Справа № 152/981/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2017 року Суддя Шаргородського районного суду Вінницької області

ОСОБА_1

з участю ОСОБА_2

розглянувши матеріали, які надійшли від Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не працюючого,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 09.06.2017 року о 09 год. 50 хв. в с. Джурин Шаргородського району Вінницької області по вул. Покутинська керував автомобілем "ЗАЗ-1102", державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з ротової порожнини). Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків, порушивши при цьому пункт 2.5 Правил дорожнього руху України.

Своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У процесі перевірки матеріалів ОСОБА_2 пояснив, що 08.06.2017 року увечері він вживав алкогольні напої, а зранку 09.06.2017 року їхав автомобілем "ЗАЗ-1102", державний номерний знак НОМЕР_1 по вулиці Покутинській в с. Джурин. Автомобіль був зупинений працівниками поліції, яким він розповів, що вживав спиртні напої напередодні, від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився, бо зі слів працівників поліції зрозумів, що проведення освідування потребує значних коштів.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами відповідно ст. 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду…, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З метою встановлення істини у справі в суд викликався інспектор СРПП Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3, який фіксував адміністративне правопорушення.

Так, інспектор СРПП Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 суду показав, що 09 червня 2017 року зранку він здійснював нагляд за дорожнім рухом в с. Джурин Шаргородського району Вінницької області. По вулиці Покутинській рухався автомобіль "ЗАЗ-1102", державний номерний знак НОМЕР_1. Характер руху транспортного засобу викликав підозру в спроможності водія керувати ним, тому він вирішив зупинити транспортний засіб, й перевірити документи та стан водія. На вимогу працівника поліції автомобіль зупинився. Від водія ОСОБА_2 відчувався запах алкоголю з ротової порожнини, тому йому було запропоновано надати документи на керування транспортним засобом та пройти освідчення на стан алкогольного спяніння, на що останній, у присутності двох свідків відмовився, заявив, що дійсно увечері напередодні вживав алкогольні напої зі знайомими з с. Рахни - Лісові і їхати на медичне освідування не бажає, надав пояснення, підписав протокол, отримав копію протоколу, жодних зауважень чи заперечень з приводу складання протоколу не висловлював.

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУАП доведена також матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 179739 від 09.06.2017 року (а.с. 1), поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, оглянутими судом, із яких вбачається, що 09.06.2017 року приблизно о 10 годині вони були свідками того як працівники поліції пропонували водію автомобіля "ЗАЗ-1102" ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного спяніння. ОСОБА_2 в їх присутності відмовився від проходження медичного огляду.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2, інспектора СРПП Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3, оглянувши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 179739 від 09.06.2017 року (а.с.1), письмові пояснення свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, які узгоджуються з показаннями ОСОБА_2 у суді щодо відмови від проходження медичного освідування на стан спяніння (а.с. 2,3), вважаю, що дії ОСОБА_2 кваліфіковані вірно, оскільки він 09.06.2017 року о 09 год. 50 хв. в с. Джурин Шаргородського району Вінницької області по вул. Покутинська керував автомобілем "ЗАЗ-1102", державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з ротової порожнини), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння відмовився в присутності двох свідків, порушивши при цьому пункт 2.5 Правил дорожнього руху України і він повинен нести адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

За змістом п.2 ч.2 ст.16 ЗУ "Про дорожній рух", п.2.4 Правил дорожнього руху України водій зобовязаний мати при собі та на вимогу працівників поліції передати для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння.

Верховний Суд України у пункті 27 Постанови Пленуму ВС України від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" розяснив, що … якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки спяніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу… Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані алкогольного спяніння … керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатися".

Факту керування транспортним засобом і його руху перед складанням протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 не заперечував.

Дії працівників поліції не оскаржував.

У протоколі про адміністративне правопорушення вказані ознаки спяніння - це запах алкоголю із ротової порожнини і дії ОСОБА_2 щодо ухилення від огляду, які були вчиненні в присутності свідків (а.с.1).

Правопорушник, як це передбачено у ч.3 ст.256 КУпАП, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. Протокол щодо ОСОБА_2 містить його власноручні пояснення та дані про те, що він ознайомлений із змістом протоколу про адміністративне правопорушення і отримав його копію.

У протоколі про адміністративне правопорушення при його складанні ОСОБА_2 також розяснено права і обов'язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що свідчить його власноручний підпис.

Обставин, що помякшують і обтяжують відповідальність ОСОБА_2 не встановлено.

Таким чином, ОСОБА_2 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного спяніння, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, винуватість його доведена і він повинен нести адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до ст.19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельник проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Також ЄСПЛ неодноразово наголошував, зокрема в рішеннях у справах "Гурепка проти України (N2)" від 08 квітня 2010 року, "Лучанінов проти України" від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" підлягає стягненню з ОСОБА_2

судовий збір в розмірі 320 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284, 287, ч. 2 ст. 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір", -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисотнеоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_2 до Державного бюджету (стягувач Державна судова адміністрація України, отримувач коштів ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, код за , банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в сумі 320 (триста двадцять) гривень 00 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу про адміністративні правопорушення України.

Скаргу щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, може бути подано протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні.

Постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами

такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Суддя: Т.О. Соколовська