Справа № 212/1735/17-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2017 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста ОСОБА_1 ОСОБА_2, розглянувши адміністративну справу, яка надійшла з Управління патрульної поліції в місті ОСОБА_1 Департаменту патрульної поліції, у відношенні:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, який мешкає за адресою, місто Кривий Ріг, вулиця Майська, будинок № 9, в скоєні правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення АА № 068981, від 23 лютого 2017 року ОСОБА_3, 23 лютого 2017 року, приблизно о 15 годині 20 хвилин, знаходячись в стані алкогольного спяніння за адресою: вул. Едуарда Фукса 44 в місті Кривому Розі, виражався нецензурною лайкою на адресу працівників патрульної поліції, на вимоги припинити правопорушення не реагував, чим вчинив злісну непокору законній вимозі працівника поліції.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Під час розгляду справи у суді ОСОБА_3, свою вину за ст. 185 КпАП України не визнав у повному обсязі, та суду зазначив що він не вчиняв непокору працівникам поліції.

Згідно зі ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в надані ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Виходячи зі змісту ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

При цьому суд апеляційної інстанції виходить з того, що ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»зобовязує суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ дотримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.(рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 р.), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартами доказування « поза розумним сумнівом» ( рішення від 18.01.1978 року у справі « Ірландія проти Сполученого Королівства»( п.161, заява № 25).

Обєктом правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, також у сфері державного управління.

Об'єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов'язків. Правопорушення вважається закінченим з моменту виникнення злісної непокори законним розпорядженням або вимогам поліцейського.

Для складення протоколу про адміністративне правопорушення достатньо було встановити особу за паспортом, який ОСОБА_3 пред'явив, викликати понятих, свідків, та скласти протокол, не намагаючись затягнути силою, за допомогою наручників до службового автомобілю.

Таке поводження з людиною суперечить принципу верховенства права, яке є універсальним, загальним принципом, складовою основи справжньої демократії.

З п. 15 Контрольного переліку питань для оцінці дотримання верховенства права, який був прийнятий Венеціанською комісією 11-12.03.2016 року, та схвалений на ОСОБА_4 Європи 06-07.09.2016 року, Конгресі місцевих регіональних влад ОСОБА_4 Європи 19-21.10.2016 року вбачається, що «Управління силою закону» або «Управління за допомогою закону», або «Правосуддя за законом» - все це є викривленням поняття верховенства права.

Також у п.70 цього Переліку зазначено, що «у законодавстві повинно бути дотримання принципу рівності: воно повинно забезпечити рівний підхід в однакових ситуаціях, різних підхід в різних ситуаціях, а також гарантувати рівність при наявності будь-яких підстав для потенційної дискримінації».

Суддя дійшов висновку що дана адміністративна справа підлягає закриттю в звязку з відсутністю в діях ОСОБА_3. складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 256, 279, 284, 286, 185 КУпАП, суддя ,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративну справу у відношенні ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 185 КУпАП - провадженням, закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Жовтневий районний суд міста ОСОБА_1.

Суддя: І. Б. Чайкін