Провадження № 3/344/325/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Зеленко О.В., розглянувши матеріали справи які надійшли з управління Держпраці в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, жительки м. Івано-Франківська, вул.С.Петлюри, 23/2, фізичну особу-підприємця, за ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Як вбачається з протоколу №09-01-0073/580 від 16.12.2016, ОСОБА_1 будучи фізичною особою-підприємцем вчинила триваюче адміністративне правопорушення вимог законодавства про працю, встановлене при позаплановій перевірці ФОП ОСОБА_1 16.12.2016, а саме ч.2 ст.30 ЗУ №108 «Про оплату праці» - первинним документом з обліку використання робочого часу, розрахунку з працівниками із заробітної плати, отримання даних про відпрацьований час є Табель обліку використання робочого часу (форма № 5). Проте, в ФОП ОСОБА_1 табелі обліку використання робочого часу не ведуться відповідно до вимог Наказу Державного комітету статистики України від 05.12.2008 року № 489 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці (із змінами і доповненнями від 25.12.09), не відповідають затвердженій типовій формі первинної облікової документації підприємств та не відображають обовязкові показники, необхідні для заповнення форм державних статистичних спостережень з праці; ч.1 ст. 116 КЗпП - згідно чинного законодавства при звільненні працівника з роботи виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Проте, у ФОП ОСОБА_1 при звільненні працівників виплата всіх сум, що належать їм від підприємства, не проводиться в день звільнення. Так, згідно наказу № 6 від 31.08.2016р. із займаної посади звільнено продавця ОСОБА_2, а повний розрахунок з нею проведено 03.09.2016р. (копія наказу про звільнення та відомість на виплату грошей №16); ч.1 ст.117 КЗпП - встановлено, що у разі невиплати в день звільнення всіх коштів працівнику виплачується середній за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Проте, у ФОП ОСОБА_1 у разі невиплати в день звільнення всіх коштів працівникам не виплачується середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Зокрема, в день звільнення не проведено повний розрахунок з продавцем ОСОБА_2, яку звільнено з роботи згідно наказу № 6 від 31.08.2016р. Однак, за весь час затримки по день фактичного розрахунку (03.09.16) їй не нараховано та не виплачено середній заробіток. Таким чином, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 41 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому правопорушенні визнала, пояснила суду, що порушення повністю усунуто. Вказала, що допущені порушення є малозначними, просила звільнити його від адміністративної відповідальності, провадження в справі закрити.

Роз'яснивши ОСОБА_1 вимоги ст. 268 КУпАП, заслухавши її пояснення та пояснення представника ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, вважаю, що ОСОБА_1 дійсно вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 41 КУпАП, тобто порушення вимог законодавства про працю.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому доводиться даними з протоколу №09-01-0073/580 від 16.12.2016 про адміністративне правопорушення, актом перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування №09-01-0073/679 та іншими матеріалами справи.

Згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, ставлення винної до скоєного правопорушення, щире розкаяння винної як обставину, що помякшує відповідальність, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю, що вчинене правопорушення є малозначним, а відтак ОСОБА_1 відповідно до ст. 22 КУпАП слід звільнити від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Керуючись ст. ст. 9, 22, 34, 35, 41, 221, 268, 283, 284, 285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, жительку м. Івано-Франківська, вул.С.Петлюри, 23/2, фізичну особу-підприємця, визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст.41 КУпАП .

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої за ч.1 ст.41 КУпАП.

Оголосити ОСОБА_1 усне зауваження.

Провадження в справі закрити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд упродовж десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.Зеленко