АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 617/864/16-п Головуючий 1 інстанції: Король Т.В.
Провадження: 33/790/3/17
Категорія: ч.1 ст.204-1 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2017 року суддя апеляційного суду Харківської області Сащенко І.С., при секретарі Бойко А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу про адміністративне правопорушення за апеляційними скаргами адвоката Юрчик В.Г. та адвоката Бурми Ю.М., діючих в інтересах ОСОБА_3, на постанову судді Вовчанського районного суду Харківської області від 21 червня 2016 року,-

в с т а н о в и в :

Постановою судді Вовчанського районного суду Харківської області від 21 червня 2016 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Чугуїв Харківської області, громадянина України, не працюючого, до адміністративної відповідальності не притягався, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП - НОМЕР_1, визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204- 1 КУпАП.

Як встановлено судом, 16 червня 2016 року о 07 год. 30 хв. гр. ОСОБА_3, рухаючись від напрямку населеного пункту Красне (РФ) в районі ІПЗ №710., за 5 м до лінії ДКУ та 8000 м до населеного пункту Охримівка (Україна), незаконно перетнув ДКУ поза встановленим пунктом пропуску та незаконно перемістив боєприпаси через ДКУ зі сторони РФ (тротилові шашки -7 шт; РГД-5 - 2 шт. з запалом; пластид - 1 кг з запалом) та був виявлений і затриманий прикордонним нарядом «Засідка» на території Охрімівської сільської ради Вовчанського району Харківської області.

Не погодившись із вказаною постановою, захисники ОСОБА_3 - адвокати Юрчик В.Г. та Бурма Ю.М. подали апеляційні скарги, в яких посилались на її незаконність та необґрунтованість. Зазначають, що ОСОБА_3 близько 01-00 год. 16.06.2016 року був викрадений співробітниками СБУ та змушений був себе обмовити у вчиненні вказаного правопорушення під тиском.

Просили поновити строк на апеляційне оскарження постанови, скасувати постанову Вовчанського районного суду Харківської області від 21.06.2016 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Апелянти вказують, що ОСОБА_3 копію постанови суду не отримував, зі змістом постанови адвокат ОСОБА_3 ознайомився лише 09.08.2016 року.

Враховуючи данні обставини, суд вважає за можливе поновити строк на апеляційне оскарження постанови Вовчанського районного суду Харківської області від 21.06.2016 року, як такий, що пропущений з поважних причин.

В матеріалах справи маються відомості про те, що ОСОБА_3 тримається під вартою у Харківському СІЗО № 27, тому вважаю за можливе розглянути справу за його відсутністю.

Заслухавши пояснення захисників Юрчика В.Г. та Бурми Ю.М. на підтримку вимог апеляційних скарг, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 суддею повно і всебічно встановлені всі обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251,252 КУпАП , що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Обєктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП є перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП, з чим погоджується і апеляційний суд.

В апеляційних скаргах лише вказано, що ОСОБА_3 не перетинав державний кордон України, оскільки 16.06.2016 року близько 01.00 години був викрадений невідомими особами, проте не надано належних доказів на спростування висновків суду.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та вина ОСОБА_3 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії СхРУ № 130022 від 16 червня 2016 року, згідно якого 16 червня 2016 року о 07 год. 30 хв. гр. ОСОБА_3 рухався від напрямку н.п. Красне (РФ) в районі ІПЗ №710, за 5 м. до лінії ДКУ та 8000м до н.п. Охримівка (Україна), який незаконно перетнув ДКУ поза встановленим пунктом пропуску та незаконно перемістив боєприпаси через ДКУ зі сторони РФ( тротилові шашки -7 шт., РГД-5 - 2 шт. з запалом; пластид-1 кг з запалом) та був виявлений і затриманий прикордонним нарядом «Засідка» на території Охрімівської сільської ради Вовчанського району Харківської області (а.с.4-5) , схемою місця затримання (а.с.7), рапортом інспектора ПС впс «Жовтневе» ОСОБА_5 (а.с.6), поясненнями ОСОБА_3 (а.с.8)

Крім того, допитані у суді апеляційної інстанції в якості свідків військовослужбовці ДПС ОСОБА_6 та ОСОБА_7, пояснили, що 16.06.2016 року близько 07-00 години, при здійсненні патрулювання ділянки ВПС «Жовтневе» в районі с.Охримівка, де проходить лінія державного кордону України, у складі спільної групи разом із співробітниками СБУ бачили особу, яка перетинала лінію ДКУ зі сторони РФ. При затриманні вказаної особи у неї були виявлені боєприпаси, які вона незаконно перемістила поза встановленого пункту пропуску, та паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_3

Підстав для того, щоб не приймати до уваги показання працівників прикордонної служби у суду немає.

Пояснення свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які перебувають у родинних відносинах з ОСОБА_3, та начебто 16.06.2016 року були свідками його викрадення співробітниками СБУ, наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, не спростовують, оскільки вказані особи не перебували на лінії ДКУ вранці 16.06.2016 року та не могли бачити факт його перетину ОСОБА_3

Оскільки в підтвердження доводів апеляційної скарги адвокати Юрчик В.Г. та Бурма Ю.М. посилаються лише на припущення щодо можливого викрадення ОСОБА_3, то вони не можуть бути прийняті до уваги судом апеляційної інстанції.

При складанні протоколу та відібранні пояснень від ОСОБА_3, останньому були роз'яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст.268 КУпАП, про що свідчать його особисті підписи (а.с. 4-5, 8)

Те, що підписи у вказаних документах, як і в заяві про розгляд справи за відсутності правопорушника (а.с.20), не належать ОСОБА_3 чи здійснені під тиском, не доведено, а чинний КУпАП не покладає на апеляційний суд обов'язку щодо збору доказів по справі.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 не знав про розгляд справи у суді першої інстанції, судовою колегією не приймаються, оскільки на аркуші справи 20 міститься заява правопорушника про розгляд справи за його відсутності. Докази на спростування того, що ця заява написана іншою особою (зокрема, висновки почеркознавчої експертизи), в матеріалах справи відсутні.

Протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженою державою особою і в порядку, передбаченому чинним законодавством України; дії посадової особи, що його складала не оскаржувалися.

Таким чином, вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, є доведеною.

Вимога ОСОБА_3 , який утримується під вартою по кримінальному провадженню, щодо розгляду апеляційних скарг за його особистої участі, не базується на вимогах КУпАП.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у справах даної категорії врегульований саме КУпАП.

Згідно зі ст. 19 ч. 2 Конституції України посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, дана правова норма розповсюджується в тому числі на суддів всіх судових інстанцій без виключення.

Апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості доставляти підозрюваного ОСОБА_3 по кримінальному провадженню при розгляді іншої справи у його відношенні відповідно до вимог КУпАП.

Вірність даної позиції апеляційного суду підтверджується і Рішенням ЄСПЛ « Справа Нечипорука і Йонкало проти України».

Адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 грн. накладено на ОСОБА_3 не в максимальній межі, встановленій санкцією ч.1ст. 204 -1 КУпАП, що відповідає вимогам ст. 33 КУпАП.

Враховуючи викладене, постанова судді районного суду є законною та обґрунтованою, підстав для її зміни чи скасування за доводами апеляційних скарг не вбачається.

Керуючись ст.ст.294, 295 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги адвоката Юрчик В.Г. та адвоката Бурми Ю.М., діючих в інтересах ОСОБА_3 - відхилити.

Постанову судді Вовчанського районного суду Харківської області від 21 червня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-1 КУпАП у відношенні ОСОБА_3 - залишити без змін.

В порядку ст.294 КУпАП оскарження даної постанови не передбачено.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області І.С.Сащенко