Справа № 168/760/16-п Провадження №33/773/101/17 Суддя в 1 інстанції: Хаврона О. Й.
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Клок О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2017 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Волинської області ОСОБА_1, з участю захисника ОСОБА_2, особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, на постанову судді Старовижівського районного суду від 19 грудня 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою суду ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 19 вересня 2016 року о 01.50год., по вул.Луговій в с.Вербаїв Луцького району, керував автомобілем «ВАЗ», д.н.з.17678ВО, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, чим порушив п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

У поданій апеляції ОСОБА_3, оспорюючи фактичні обставини справи, зазначає, що він не перебував в тані алкогольного спяніння, оскільки тест «Драгер» не підтверджує його винуватість за наявності висновку лікаря про його перебування тверезим. Вказує на те, що суддя розглянувши справу в його відсутності порушив його право на захист, так як він був позбавлений можливості надати пояснення щодо події правопорушення, подати докази, заявити клопотання. Просить скасувати постанову суду першої інстанції як незаконну та необґрунтовану та закрити провадження у справі на підставі ст.22 КУпАП.

Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_3 та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали з викладених у ній мотивів, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У матеріалах справи знаходиться телефонограма ОСОБА_3 (а.с.48), де він просить суд відкласти розгляд справи, тому що знаходиться на лікуванні, що документально підтверджено довідкою з лікувального закладу, яку останній подав до апеляційного суду, захисник ОСОБА_2 також подавав суду заяву про відкладення розгляду справи у звязку з хворобою клієнта (а.с.49). Проте суд проігнорував його заяву і заяву захисника і розглянув справу без його участі, чим порушив права ОСОБА_3 на захист.

За таких обставин, враховуючи те, що справу розглянуто і притягнуто ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за його відсутності, при цьому були порушені вимоги ч.1 ст.268 КУпАП, суддя приходить до висновку про необхідність скасування постанови судді Старовижівського районного суду від 19 грудня 2016 року та прийняття нової постанови, як це передбачено п.3 ч.8 ст.294 КУпАП.

Висновок про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України, за обставин вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення, ґрунтується на досліджених судом доказах, а саме результаті тесту на алкоголь (а.с.2), з якого вбачається рівень алкоголю в крові ОСОБА_3 0,76 промілле, його письмовими поясненнями (а.с. 1, 3).

Твердження ОСОБА_3 про те, що висновок тесту «Драгер» є неналежним доказом не заслуговують на увагу, оскільки останній визнав свою винуватість та погодився з результатами тесту, про що свідчить його підпис на даному висновку.

Посилання ОСОБА_3 про те, що він не керував автомобілем в стані алкогольного спяніння з огляду на висновок лікаря, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки консультативний висновок спеціаліста проведений о 06.20год., а правопорушення мало місце о 01.50год.

Інші доводи скарги не беруться до уваги, оскільки не спростовують наявність в діях ОСОБА_3 складу інкримінованого правопорушення.

Враховуючи вищенаведені докази, які в своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи і узгоджуються між собою, суддя вважає, що в діях ОСОБА_3 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тому визнає винним останнього у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, тобто трьох місяців з дня вчинення особою правопорушення.

Оскільки правопорушення мало місце 19 вересня 2016 року, тобто на день розгляду справи апеляційною інстанцією минув тримісячний строк для накладення адміністративного стягнення, суддя закриває провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 38, 294, 247 п.7 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову судді Старовижівського районного суду від 19 грудня 2016 року щодо ОСОБА_3 скасувати.

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Провадження у справі закрити у звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Волинської області ОСОБА_1