Справа №591/1287/17 Головуючий у суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 33/788/143/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія 172-6 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2017 року суддя Апеляційного суду Сумської області Матус В. В. , за участю прокурора Бохонько С.М., захисника ОСОБА_3, ОСОБА_4, якого притягнуто до адміністративної відповідальності, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою прокурора Байдак А.Ю. на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 27 березня 2017 року, якою

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3,

звільнено від адміністративної відповідальності за ст. 172-6 ч. 1 КУпАП у звязку з малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення повязане з корупцією, ОСОБА_4 займаючи посаду старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління ГУ НП в Сумській області, займаючи відповідальне та особливе становище, несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави за 2015 рік.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 27 березня 2017 року, ОСОБА_4 звільнено від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП у звязку з малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Відповідно поданої апеляційної скарги, прокурор Байдак А.Ю. вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення, яким визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн., стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 320 грн. ОСОБА_4 не виконав повний спектр дій, які від нього залежали, не пересвідчився у тому, чи подана декларація до Єдиного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, легковажно віднісся до вимог фінансового контролю, своєю бездіяльністю порушив обовязок, покладений на нього Законом України "Про запобігання корупції". Відсутність комп'ютерно-технічної освіти не завадила виконати обовязок подати декларацію понад ста тисячам осіб, в яких числі й працівникам слідчого управління ГУ НП в Сумській області, тому вказана обставина не може бути підставою для звільнення ОСОБА_4 від адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення прокурора Бохонько С.М. , яка підтримала апеляційну скаргу, ОСОБА_4 з захисником ОСОБА_3, які вважають постанову суду обґрунтованою та просять залишити в силі, дослідивши матеріали справи та піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції, вимоги вказаних статей були виконані.

Згідно ч.1 ст. 172-6 КУпАП, відповідальність настає у разі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, при цьому суб'єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов'язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Наказом заступника № 358 о/с від 01.12.2016 року, ОСОБА_4 призначено на посаду старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції в Сумській області, та відповідно до ст.61 Закону України "Про Національну поліцію" на поліцейських поширюються обмеження визначені Законом України "Про запобігання корупції".

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №2 від 10.06.2016 року, передбачено, що щорічні декларації за 2015 рік службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 року займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище подаються протягом 60 календарних днів, тобто до 30.10.2016 року.

Згідно примітки ст. 50 Закону України "Про запобігання корупції" до службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище відносяться слідчі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання корупції" ОСОБА_4 є субєктом декларування та зобовязаний, визначений законом порядок подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави.

Всупереч вказаних вимог чинного законодавства, ОСОБА_4 подав щорічну декларацію за 2015 рік службової особи, яка займає відповідальне становище до Єдиного державного реєстру декларацій лише 09 листопада 2016 року о 10 год. 18 хв., в той час як мав би подати до 30 жовтня 2016 року.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобіганню корупції», «корупція» - це використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей.

Цією ж нормою також визначено термін «корупційне правопорушення» - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Таким чином, вважаю правильним висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_4 порушив вимоги фінансового контролю та своєчасно не подав декларацію, що підтверджується матеріали справи. Згідно наданих відомостей Національного агентства з питань запобігання корупції, щодо послідовності дій користувача "Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування", які вчинив ОСОБА_4, останній дійсно 27 жовтня 2016 року о 19 год. 03 хв. натиснув кнопку "Подати документ", але йому о 19 год. 03 хв. було повідомлено про логічні помилки, які не дозволяють подати декларацію, після чого було переглянуто документи та повідомлення, о 19 год. 04 хв. сесія дій була закінчена, і лише 09 листопада 2017 року ОСОБА_4 подав декларацію.

Що стосується звільнення ОСОБА_4 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення в зв'язку з їх малозначністю на підставі ст. 22 КУпАП, вважаю, що висновок суду відповідає вимогам чинного КУпАП, належним чином обґрунтований та вмотивований.

Оскільки, відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Звільняючи ОСОБА_4 від адміністративної відповідальності, суд першої інстанції послався на те, що під час спливу строку на подачу декларації ОСОБА_4 перебував у відпустці, з неуважності вважав, що повідомлення з реєстру про збереження чернетки його декларації є фактом її подання, не мав на меті уникнути фінансового моніторингу доходів, електронну декларацію заповняв у перший раз, не має комп'ютерно-технічної освіти.

За викладених вище обставин вважаю, що суд прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та прийняв вірне рішення про закриття провадження за малозначністю діяння, обмежившись усним зауваженням, оскільки прокурором не наведені достатні та переконливі докази протилежного, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Твердження в апеляції про незаконне звільнення ОСОБА_4 від адміністративної відповідальності з оголошенням йому усного зауваження, то воно прокурором належно не мотивоване. Прокурор у своїх доводах вказує на наявність у діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. До такого ж висновку прийшов і суд першої інстанції, проте з урахуванням обставин справи та особи правопорушника прийшов висновку про можливість звільнення його від адміністративної відповідальності через малозначність правопорушень.

Порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП при розгляді справи судом першої інстанції не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 27 березня 2017 року, якою звільнено ОСОБА_4 від адміністративної відповідальності за ст. 172-6 ч. 1 КУпАП у зв'язку з малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Байдак А.Ю. без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_2.