АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/6888/17-пГоловуючий у 1-й інстанції Мостецька А.А.
Провадження № 33/789/264/17 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2017 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Коструба Г.І. розглянувши адміністративну справу з участю особи, притягнутої до адмінвідповідальності,-ОСОБА_1 та його представника адвоката ОСОБА_2, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, працює в ТОВ Простір охоронцем-контролером,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Тернопільського міськрайонного суду від 13 червня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови складає 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, що становить 320 грн.

Як вбачається із змісту даної постанови, 20 травня 2017 р. о 21.50 год. по вул. Микулинецькій м. Тернополя ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння шкіри обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці за допомогою пристрою Драгер, а також від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп"яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, притягнута до адмінвідповідальності, ОСОБА_1 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, рішення суду скасувати, постановити нове, яким справу провадженням закрити. Вказує на те, строк ним пропущений з поважних причин, оскільки в судовому засіданні місцевого суду він присутнім не був і копію постанови суду не отримав.

Зазначає, що працівниками поліції він був притягнутий до адміністративної відповідальності безпідставно, оскільки автомобілем не керував і, як наслідок, відмовився проходити огляд на стан спяніння.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адмінвідповідальності ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, які просили задовольнити апеляційну скаргу, прихожу до висновку, що строк на апеляційне оскарження рішення суду підлягає поновленню як пропущений з поважних причин відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП, а апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до оскаржуваної постанови, 20 травня 2017 року ОСОБА_1 о 21.50 год по вул. Микулинецькій м. Тернополя керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння шкіри обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці за допомогою пристрою Драгер, а також від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп"яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 35 Закону України Про Національну поліцію поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Що стосується порушення Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена в тому числі КУпАП, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного чи іншого сп'яніння, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В свою чергу дії поліцейських повинні відповідати вимогам закону, в тому числі, як в даному конкретному випадку, п. 1 розділу II Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій наказом МВС України 07 листопада 2015 р. №1395 з подальшими змінами, згідно якої до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності.

Відповідно до п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС 09 листопада 2015 р. № 1452/735 /далі Інструкція/, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п.3 ознаками алкогольного спяніння є:

запах алкоголю з порожнини рота;

порушення координації рухів;

порушення мови;

виражене тремтіння пальців рук;

різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п.п.6,7 Інструкції огляд на стан спяніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя).

Як вбачається з матеріалів справи, 20 травня 2017 р. інспектором роти №3 батальйону УПП у м. Тернополі ДПП щодо ОСОБА_1 була складена постанова про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 597525, згідно якої останній керував автомобілем ВАЗ 2109 в 21.50 год. в м. Тернополі по вул. Микулинецькій без переднього та заднього державного номерного знаку, чим порушив вимоги п. 2.9 (в) ПДР України. В ході перевірки документів водій не мав при собі посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та поліса страхування, чим порушив вимоги п.2.1 (а,б,г) ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.126, ч.6 ст.121 КУпАП.

Дану постанову ОСОБА_1 підписав, пояснивши в судовому засіданні апеляційного суду, що штраф тим не менш не оплатив, оскільки транспортним засобом не керував, а тому зі змістом даного рішення не згідний, хоча визнав факт відсутності на автомобілі номерних знаків і відсутності в нього документів водія і заявив клопотання про допит в судовому засіданні свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з приводу обставин зазначеної події, яке було задоволене.

Водночас було переглянуте перегляд долучене до матеріалів справи відео. При перегляді відео було встановлено, що ОСОБА_1 дійсно порушив зазначені у постанові Правила дорожнього руху.

Таким чином вважаю, що на ОСОБА_1 працівниками поліції штраф був накладений законно, а тому твердження правопорушника в апеляційній скарзі про те, що працівники поліції діяли без достатніх на то підстав, є необгрунтованим.

В процесі складання даної постанови у водія ОСОБА_1 були наявні ознаки алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння шкіри обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. тобто ті, які зазначені у п. 3 Інструкції.

Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння як на місці, так і в медичному закладі ОСОБА_1 категорично відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, і матеріали адміністративної справи щодо нього містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку суду щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Приймаючи рішення про встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції дослідив наявні у справі матеріали, допитав особу, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, а також дослідив відеоматеріали з нагрудних камер працівників патрульної поліції та відеореєстратора патрульного автомобіля, з яких вбачається, що останній керував транспортним засобом на відміну від його та свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 пояснень про те, що фактично транспортним засобом керував ОСОБА_5

Навіть на очевидні свої неодноразові пояснення працівникам поліції 20 травня 2017 р. про те, що він переганяв автомобіль в районі вул. Микулинецької м. Тернополя в межах території шиномонтажу, які зафіксовані на відеореєстраторі, ОСОБА_1 в судовому засіданні разом з вищенаведеними свідками продовжував стверджувати, що за кермом автомобіля він не знаходився, що є очевидною неправдою і суд не приймає ці показання як ОСОБА_6Д., так і свідків до уваги як такі, що суперечать матеріалам справи та відеозйомці, іншім матеріалам справи у їх сукупності.

Той факт, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння, підтверджується і рапортом інспектора роти №3 батальйону УПП у м. Тернополі ДПП ОСОБА_7., в якому зазначено, що ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126, ч.6 ст.121 КУпАП. в звязку з порушенням Правил дорожнього руху. Під час оформлення матеріалів про притягнення до відповідальності за адміністративне правопорушення у водія були виявлені ознаки алкогольного спяніння та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного спяніння, від чого останній відмовився, що тягне відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не заслуговує на увагу і твердження ОСОБА_1 про те, що йому не було відомо про день та час розгляду справи у місцевому суді, який розглянув справу у його відсутності, оскільки протокол про адміністративне правопорушення серії БР №212792 від 20 травня 2017 р. щодо ОСОБА_1 був складений у присутності останнього і зачитаний йому вголос, а дата розгляду справи в суді -13 червня 2017 р. о 10.00 год. - узгоджена безпосередньо з ним самим, що свідчить про дачу правопорушником неправдивих свідчень з цього приводу, при цьому останній не повідомив суд про причини його неявки в судове засідання.

Той факт, що протокол про адміністративне правопорушення не вручений ОСОБА_1, як він ствердив у судовому засіданні апеляційного суду та у своїй скарзі, також не відповідає дійсності. ОСОБА_1, як це вбачається з відеозапису, не погодився підписати зміст протоколу і відмовився його отримати, про що свідчить також запис у самому протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №212792 від 20 травня 2017 р.

Тому, на думку апеляційного суду, висновки суду першої інстанції про винуватість у вчиненні ОСОБА_1 правопорушень є обгрунтованими та узгоджуються як з поясненнями свідків, так із матеріалами справи.

Інші доводи, які зазначені в апеляційній скарзі, були належним чином досліджені судом першої інстанції, та спростовані під час судового розгляду.

За таких обставин постанова судді Тернопільського міськрайсуду від 13 червня 2017 р. підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_1 - відмові у її задоволенні, оскільки будь-яких інших переконливих доводів, які б безумовно спростували висновки суду першої інстанції та були підставою для скасування постанови суду, апеляційною інстанцією не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Тернопільського міськрайсуду Тернопільської обл. від 13 червня 2017 р., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, -без змін.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_8