додаткової відпустки (як одинокій матері) за 2016 рік.

Так, як працівник ОСОБА_2 звільняється з роботи у відповідному році і має невикористану додаткову відпустку за цей період, їй має бути виплачена грошова компенсація. Заяву ОСОБА_2 про відмову надання їй грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку (як одинокій матері) за 2016 рік до перевірки не надано. Порушення на дату перевірки не усунене та є триваюче.

Відповідно до ст.65 Господарського кодексу України керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами.

Згідно пунктів 5.1, 5.2 Статуту (витяг зі Статуту додається) керівництво закладом здійснює головний лікар, який призначається на посаду та звільняється з неї розпорядженням Кіровоградського міського голови за поданням начальника управління охорони здоров'я Кіровоградської міської ради. Головний лікар здійснює функції управління закладом на умовах нашу на підставі контракту, укладеного з Кіровоградським міським головою. Головний лікар діє без доручення від імені закладу.

Вищезазначені порушення свідчать про невиконання обовязків, визначених Господарським кодексом України та Статутом закладу, головним лікарем КЗЦМЛ ОСОБА_1 в частині вирішення питань діяльності закладу, а саме: не забезпечення нарахування та виплати компенсації за невикористану щорічну додаткову відпустку, розрахунку при звільненні та строків виплати заробітної плати за час щорічної відпустки, що є порушенням вимог ч.1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 14 КУпАП ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, які повязані з недодержанням установлених правил забезпечення, виконання яких входить до його обовязків.

У відповідності із ст. 9 КУпАП дія або бездіяльність, що посягає на права громадян визнається адміністративним правопорушенням.

В суді ОСОБА_1 вину у скоєному визнав повністю, пояснив обставини вчиненого адміністративного правопорушення, у письмових поясненнях вказав, що дані порушення усунуті, вжиті заходи по уникненню аналогічним правопорушень, просив закрити справу за малозначністю, обмежившись усним зауваженням.

Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності та оскільки ч.1 ст. 41 КУпАП передбачає відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад даного правопорушення.

Вина ОСОБА_1 також підтверджується матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення № 11-02-079/0680 від 09.12.2016 року (а.с. 2-4), копією акту перевірки № 11-02-079/0934 (а.с.6-7) та іншими матеріалами справи.

Зважаючи на характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь здійснення протиправних дій, а також те, що відповідно до матеріалів справи відносно ОСОБА_1 дане порушення в сфері охорони праці і здоров'я населення не становить великої суспільної шкідливості та не заподіяло значних збитків суспільним інтересам, вважаю, що вчинене ОСОБА_1 правопорушення є малозначним.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

За таких обставин, ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності за малозначністю адміністративного правопорушення, передбаченого ст.41 КУпАП, і обмежитись усним зауваженням.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, ст.41, 283, 284, 287 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі ст. 22 КУпАП ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.41 КУпАП, у зв'язку із малозначністю, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда Є.Б. Безсмолий