Справа № 136/59/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.01.2017 року м. Липовець Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Кривенко Д. Т., при секретарі Марчук Н.А., за участю прокурора Міхаілідіса М.В. розглянувши матеріали, що надійшли від т.в.о. начальника Управління захисту економіки у Вінницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українки, громадянки України, яка перебуває на посаді голови Богданівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, жительки с. Богданівка, вул. Мічуріна, 24, Липовецького району Вінницької області, раніше не притягуваної до адміністративної відповідальності,

за ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

19.01.2017 року на розгляд суду надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно гр. ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-7 КУпАП. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за те, що вона, ОСОБА_1, перебуваючи на посаді Богданівського сільського голови, не повідомила про наявний конфлікт інтересів під час розгляду питання порядку денного, що охоплювали особистий майновий інтерес , а також участь у голосуванні по вище вказаним питанням, а саме на 1 сесії 7 скликання від 03.11.2015 року та 4 сесії 7 скликання від 09.12.2015 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що перед початком сесій повідомляла депутатів сільської ради про те, що оскільки вирішуватимуться питання, щодо її преміювання, то вона участі в голосування брати не буде. При голосуванні депутатів з приводу її преміювання, вона, ОСОБА_1 участі не приймала, а тому не розуміє за що її хочуть притягнути до адміністративної відповідальності.

Вислухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, думку прокурора, який наполягав на притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на неї штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, дослідивши докази що були долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, суд вважає, що провадження в справі слід закрити в зв"язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, а саме його недоведеністю.

Ч. 2 ст. 172-7 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Виходячи зі змісту обвинувачення, лише дії ОСОБА_1 щодо участі у голосуванні з приводу її преміювання на 1 сесії 7 скликання від 03.11.2015 року та 4 сесії 7 скликання від 09.12.2015 року можуть містити склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП. Однак жодних належних та допустимих доказів, що ОСОБА_1 приймала участь у голосуванні з приводу її преміювання на 1 сесії 7 скликання від 03.11.2015 року та 4 сесії 7 скликання від 09.12.2015 року матеріали справи не містять. Зі змісту протоколів сесій з"ясувати хто з депутатів сільської ради голосував "За" - не представляється за можливе. Письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не можуть бути прийняті судом в якості доказів, оскільки процесуальний статус вказаних осіб не визначений, а відповідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Наявні пояснення не є документами в розумінні діючого законодавства та не можуть бути використані в якості пояснень свідків, оскільки була порушена процедура їх відібрання, а саме особи не попереджались про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України та про відібрання в них пояснень в якості свідка. Допит ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в якості свідків в судовому засіданні не проводився, оскільки відповідних клопотань на адресу суду не надходило, а самостійно ініціювати їх допит суд не може, оскільки не наділений функціями обвинувачення та збирання доказів.

Єдиним доказом який підтверджує вказану обставину є протокол про адміністративне правопорушення. Однак враховуючи те, що протокол про адміністративне правопорушення має похідний характер і може бути складений лише за наявності інших доказів чи безпосереднього виявлення працівником правоохоронного органу правопорушення, він не може бути прийнятий судом в якості достовірного та безспірного доказу, оскільки особа, що його складала не була присутня на сесіях сільської ради, а інші докази відсутні.

Інші дії, які ставляться в вину ОСОБА_1 не оцінюються судом , оскільки не охоплюються диспозицією ч. 2 ст. 172-7 КУпАП. Самостійно кваліфікути дії ОСОБА_1 за іншою частиною ст. 172-7 КУпАП чи будь-якою іншою статтею КУпАП суд не взмозі, оскільки буде виконувати функцію обвинувачення, що може бути в подальшому розцінене, як порушення права на справедливий суд, гарантоване ОСОБА_1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, суд звертає увагу на неконкретність висунутого ОСОБА_1 обвинувачення, та його невідповідність змісту ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, яка передбачає відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів. В той же час, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що мова йде про "наявний конфлікт інтересів", хоча законодавство визначає лише дві різновидності конфлікту, як то реальний і потенційний, а про "наявний" мова не йдеться.

Керуючись ч. 2 ст. 172-7,ст. ст. 221, 247 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносноГуненко ОСОБА_4 за ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову. Місцевий суд протягом трьох днів надсилає апеляційну скаргу разом із справою у відповідний апеляційний суд.

Суддя: ОСОБА_5