Номер провадження: 33/785/133/17
Номер справи місцевого суду: 498/1334/16-п
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі: головуючого судді Копіци О.В., за участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,розглянувши його апеляційну скаргу на постанову Великомихайлівського райсуду Одеської області від 02.12.2016 року відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, одруженого, який проживає та зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції, ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, а також стягнуто судовий збір у розмірі 275,60 грн.

Відповідно до постанови суду, 27.10.2016 року о 15 год. по вул. Центральна в с. Новопетрівка Великомихайлівського району Одеської області ОСОБА_2, керуючи автомобілем «ГАЗ», держ. номер НОМЕР_1, відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в присутності двох понятих, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначив, що оскаржувана постанова прийнята з неналежним зясуванням обставин справи, однобічно та упереджено, з порушенням норм процесуального та матеріального права, з огляду на наступне:

- суд не взяв до уваги незаконні дії щодо нього з боку працівників поліції, які полягали в наступному. На протязі тривалого часу він виявляв факти переміщення контрабандного вантажу по території Великомихайлівського району Одеської обл., в тому числі 27.10.2016 року. Коли він намагався затримати вантажні автомобілі «Урал» на причепи автомобілів МАН та ДАФ, в яких були завантажені каністри білого кольору на перехресті вул. Центральна в с. Новопетрівка Великомихайлівського району Одеської області, працівники поліції наполягали на тому, щоб він звільнив проїжджу частину дороги, тим самим давши можливість проїхати автомобілям зі спиртом не перевіривши їх та не затримавши. Після чого працівник поліції ОСОБА_3 силою витяг його з автомобіля, та повалив на землю, надівши, при цьому на нього кайданки, а зупинені автомобілі зі спиртом поїхали у своєму напрямку;

- суд не дав оцінки його поясненням про те, що працівник поліції ОСОБА_3 не пропонував йому пройти медичне обстеження ані шляхом проведення експрес тесту приладом «Драгер», ані в медичному закладі, адже при ньому матеріали та протокол про адміністративне правопорушення не складались, його права, передбачені КУпАП не розяснювались. Також ніякі матеріали не складалися у відділі поліції;

- поза увагою суду залишилось те, що протокол складено з порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, а саме в ньому вказано місце його складання: село Новопетрівка вул. Центральна, а також у протоколі вказано місце проживання ОСОБА_2, дані паспорту, транспортний засіб та його номерний знак, а належність транспортного засобу не вказана, що свідчить про те, що протокол на місці не складався, дані його паспорту та місце проживання взяті з форми №1, яка знаходиться в «паспортному столі», який розміщується у відділі поліції, інспектор незаконно залучив у якості свідка водія вантажівки, що перевозила спирт ОСОБА_4;

- судом не надана належна оцінка тому, що він алкогольні напої не вживає, а після даних подій, близько 17-ї години поїхав на проведення судово-медичного обстеження, яке проводив лікар-судмедексперт ОСОБА_5, та згідно акту судово-медичного обстеження було встановлено, що його стан задовільний, адекватний, запаху алкоголю з рота немає, а також є тілесні ушкодження, що також підтверджується висновком лікаря нарколога Роздільнянської ЦРЛ від 28.10.2016 року, згідно з яким ознак спяніння у нього не виявлено. З протоколу обстеження, який був витребуваний судом і досліджений в судовому засіданні видно, що у його крові було виявлено 0,2 проміле алкоголю, що згідно діючого законодавства є допустимою нормою алкоголю в крові (до 0,5 проміле);

- судом дана неналежна оцінка показанням свідка ОСОБА_6, оскільки останній знаходився поряд з інспектором поліції та не чув пропозиції до ОСОБА_2 пройти огляд.

За таких обставин, ОСОБА_2 просив скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, допитавши свідків, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, свій висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд 1-ої інстанції мотивував наявними у справі і дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

- показаннями свідка ОСОБА_6, який пояснив, що ОСОБА_2 є його товаришем. 27.10.2016 року ОСОБА_2 запропонував йому поїхати та затримати вантажівки, які, на його думку, везли контрабанду. Вони поїхали на машині ОСОБА_2, який був за кермом, на перехрестя в с. Новопетрівка та перегородили перехрестя, щоб машини не могли проїхати, після чого зателефонували до поліції. Коли приїхали поліцейські, вони підійшли до машини ОСОБА_2 та попросили предявити документи. ОСОБА_2 відмовився надати документи та виходити з машини, після чого до нього застосували силу. Він не чув, щоб поліцейський пропонував ОСОБА_2 пройти огляд на стан спяніння, не вимагав, щоб його зазначили в протоколі про адміністративне правопорушення в якості свідка;

- показаннями свідка ОСОБА_7 - працівника поліції, який суду пояснив, що 27.10.2016 року о 14 год. він був у відділенні поліції, куди надійшов виклик від ОСОБА_2 про затримання ним автомобілів з контрабандою. У складі оперативно-слідчої групи він виїхав на місце події і побачив, що автомобіль під керуванням ОСОБА_2 стояв поперек перехрестя та перекривав рух вантажним автомобілям. Він підійшов до водія та вказав на порушення ним правил дорожнього руху, на що ОСОБА_2 почав лаятися та вимагати перевірки документів водіїв вантажних автомобілів. Він перевірив документи водія вантажного автомобіля, який також предявив товарно-транспортну накладну на зерно, яке перевозив. Після цього він повернувся до ОСОБА_2 і попросив предявити посвідчення водія, але він відмовився в грубій формі. Під час спілкування він почув запах алкоголю, який йшов від ОСОБА_2 та запропонував йому вийти з машини, на що він в грубій формі відмовився та здійснив спробу завести автомобіль. Він затримав ОСОБА_2, витягнувши з автомобіля та надів на нього кайданки. ОСОБА_2 продовжував поводити себе агресивно та неадекватно. Після цього він, в присутності двох понятих, запропонував ОСОБА_2 пройти тест на стан алкогольного спяніння за допомогою алкотестеру «Драгер», але він відмовився. ОСОБА_2 було запропоновано проїхати до лікарні для проведення медичного огляду, але він також відмовся в грубій формі. Дружина ОСОБА_2 приїхала вже після зазначених подій. ОСОБА_2 відмовився також він підписання протоколу про адміністративне правопорушення;

- показаннями свідка ОСОБА_8, який пояснив у судовому засіданні, що 27.10.2016 року він перевозив зерно. Проїзд перехрестя в с. Новопетрівка було перекрито автомобілем «ГАЗ», тому він змушений був зупинитися. Коли приїхали працівники поліції, вони перевірили його документи, після чого працівник поліції запросив його підійти разом з іншим водієм до автомобіля «ГАЗ». Він стояв на відстані 0,5 м. від водія автомобіля «ГАЗ», тому відчув від нього запах алкоголю. В його присутності працівник поліції запропонував водію пройти тест на стан спяніння, за допомогою алкотестеру, але він грубо відмовився. Після цього працівник поліції запропонував водію автомобіля "ГАЗ" проїхати до лікарні для проходження огляду на стан алкогольного спяніння, від чого той також в грубій формі відмовився. Після цього був складений протокол про адміністративне правопорушення, у якому він особисто розписався, а водій легкового автомобіля від підпису відмовився;

- письмовими поясненнями понятого ОСОБА_9, з яких випливає, що ОСОБА_2, у його присутності, в грубій формі відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння за допомогою алкотестеру «Драгер», а також відмовився від проходження медичного огляду в лікарні;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №156208 від 27.10.2016 року, зі змісту якого видно, що ОСОБА_2 у присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння.

Відповідно до приписів п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій зобовязаний, на вимогу працівника поліції, пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних або токсичних речовин.

Обєктивно оцінивши докази у справі, суд 1-ої інстанції дійшов правильного висновку про те, що зазначені вище докази повністю доводять вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення і правильно кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Окрім того, суд 1-ої інстанції обґрунтовано не сприйняв, як доказ невинуватості ОСОБА_2, показання свідка ОСОБА_10, оскільки вона не була очевидцем події, які є предметом розгляду даної справи, адже, коли вона приїхала, вже було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Обґрунтовано також, суд 1-ої інстанції, критично поставився до пояснень самого ОСОБА_2 та наданих ним медичних документів, а саме висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому вказано, що 28.10.2016 року о 10 год. він пройшов медичне обстеження, згідно з висновком якого не перебував у стані алкогольного спяніння, оскільки склад адміністративного правопорушення полягає саме в тому, що він відмовився від проходження медичного огляду, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями працівника поліції та свідків, які не є зацікавленими в результатах розгляду справи.

Окрім того, відповідно до приписів ч.ч. 4, 5 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як видно з акту судово-медичного дослідження ОСОБА_2, наданого ним суду першої інстанції, дослідження розпочато лікарем-судмедекспертом о 17 год. 45 хв. 27.10.2016 року, а підстави для його здійснення виникли о 15 год., тобто пройшло більше двох годин для здійснення такого дослідження, передбаченого законом. До того ж, при цьому не був присутній працівник поліції, що є беззаперечною вимогою ч. 4 ст. 266 КУпАП.

Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо неправильності встановлення обставин вчинення правопорушення, оскільки при апеляційному розгляді справи, докази його винуватості, на які послався у постанові суддя, повністю підтвердились

Так, судом апеляційної інстанції був допитаний свідок ОСОБА_9, який підтвердив свої письмові пояснення, на які послався, як на доказ, суд 1-ої інстанції у постанові.

Свідки ОСОБА_11 ОСОБА_12 та ОСОБА_13, допитані у суді апеляційної інстанції, також підтвердили, той факт що ОСОБА_2, в категоричній формі, відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння за допомогою алкотестеру «Драгер» та від проходження медичного огляду в лікарні, яке йому пропонував ОСОБА_7.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що в матеріалах справи відсутні докази керування ним транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, що він відмовився від проходження медичного огляду, що працівник поліції не пропонував йому пройти медичний огляд на стан спяніння, оскільки ці твердження спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким у суду підстав немає.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння....; 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння...

Таким чином, одним зі способів вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, тому для кваліфікації дій за вказаною частиною статті достатньою відмови особи від проходження медичного огляду, що підтверджується переліченими вище доказами.

Стосовно доводів апелянта про незаконність дій працівників поліції при складенні відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, то вони не знайшли свого підтвердження в процесі апеляційного розгляду справи, оскільки в матеріалах справи міститься оригінал протоколу, в межах якого, з урахуванням пояснень учасників процесу суд розглядає вказані матеріали.

Також вказаний вище протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.ст. 254, 256 КпАП України.

Отже, винуватісь ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП доведена доказами, які є належними та допустимими.

Відповідно до приписів ст.ст. 33-36 КУпАП, накладаючи на ОСОБА_2 адміністративне стягнення, суд 1-ої інстанції належним чином мотивував застосування стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керувати транспортними засобами характером, ступенем суспільної небезпеки та тяжкістю вчиненого правопорушення, відсутністю обставин, що помякшують відповідальність, а також особою правопорушника.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу чи протест прокурора без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Таким чином, за результатами апеляційного розгляду підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2, скасування судового рішення та закриття провадження у справі, - відсутні.

Керуючись ст.ст. 280, 285, 294 КУпАП, апеляційний суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2,- залишити без задоволення.

Постанову Великомихайлівського районного суду Одеської області від 02.12.2016 року про накладення стягнення на ОСОБА_2, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області О.В. Копіца