АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 216/3068/17Суддя 1 інстанції Биканов І. Р.
Номер провадження 33/774/127/К/17Суддя- доповідач ОСОБА_1.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2017 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 липня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_2на користь держави судовий збір у сумі 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 липня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно постанови суду першої інстанції, 27 червня 2017 року о 01.25 год. водій ОСОБА_2 по вул. Геологічній в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу керував транспортним засобом Geely МК2 1.5, д/н НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння (0,52) промілє, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України. Огляд на спяніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу «Драгер» № 0267.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити йому строк апеляційного оскарження постанови суду, а вказану постанову скасувати та провадження по справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування необхідності поновлення строку оскарження постанови ОСОБА_2 зазначає, що оскаржувана постанова в установленому законом порядку йому не направлялась та не направлена до його часу.

Апеляційні вимоги ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що справа відносно нього надійшла до суду 04 липня 2017 року, а розглянута вже 05 липня 2017 року, чим порушено положення ст.277-2 КУпАП. Вважає, що суд першої інстанції за його відсутності та його захисника постановив завідомо неправосудне рішення без повного всебічного та неупередженого розгляду справи та без врахування фактичних обставин справи. Перед проведенням огляду на стан спяніння поліцейський не проінформував його про порядок застосування спеціального технічного засобу та не надав сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Окрім цього, тест проводився за відсутності свідків, які були запрошені вже під час оформлення протоколу. Також, ОСОБА_2 вважає, що протокол, складений відносно нього є нечитабельним.

В судове засідання до суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Вивчивши матеріали справи, переглянувши відеозапис з нагрудної камери поліцейського з зафіксованим правопорушенням, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, вважаю, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, виходячи з наступного.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне його задовольнити, оскільки доводи останнього про те, він при ухваленні зазначеної постанови не був присутній та не отримав копію постанови у встановлений законом строк, підтверджуються матеріалами справи. Отже є підстави для висновку, що строк апеляційного оскарження був пропущений ОСОБА_2 з поважної причини, тому вважаю за необхідне задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

У відповідності до ст. 294 КУпАП перегляд постанов судді проводиться виключно у межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Так, викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУоАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим та повністю узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності.

Як видно з матеріалів справи, вина ОСОБА_2 підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №152164 від 27 червня 2017 року, згідно якого ОСОБА_2 з протоколом був ознайомлений та отримав його копію (а.с.1);

- актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого у ОСОБА_3 проба на стан спяніння позитивна - 0,52 проміле (а.с.2);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які пояснили, що в їх присутності водій ОСОБА_2 пройшов медичний огляд у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» для визначення стану спяніння, результат огляду 0,52 проміле (а.с.3);

- результатами тесту на приладі «Драгер 6820», згідно якого результат огляду ОСОБА_2 - 0,52 проміле (а.с.5)

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського з зафіксованим правопорушенням, який достатньо повно відображає всі події, що відбулися 27 червня 2017 року за участю ОСОБА_2 Вказаний відеозапис дає підстави для висновку про те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно нього складений без порушень норм чинного законодавства. Отже вказаний доказ беззаперечно доводить винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.8).

Обєктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених доказів по справі не вбачається.

Протокол про адміністративне правопорушення серії БР №152164 від 27 червня 2017 року, як доказ ніким не спростовувався. Доказів, які спростовують дані протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційному суду не надано.

Що стосується доводів ОСОБА_2, з приводу того, що судом було порушено вимоги ст.277-2 КУпАП, оскільки його не було повідомлено про розгляд справи в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає їх необґрунтованими, оскільки згідно протоколу, правопорушник в день його складення, був належним чином повідомлений про необхідність явки до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 05 липня 2017 року, про що свідчить його власний підпис у зазначеному протоколі.

В суді апеляційної інстанції, під час підготовки справи до розгляду, досліджено відеозапис з нагрудної камери поліцейського, яким спростовуються доводи апеляційної скарги з приводу того, що поліцейський не проінформував ОСОБА_2 про порядок застосування спеціального технічного засобу, та з приводу того, що тест проводився за відсутності свідків, які були запрошені вже під час оформлення протоколу.Крім того, відеозаписом підтверджується той факт, що ОСОБА_2 з результатами тесту був згоден.

Таким чином, доводи його апеляційної скарги щодо порушень його прав, не знайшли підтвердження під час апеляційного перегляду судового рішення.

Також, безпідставними є твердження ОСОБА_2 з приводу того, що протокол, складений відносно нього є нечитабельним, оскільки в матеріалах справи міститься протокол, який складений належним чином та розбірливим почерком (а.с.1)

Отже, дослідженими в суді апеляційної інстанції доказами встановлено та підтверджено, що ОСОБА_2 дійсно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначені висновки узгоджуються з постановою суду першої інстанції щодо підтвердження факту вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, встановлені фактичні обставини справи відповідають висновкам суду першої інстанції, тому доводи апеляційної скарги щодо не встановлення фактичних обставин не заслуговують на увагу.

Отже, вказані встановлені обставини і докази в їх сукупності, які є належними і допустимими та узгоджуються з положеннями ст.266 КУпАП, підтверджують винність ОСОБА_2 в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При розгляді справи в апеляційному суді не встановлено, що суддею при розгляді справи були допущені порушення вимог ст.ст.279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, всі обставини, що мають значення для справи, суддя встановив і правильно кваліфікував дії ОСОБА_2, як адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Судом апеляційної інстанції не встановлено неправильного застосування норм матеріального або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.7, 252, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 липня 2017 року задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 липня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1