Справа № 463/97/17 Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І.
Провадження № 33/783/325/17 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року м.Львів

Апеляційний суд Львівської області у складі: судді судової палати у кримінальних справах ОСОБА_1, за участю ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Личаківського районного суду м.Львова від 20 лютого 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,

встановив:

Постановою Личаківського районного суду м.Львова від 20.02.2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 275,60 гривень.

Згідно постанови суду ОСОБА_2, керуючи автотранспортним засобом Фольксваген, д.н.з. НОМЕР_1, 16.12.2016р. о 17:10 год. в с.Солонка Пустомитівського району Львівської області не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, під час появи перешкоди для руху, яку водій обєктивно спроможний виявити не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху обїзду перешкоди, а також залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться і стану транспортного засобу не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. п. 12.1, 12.3, 13.1 ПДР України.

На дану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутності складу правопорушення. При цьому ОСОБА_2 зазначає, що судом першої інстанції неповно та не обєктивно здійснено розгляд справи, водій автомобіля Мітсубісі ОСОБА_3 здійснив раптовий виїзд з прилеглої території на головну дорогу, по які рухався ОСОБА_2, чим спричинив раптову перешкоду для подальшого руху, і в наслідок чого ОСОБА_2 здійснив зіткнення з його автомобілем. Тобто, на думку апелянта, саме дії водія ОСОБА_3, який порушив вимог правил дорожнього руху, призвели до зіткнення транспортних засобів.

Розглянувши матеріали справи № 463/97/17, дослідивши доводи апеляційної скарги, пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, яка підтримала подану апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчинення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється наявними у справі доказами.

Відповідно до ст.278 КУпАП при підготовці до розгляду справи суддя повинен перевірити, чи правильно складено протокол про адміністративне правопорушення.

Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення. Зокрема, у протоколі зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі є будь-які фактичні дані, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта та інші.

Враховуючи дані, що містяться, зокрема в протоколі про адміністративне правопорушення АП2 №137057 від 16.12.2017 року, пояснень учасників дорожньо-транспортної пригоди, та в подальшому в долучених документах в справі, апеляційний суд приходить до переконання, що працівниками поліції, не повно було зібрано доказів на підтвердження саме вини водія ОСОБА_2 у скоєнні ДТП, що мала місце 16.12.2016 року, зокрема не було проведено експертизи, яка в конкретно цьому випадку є обовязковою.

Разом з тим, з оскаржуваної постанови суду першої інстанції вбачається, що суд при оцінці та викладу обставин справи, пояснення причинно-наслідкових звязків між діями учасників ДТП та наслідками виконав для нього не характерну функцію, а саме функцію експерта.

Наявність висновку експерта суттєво впливає на вирішення справи по суті, зокрема на наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

За таких обставин суд першої інстанції зобовязаний був повернути матеріали щодо ОСОБА_2 органу, який склав протокол про адміністративне правопорушення, для належного оформлення, зокрема проведення судової транспортно-трасологічної експертизи для визначення правомірності дій кожного з учасників ДТП, зокрема водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Оскільки норма закону про перевірку суддею правильності складання протоколу про адміністративне правопорушення та повноти зібраних доказів у справі дотримана не була, а при складанні протоколу теж допущені порушення вимог закону, що є перешкодою розгляду справи судом по суті, то постанова суду від 20.02.2017 року відносно ОСОБА_2 підлягає скасуванню з поверненням матеріалів органу, який склав протокол про адміністративне правопорушення для належного оформлення.

Водночас слід зазначити, що згадана дорожньо-транспортна пригода відбулась 16.12.2016 року, а відтак на момент апеляційного розгляду закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУпАП.

Згідно п.7 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративні правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

Враховуючи вище наведене, вважаю, що постанову Личаківського районного суду м.Львова від 20.02.2017 року слід скасувати, та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити частково.

Постанову Личаківського районного суду м.Львова від 20 лютого 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ознаками ст.124 КУпАП закрити у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_1