АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2017 року суддя Апеляційного суду міста Києва Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 28 лютого 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 28 лютого 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, захисник ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, вважаючи її незаконною.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що судом не забезпечено всебічного, повного та об'єктивного з'ясування усіх обставин справи, що потягло за собою прийняття необґрунтованого та неправильного рішення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності. Вважає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів того, що він керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння.

Зазначає, що ОСОБА_2 не погоджувався з результатами тесту та просив доправити його до медичного закладу для проходження медичного огляду на стан сп'яніння, однак отримав відмову від працівників поліції.

Звертає увагу на невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст.256 КУпАП, оскільки протокол не містить даних про свідків, в присутності яких проводився його огляд, не зазначені ознаки його алкогольного сп'яніння, невірно вказано його прізвище, а саме «ОСОБА_2» замість «ОСОБА_2».

За результатами апеляційного розгляду просить оскаржувану постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, допитавши свідка ОСОБА_4 та дослідивши надані до суду дані відеореєстратора із нагрудної камери працівників УПП у місті Києві, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_2 визнаний винним у тому, що він 04.12.2016 pоку о 23 год. 35 хв. керував автомобілем «Seat», д.н.з. НОМЕР_1, по вулиці Жукова в місті Києві в стані алкогольного сп'яніння. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.9а ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновок про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції обґрунтував даними протоколу про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями інспектора ОСОБА_8., даними акту огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Суд апеляційної інстанції вважає таке рішення законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об'єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення і обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у порушенні п.2.9а Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Допитаний в суді апеляційної інстанції як свідок інспектор ПП УПП в місті Києві ОСОБА_4 пояснив, що він 04.12.2016 року о 23:35 год. під час патрулювання території міста Києва побачив автомобіль «Seat», д.н.з. НОМЕР_1, який порушив правила дорожнього руху, перетнувши суцільну роздільну смугу. Після зупинки автомобіля у його водія ОСОБА_2 було виявлено ознаки алкогольного сп'яніння, а саме почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, у зв'язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння. Огляд проводився за допомогою приладу Драгер в присутності двох свідків та показав результат 1.39‰, у зв'язку з чим на ОСОБА_2 було складено протокол серії БР №37821.

Як вбачається із даного протоколу, він складений у відповідності до вимог ст.256 КУпАП уповноваженою особою, містить опис вчиненого ОСОБА_2 правопорушення з посиланням на норму закону, що передбачає відповідальність за вчинене. Підписом ОСОБА_2 також засвідчено, що йому роз'яснено його права та обов'язки. Незважаючи на те, що в протоколі невірно зазначено прізвище порушника, а саме «ОСОБА_2» замість «ОСОБА_2», суд апеляційної інстанції вважає, що це не може свідчити про незаконність протоколу як доказу.

Всупереч доводам апеляційної скарги, до протоколу додано також акт огляду на стан алкогольного сп'яніння, посвідчений підписами свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про те, що в їх присутності було освідувано ОСОБА_2, в результаті чого було встановлено, що він перебуває в стані алкогольного сп'яніння (наявність в крові алкоголю - 1.39‰).

Водночас, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять даних про те, що ОСОБА_2 був незгодний із результатами огляду на стан алкогольного сп'яніння та просив доставити його до медичного закладу для повторного проходження огляду.

Обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджуються також даними наданого до суду апеляційної інстанції відеозапису з нагрудної камери відео реєстратора працівника поліції, з якого також вбачається, що ОСОБА_2 проходив освідування на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу Драгер у присутності свідків.

Суд апеляційної інстанції також вважає, що суд правомірно відкинув як доказ невинуватості ОСОБА_2 пояснення його дружини ОСОБА_7, оскільки вони містять суперечності зі встановленими в ході судового розгляду обставинами.

З огляду на викладене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення суддею норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, як про це зазначає захисник у поданій апеляційній скарзі.

Дослідивши обставини справи, суд ухвалив законне і обґрунтоване рішення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, яке суд апеляційної інстанції залишає без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - без задоволення.

Посилання захисника на невірне зазначення суддею даних про прізвище ОСОБА_2 є слушними, і можуть бути усунуті судом першої інстанції шляхом виправлення описки.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Деснянського районного суду міста Києва від 28 лютого 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Мосьондз