Апеляційний суд Житомирської області
Справа №278/433/17 Головуючий у 1-й інст. Баренко С. Г.
Категорія ст.172-7 ч.ч.1, 2 КУпАП Доповідач Широкопояс Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 року. Суддя Апеляційного суду Житомирської області Широкопояс Ю.В., за участю прокурора Ольхового О.Г., особи, щодо якої закрито справу, - ОСОБА_1, захисника адвоката ОСОБА_2, секретаря судового засідання Велидчук І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі апеляційну скаргу керівника Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 на постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 13 березня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення за ч. ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого лісничим Зарічанського військового лісництва ДП «Житомирський військовий лісгосп», -

в с т а н о в и в:

Цією постановою закрито провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ст. 172-7 ч. ч. 1, 2 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 14 лютого 2017 року, у липні і грудні 2016 року в адміністративному приміщенні Зарічанського військового лісництва ДП «Житомирський військовий лісгосп» по вул. Довженка, 9, у с. Зарічани Житомирського району ОСОБА_1, перебуваючи на посаді лісничого цього державного підприємства, будучи посадовою особою іншого органу державної влади - Державної лісової охорони, всупереч вимогам ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не вжив заходів для запобігання та врегулювання конфлікту інтересів та не повідомив безпосереднього керівника директора ДП «Житомирський військовий лісгосп» про реальний конфлікт інтересів, що виник під час вирішення питання про надання директору підприємства матеріалів про преміювання свого рідного сина ОСОБА_4, а також прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів шляхом підготовки, підписання та надання директору подання та довідки подання щодо преміювання працівників Зарічанського військового лісництва, в тому числі і свого сина ОСОБА_4, на підставі яких у подальшому керівником підприємства були видані накази про преміювання працівників ДП.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови та винесення нової постанови про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення в межах санкції цих статей. Прокурор посилається на незаконність та необґрунтованість постанови, порушення місцевим судом ст. ст. 7, 245, 251, 252, 280 КУпАП. Посилаючись на свою оцінку доказів, твердить про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника в заперечення апеляційної скарги, доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, перевіривши справу, апеляційний суд приходить до таких висновків.

З матеріалів справи видно, що у суді першої та апеляційної інстанції ОСОБА_4 давав послідовні пояснення про те, що на час підписання підготовленого іншою особою подання про преміювання всіх працівників Зарічанського військового лісництва за результатами роботи у 2016 році, у тому числі свого сина ОСОБА_4 (майстра лісу), який не знаходився у його безпосередньому підпорядкуванні, він не мав умислу на порушення закону та вважав, що він діє не в умовах конфлікту інтересів, оскільки керівнику підприємства було відомо про факт роботи його сина у його непрямому підпорядкуванні та у 2013 році щодо нього було закрито з реабілітуючої підстави аналогічну справу за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП. Пояснив також, що всі працівники лісгоспу крім нього та інших працівників, що мали стягнення, були законно премійовані за досягнення у роботі та при цьому його син не мав будь-яких переваг відносно інших працівників.

Ці пояснення є достовірними, оскільки не спростовані будь-якими доказами та підтверджуються фактичними даними, що містяться у матеріалах даної справи, зокрема, у копіях постанов Богунського районного суду м. Житомира від 16 квітня 2013 року та Апеляційного суду Житомирської області від 17 травня 2013 року.

Наявними у справі доказами не доведено, що ОСОБА_1 діяв в умова реального конфлікту інтересів.

Висновок суду першої інстанції про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частинами 1,2 ст. 172-7 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та є обґрунтованим.

Розгляд даної справи судом першої інстанції було проведено з дотриманням вимог КУпАП, в тому числі щодо всебічного та повного з'ясування обставин справи.

Судом першої інстанції перевірено всі фактичні дані, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалах перевірки.

Тому постанова місцевого суду про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення є законною та обґрунтованою. Підстав для її скасування немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора Грабовича А. залишити без задоволення, а постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 13 березня 2017 року у справі за ч. ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП щодо ОСОБА_1, - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Житомирської області ОСОБА_5