АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/12/17 Головуючий у І-й інстанції - Щербина О.О.
Справа № 185/9173/16-п Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2017 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою провадження стосовно:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2,

закрито, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою, провадження щодо ОСОБА_3 закрито, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення та матеріалах справи не приведено вагомих та беззаперечних доказів винності ОСОБА_3 в умисному скоєні адміністративного правопорушення, хоча саме на орган, котрий склав протокол про адміністративне правопорушення, закон покладає обовязок збирання та надання доказів, беручи до уваги, що склад адміністративного правопорушення передбачає обовязкову наявність у особи, що притягається до відповідальності ознак обєкту, обєктивної сторони, субєкту та субєктивної сторони правопорушення, а відсутність хоч одного із даних складових, як в даному випадку, означає відсутність складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_2, 08 грудня 2016 року подала апеляційну скаргу, тобто після закінчення встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП десятиденного строку на апеляційне оскарження, в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати та винести нову постанову, якою ОСОБА_3, визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Разом з апеляційною скаргою, ОСОБА_2, заявила клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку.

В обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, ОСОБА_2, посилається на те, що отримала копію оскаржуваної постанови лише 07 грудня 2016 року.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, на те, що суд першої інстанції прийняв оскаржувану постанову без її участі, не врахував її пояснення, що додані до протоколу. Вказує на те, що ні протоколом ні схемою ДТП, ні фотоматеріалами, ні поясненнями учасників ДТП не встановлено того, що нібито водій автомобіля «Хюндай», ОСОБА_2О, перед зіткненням автомобілів, несподівано зробила рух з правого ряду в лівий ряд, на що посилався ОСОБА_3, в своїх запереченнях під час розгляду справи в судовому засіданні, та які суд прийняв по справі як докази.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2, підтримала клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, просила його задовольнити та розглянути подану апеляційну скаргу по суті. Підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги.

В суді апеляційної інстанції, ОСОБА_3, заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, пояснив, що він вже здійснив виїзд на перехрестя на свою смугу руху, в той час як водій ОСОБА_2, рухаючись у крайній правій смузі, різко почала здійснювати маневр перестроювання ліворуч, на його смугу руху.

Вислухавши учасників дорожньо-транспортної події, вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, приходжу до наступного висновку.

Враховуючи позицію ОСОБА_2, яка зводиться до його відсутності в суді першої інстанції при розгляді справи та копія постанови своєчасно їй направлена не була, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя приходжу до висновку про поважність причини пропуску ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та, вважаю необхідним задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Дані вимоги закону судом першої інстанції, були виконані в повному обсязі.

Висновок суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є законним та обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи.

Як вбачається з постанови судді першої інстанції, закриваючи провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно водія ОСОБА_3 за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення, суд першої інстанції прийшов до висновку, що в протоколі про адміністративне правопорушення та матеріалах справи не приведено вагомих та беззаперечних доказів винності ОСОБА_3 в умисному скоєні адміністративного правопорушення, що означає відсутність складу адміністративного правопорушення.

Такий висновок судді першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності.

Згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення , зазначено, що ОСОБА_4, виїжджаючи з прилеглої території стоянки магазин АТБ на вул.. Центральна в м. Павлоград , де встановлений дорожний знак 2.1 «Надати дорогу», не надав дорогу автомобілю під керуванням водія ОСОБА_2, який рухався по головній, внаслідок чого сталося зіткнення, автомобілі отримали механічні пошкодження. За даним протоколом водія інкримінується порушення п.10.2 дор. Зн. 2.1 Правил дорожнього руху.

Разом з тим, згідно схему місця дорожньо-транспортної пригоди, підписаною уповноваженою особою та учасниками ДТП без будь-яких зауважень, вбачається, що зіткнення транспортних засобів учасників ДТП відбулося на відстані 16 метрів від виїзду з другорядної дороги на головну, що узгоджується з поясненнями водія ОСОБА_3 , який стверджував, що на момент зіткнення він уже рухався по головній дорозі в тому ж напрямку, що і другий учасник ДТП, яка рухалася на другій полосі, а його полоса була вільна, і від виїзду на головну він уже проїхав близько 15-20 метрів, і , що в свою чергу суперечить викладеним обставинам в протоколі про адміністративне правопорушення відносно останнього.

Локалізація механічних пошкоджень транспортних засобів, які зазначені в даній схемі, узгоджуються і з поясненнями ОСОБА_4, який стверджував, що саме автомобіль під керуванням ОСОБА_2 різко зробив рух з правого ряду в лівий, хоча смуги були вільні.

Крім того, як вбачається зі схеми місця ДТП, зіткнення відбулось на смузі руху водія ОСОБА_3, та відсутність будь яких перешкод на смузі руху водія ОСОБА_2

Підсумовуючи викладене, погоджуюсь з висновком суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_3 порушень Правил дорожнього руху України, які б знаходилися в причинному звязку з ДТП.

Інші докази наявності вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП в матеріалах справи відсутні, і стороною в апеляційній інстанції не надано.

На переконання суду апеляційної інстанції, при розгляді питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 суд першої інстанції всебічно, повно та обєктивно дослідив усі обставини справи у їх сукупності та прийшов до правильного висновку про закриття провадження в справі відносно ОСОБА_3 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. При цьому порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не встановлено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Інших порушень вимог закону допущених судом першої інстанції, які б були підставою для скасування рішення суду, апеляційний суд не вбачає, а відтак приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду, без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2016 року - задовольнити та поновити останній строк на оскарження вказаної постанови.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2016 року, якою провадження відносно ОСОБА_3, закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1