Провадження №3/428/135/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2017 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Олійник В.М., при секретарі Гетьманцевій Ю.Ю., за участю особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1,

розглянувши матеріали, які надійшли з Департаменту поліції Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130 КУпАП:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 145997 вбачається, що ОСОБА_1 08.12.2016 року о 21-00 год. в м.Сєвєродонецьку, по вул.Новікова в районі будинку № 17, керував транспортним засобом легковим автомобілем НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_2, мав ознаки наркотичного спяніння, а саме: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагували на світло. Від проходження тесту на стан спяніння у медичному закладі відмовився у присутності свідків. 11.03.2016 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130, ст.124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП не визнав та пояснив, що 08.12.2016 року він перебував в автомобілі НОМЕР_1, але не керував їм. За кермом був ОСОБА_3 Коли вони підїхали до будинку № 17 по вул.Новікова, ОСОБА_3 пішов по своїх справах, а він залишився в автомобілі, оскільки погано себе почував, чекав та слухав музику. До нього підїхали поліцейські, та стали звинувачувати в тому, що він керував автомобілем у стані спяніння, пропонували пройти огляд, але він відмовився, оскільки автомобілем не керував, а був пасажиром. Залучили свідків та склали протокол, з яким він не погодився, томі і відмовився від будь яких пояснень.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 08.12.2016 року він керував автомобілем НОМЕР_1. В автомобілі з ним їхав ОСОБА_1, погано себе почував. Коли вони підїхали до будинку № 17 по вул.Новікова, він пішов по своїх справах, а ОСОБА_1 залишався в автомобілі, а коли повернувся, його в автомобілі вже не було.

Свідки, інспектор, що складав протокол, за викликом суду у судове засідання не зявились, причини не повідомлено. Також на запит суду з Департаменту поліції Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне надано відповідь про неможливість надання відеозапису даного правопорушення у звязку з його відсутністю.

Вислухавши ОСОБА_1, свідчення ОСОБА_3, дослідивши матеріали провадження, суд дійшов наступних висновків.

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 145997 ОСОБА_1 08.12.2016 року о 21-00 год. в м.Сєвєродонецьку, по вул.Новікова в районі будинку № 17, керував транспортним засобом легковим автомобілем НОМЕР_1, мав ознаки наркотичного спяніння, а саме: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагували на світло. Від проходження тесту на стан спяніння у медичному закладі відмовився у присутності свідків. Також в матеріалах міститься постанова від 11.03.2016 року відповідно до якої ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130, ст.124 КУпАП, та долучено пояснення свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, в яких зазначено, що ОСОБА_1 має ознаки алкогольного спяніння: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагували на світло, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння за допомогою алкотестера «Драгер» та у закладі охорони здоровя. При цьому, письмові пояснення свідків не містять підтверджень того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а з тих що містяться в матеріалах, суд робить висновок, що йому пропонувалось пройти огляд на стан саме алкогольного спяніння, що суперечить протоколу, де зазначено про наркотичне. Інших, будь-яких доказів скоєння правопорушення передбаченого саме ч.3 ст.130 КУпАП, і саме ОСОБА_1, суду не надано.

Крім того, ч.3 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за дії, передбачені частиною першою ст.130, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суду не було надано доказів в підтвердження того, що ОСОБА_1 двічі, протягом року, а саме до 08.12.2016 року піддавався адміністративному стягненню, а лише надано копію постанови від 11.03.2016 року, зі змісту якої вбачається, що повторне правопорушення ним скоєно було 17.12.2015 року, а попереднє за ч.1 ст.130 КУпАП 31.05.2015 року. Вказане унеможливлює складання протоколу за ч.3 ст.130 КУпАП.

Також суд зауважує, що відповідно до п.1.10 ПДР водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Хоча законодавчо поняття керування транспортним засобом і не закріплено, однак під керуванням/управлінням транспортним засобом розуміється вчинення технічних дій, повязаних з приведенням транспортного засобу в рух, зворушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічними можливостями транспортного засобу.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи, і не може вважатися беззаперечним доказом вини особи.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством. (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 280 КУпАП, передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 3 статті 130 КУпАП встановлена відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані наркотичного спяніння не доведений та спростовується наданими в судовому засіданні поясненнями, як самого ОСОБА_1 так і свідка ОСОБА_3

Протокол та додані матеріали мають багато розбіжностей, не наведено підстав та не надано доказів в обґрунтування складання протоколу саме за ч.3 ст.130 КУпАП.

Обєктивна сторона правопорушення передбаченого ст.130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані спяніння, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані спяніння, так само ухилення осіб, які керують транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

Обовязок проходження особами огляду на стан спяніння, покладається на осіб, які керували транспортними засобами з явними ознаками спяніння.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що пропозиція працівника поліції пройти медичний огляд для визначення стану спяніння ОСОБА_1 була запропонована не як особі, яка керує транспортним засобом, що не відповідає вимогам ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 № 1452/735, а тому відмова ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння вважається законною.

З огляду на наведене, суд вважає, що у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази на підтвердження поза розумними сумнівами факту, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. А також відсутні підстави для складання протоколу саме за ч.3 ст.130 КУпАП.

Зі змісту ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суду не доведено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані наркотичного спяніння. Обвинувачення ОСОБА_1 не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 тлумачаться на його користь.

Виходячи з обставин справи, наданих суду доказів, які не свідчать про те, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, оскільки, як встановлено в судовому засіданні ним керувала інша особа ОСОБА_1, суд приходить до висновку про неможливість прийняття рішення про визнання ОСОБА_1 винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП.

Наведені обставини вказують на відсутність у діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного порушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП.

За таких обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 9, 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 221, 247, 276, 277, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130 КУпАП - закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Луганської області у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сєвєродонецький міський суд.

Суддя В. М. Олійник