Провадження №33/792/128/17
Категорія: ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП Доповідач Вітюк І.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2017 року м. Хмельницький

Суддя Апеляційного суду Хмельницької області Вітюк І.В., з участю секретаря судового засідання Бондара О.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Бондара В.Б., прокурора Лазаренка В.В., розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Бондара В.Б. на постанову Хмельницького міськрайонного суду від 17 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 17 лютого 2017 року,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Аркадіївці, Хмельницького району, Хмельницької області, громадянина України, українця, із вищою освітою, депутата Лісовогринівецької сільської ради, пенсіонера, зі слів зареєстрованого як фізична особа - суб'єкт підприємницької діяльності, одруженого, паспорт серія НОМЕР_1, проживаючого за адресою АДРЕСА_1, до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався, не судимого,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частинами ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення, з урахуванням вимог статті 36 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 320 грн.

За постановою суду, 26 лютого 2016 року в приміщенні Лісовогринівецької ЗОШ І-ІІІ ступенів, за адресою: с. Лісові Гринівці Хмельницького району, вул. Центральна 25/1, під час проведення шостої сесії першого скликання Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, ОСОБА_1, будучи депутатом вказаної сільської ради, який відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» являється суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, в приватних інтересах та інтересах свого сина ОСОБА_4, в порушення вимог ст.ст.28, 35 Закону України «Про запобігання корупції», ст.591 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», не повідомив у встановленому законом випадку та порядку сесію Лісовогринівецької сільської ради про наявність у нього реального конфлікту інтересів перед прийняттям рішення № 6 «Про зміну керівництва в КП «Лісовогринівецьке», а саме: про затвердження на посаді директора КП «Лісовогринівецьке» його сина ОСОБА_4, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 172-7 КУпАП.

Крім того, за вище викладених обставин ОСОБА_1, являючись депутатом Лісовогринівецької сільської ради, в порушення вимог ст.ст. 28, 35 Закону України «Про запобігання корупції», ст.591 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», цього ж числа під час проведення шостої сесії першого скликання Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, при голосуванні по питанню №6 «Про зміну керівництва в КП «Лісовогринівецьке», а саме: про вибори на посаду директора КП «Лісовогринівецьке» його сина ОСОБА_4, в умовах реального конфлікту інтересів, вчинив дії: проголосував «ЗА» прийняття даного рішення, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 172-7 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити.

Свої вимоги аргументує тим, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, рішення суду є незаконним, необґрунтованим та таким, що не ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні та врахуванні всіх обставин справи в їх сукупності, висновки суду, викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам адміністративної справи, в ході судового розгляду допущено істотні порушення вимог адміністративного судочинства, закон про адміністративну відповідальність застосовано неправильно.

Крім того, на думку захисника, дослідження обставин подій проведено неповно, поверхнево, не об'єктивно, а саме при складанні протоколу про адміністративне правопорушення допущено грубі порушення вимог ст.256 КУпАП, зокрема, не викладено суть правопорушення, відсутнє пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, відсутні інші відомості, необхідні для вирішення справи, що вказує на недопустимість його як доказу.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Аналізом матеріалів справи встановлено, що висновки місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 в порушенні вимог запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, а саме ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», яка полягає у неповідомленні ОСОБА_1 на сесії Лісовогринівецької сільської ради та публічному не оголошенні про наявність у нього реального конфлікту інтересів, а також вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів, що виразились в голосуванні за позитивне прийняття рішення щодо близької йому особи, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, яким дана судом вірна юридична оцінка.

Так ОСОБА_1, будучи зобов'язаним відповідно до антикорупційного законодавства уживати заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та достовірно знаючи про обов'язок повідомляти про це безпосередньо колегіальний орган - сесію сільської ради, не повідомив раду про реальний конфлікт інтересів і як депутат взяв безпосередню участь у голосуванні по питанню №6 «Про зміну керівництва в КП «Лісовогринівецьке», а саме затвердженні на посаді даного підприємства свого сина ОСОБА_4

Згідно ч. 6 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, в якій стороною захисту фактичні обставини щодо виникнення у ОСОБА_1 конфлікту інтересів, який, в порушення вимог пункту 2 частини 1 статті 28, частини 1 статті 35 Закону України «Про запобігання корупції», частини 1 статті 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування», не був урегульований депутатом в законний спосіб, і в умовах якого, останнім прийнято рішення, не оспорюється, однак ставиться під сумнів допустимість як доказу по справі - протоколу про адміністративні корупційні правопорушення №20, складеного відносно ОСОБА_1, на думку апелянта, із грубим порушенням вимог ст.256 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується із твердженням захисту про те, що визначення змісту поняття "конфлікт інтересів" та його закріплення у протоколі про адміністративне правопорушення з розкриттям суті та виду (реального, потенційного) є обов'язковим для органу, який складає відповідний документ, однак не може погодитися із тим твердженням, що вказаних вимог закону при складанні адмінпротоколу відносно ОСОБА_1 уповноваженим на те органом не дотримано.

Навпроти, із змісту протоколу №20 про вчинення адміністративних правопорушень, пов'язаних з корупцією, передбачених ч.1,2 ст.172-7 КУпАП від 06.12.2016 року, вбачається дотримання вимог ст.256 КУпАП, адже у ньому викладено суть адміністративних правопорушень інкримінованих ОСОБА_1 з конкретним обґрунтуванням у чому саме полягають такі порушення, із зазначенням відповідних нормативних актів, які передбачають відповідальність за дані порушення, з розкриттям змісту реального конфлікту інтересів, який виник у ОСОБА_1, момент його виникнення та із закріпленням доказів, які вказані обставини підтверджують (а.м.с.2-7).

Містить вказаний документ і пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, безпосередньо під час складання щодо неї адмінпротоколу (а.м.с.7), так і письмові пояснення ОСОБА_1 щодо суті подій до складання протоколу (а.м.с.23-зворот), в ході яких останній повідомляв, що дійсно 26.02.2016 року, будучи депутатом Лісовогринівецької сільської ради, приймав участь у голосуванні і голосував «за» по питанню зміни керівництва в КП «Лісовогринівецьке», а також те, що не повідомляв сільську раду перед початком даного голосування про наявність у нього реального конфлікту інтересів, тому що не знав про такий обов'язок і його про нього ніхто не попереджував.

Однак, незнання вимог закону ОСОБА_1 не можуть бути прийняті до уваги, та як статус депутата сільської ради зобов'язує його додержуватися Конституції та законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, регламенту ради та інших нормативно-правових актів, що визначають порядок діяльності ради та її органів.

Доводи захисту щодо відсутності у адмінпротоколі, складеного відносно ОСОБА_1, інших відомостей необхідних для вирішення справи, позбавлені будь-яких обґрунтованих підстав, так як не конкретизуються автором апеляційної скарги, які саме інші підстави були порушені уповноваженим органом при складанні адміністративного протоколу і в чому вони полягають, що унеможливлює апеляційний суд дати їм оцінку. В свою чергу в ході апеляційного провадження жодних порушень при складанні адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 не встановлено.

Наявність у матеріалах провадження належним чином завірених копій документів, таких як копії витягу з протоколу №6 шостої сесії першого скликання Лісовогринівецької сільської ради від 26.02.2016 року, копії рішення даної сесії, копії поіменного голосування по питанню №6, жодним чином не суперечить законодавству і не є підставою визнання таких доказів недопустимими.

З врахуванням викладеного, вважаю рішення місцевого суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних корупційних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.172-7 КУпАП, достатньо вмотивованим, обґрунтованим і переконливим, побудованим на нормах чинного законодавства, з врахуванням та оцінкою усіх фактичних обставин даної справи, а тому підстави для скасування постанови суду у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу інкримінованих йому правопорушень, відсутні.

Разом з тим, не можна погодитися із позицією місцевого суду в частині необхідності накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, в силу наступних підстав.

Матеріалами провадження встановлено, що обрання сина ОСОБА_1 на посаду директора КП «Лісовогринівецьке» здійснювалося не одноособово, а колегіально, тобто голос ОСОБА_1 не мав і не міг мати вирішального значення без реальної підтримки іншими суб'єктами голосування, які, як виходячи із результатів протоколу голосування, у повному складі підтримали вказану кандидатуру. Усі без виключення депутати, які приймали участь у голосуванні по даному питанню, були обізнані у тому, що кандидатом на посаду директора КП «Лісовогринівецьке» є син ОСОБА_1

Апеляційний суд враховує і те, що законом, який регулює статус та засади організації органів місцевого самоврядування та визначає правила врегулювання конфлікту інтересів в діяльності депутатів сільських рад, являється Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні», який по відношенню до Закону України "Про запобігання корупції ", в частині дій депутата, є спеціальним законом, і який зобов'язує депутата, навіть при наявності конфлікту інтересів, брати участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішення, при умові самостійного публічного оголошення про це під час засідання сесії, на якому розглядається це питання, відповідно до ч.1 ст.59-1 вказаного закону.

Тобто, за умов дотримання ОСОБА_1 правил врегулювання конфлікту інтересів, а саме особистому та публічному повідомленні присутніх депутатів сільської ради перед початком голосування про наявність у нього реального конфлікту інтересів, виключало б в його діях склад інкримінованих адміністративних правопорушень.

ОСОБА_1 є пенсіонером, який за місцем проживання та роботи характеризується виключно позитивно, вважається законослухняним громадянином, адже жодного разу до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався, займається суспільно-корисною працею, має вагомі здобутки перед державою, являється активістом Хмельницького міського відділення Всеукраїнського об'єднання ветеранів.

З урахуванням наведеного та приймаючи до уваги відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, характер вчинених ОСОБА_1 правопорушень, дії якого не вплинути і не потягли за собою юридичних наслідків, не спричинили матеріальних чи нематеріальних збитків, не порушили законних прав та інтересів інших осіб, приходжу до висновку, що вчинені ОСОБА_1 адміністративні правопорушення є малозначними, а тому постанову місцевого суду щодо нього слід змінити та на підставі ст.22 КУпАП звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.22, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Бондара В.Б. задовольнити частково.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду від 17 лютого 2017 року щодо ОСОБА_1 змінити.

На підставі ст.22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних корупційних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП, у зв'язку із малозначністю, обмежитись усним зауваженням, яке оголосити йому в даному судовому засіданні.

В решті постанову місцевого суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області І.В. Вітюк