АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/152/17 Головуючий у першій інстанції: Чернов Н.В.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Коваленко В.Д.
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 лютого 2017 року суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області Коваленко В.Д., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, за участю: адвоката Чепурнова В.І., розглянувши його апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 січня 2017 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 січня 2017 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що 20 жовтня 2016 року о 03 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 керував транспортним засобом ВАЗ 21013 ЗНГ реєстраційний номер НОМЕР_1 в м. Кривий Ріг по вул. Шмаківська біля будинку № 1, з ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку у присутності двох свідків він відмовився.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_4, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 січня 2017 року і прийняти нове рішення, яким оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження по справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_4 вважає, що постанова суду є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню через порушення вимог як матеріального так і процесуального права, оскільки судом в постанові після слова «постановив» не вказано визнати його винним у скоєні адміністративного правопорушення. На його думку, судом розглянуто дану справу однобічно та не з'ясовано належним чином всі обставини провадження. Також вказує, щодо судом під час розгляду безпідставно відмовлено його адвокату в огляді відеозапису з нагрудної камери патрульного поліцейського, що може, на його думку, свідчити лише про упереджене ставлення до нього та не бажання об'єктивно розглянути справу та встановити істину.

В судовому засіданні апеляційного суду адвокат Чепурнов В.І. підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_4, підтвердив доводи викладені в них та просив їх задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

В судове засідання у суд апеляційної інстанції ОСОБА_4 не з'явився про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, будь-яких клопотань від останнього отримано не було, а тому розгляд справи у відповідності до ст. 294 КУпАП, проведено без участі особи, яка подала апеляційну скаргу. Адвокат В.І. прохав провести апеляційний розгляд скарги без ОСОБА_4

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Перевіркою наявних матеріалів встановлено, що дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.

Висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_4 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП є обгрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи.

Даний висновок суду підтверджується наданими матеріалами справи.

Так з протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 363532 від 20.10.2016 року вбачається, що 20.10.2016 року о 03:00 годині в м. Кривий Ріг водій ОСОБА_4 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння(запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). На вимогу працівника поліції пройти медичний огляд в закладі охорони здоров'я у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Даний протокол було завірено підписами свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Також протокол підписав і сам ОСОБА_4, при цьому від пояснень відмовився. Отже протокол був складений працівниками поліції з дотриманням вимог ст.ст. 254-256 КУпАП.

Як видно з пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, вони були запрошенні працівниками поліції та в їх присутності водій ОСОБА_4 відмовився від проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп'яніння, а також відмовився надавити пояснення в протоколі про адміністративне правопорушення.

Дані пояснення свідків також підтверджуються рапортом працівника поліції ОСОБА_7, який також зазначив, що водій ОСОБА_4 відмовився від проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп'яніння. У даного водія були явні ознаки алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови)

З вище вказаного вбачається, що працівниками поліції було дотримано вимоги ст. 266 КУпАП, щодо проходження огляду у встановленому законом порядку.

Отже при перегляді матеріалів справи судом було встановлено, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що у діях ОСОБА_4 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, що суд однобічно, неповно розглянув справу, не знайшли свого підтвердження при перегляді матеріалів.

Що стосується доводів апелянта, що він не перебував в стані алкогольного, то вони є безпідставними, оскільки ОСОБА_4 інкримінується відмова від проходження огляду у встановленому законом порядку, для встановлення стану сп'яніння. З копії технічного запису видно, що при спілкуванні з працівниками поліції ОСОБА_4 перебуває з явними ознаками сп'яніння, порушені координація руху та мови.

Доводи апелянта про те, що він не керував автомобілем, а просто у ньому сидів, не відповідають матеріалам справи, ці доводи мають розбіжності з показаннями інших учасників процесу та розцінені як спосіб захисту.

Також критично ставиться суд до доводів апеляції щодо закриття провадження через пропуск строку притягнення до адміністративної відповідальності та вважає їх безпідставним, виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Оскільки правопорушення ОСОБА_4 скоєно 20 жовтня 2016 року, а справа розглянута 20 січня 2017 року, тобто до спливу 3-місячного терміну з дня скоєння правопорушення, то в такому разі доводи сторони захисту про порушення судом вимог ст.38 КУпАП, - є невірними. Притягнутим до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 вважається 20 січня 2017 року, тобто в трьох місячний термін.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Суттєвих порушень норм процесуального або матеріального права, які б давали суду підстав для скасування постанови суду, судом апеляційної інстанції не було встановлено. В мотивувальній частині ухвали є чітке посилання на те, ОСОБА_4 є винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови районного суду - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 січня 2017 року, якою ОСОБА_4 на підставі ч. 1 ст. 130 КУпАП притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Дніпропетровської області В.Д. Коваленко