Справа№464/2077/17
пр.№ 3/464/776/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2017 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Рудакова І.П. розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

проживає за адресою АДРЕСА_1,

не працює,

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 10 березня 2017 року о 00 год. 02 хв. у м.Львові на автодорозі Західний Обхід м.Львові, керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

При розгляді справи правопорушник свою вину визнав та ствердив, що дійсно перебував у стані алкогольного спяніння, розкаюється у вчиненому та запевнив, що подібного більше не повториться; притягається до адміністративної відповідальності вперше.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення стверджується належними і допустимими доказами у відповідності ст.251 КУпАП, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 10 березня 2017 року серії АП2 №517037; результатом огляду на стан спяніння, що підтверджено висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.03.2017 №37, згідно з яким ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного спяніння, визнавальними поясненнями правопорушника даними у суді

Таким чином, порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9 «а» ПДР України є доведеним, його вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП як керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, а відтак він підлягає адміністративній відповідальності за вчинене.

При накладенні адміністративного стягнення, у відповідності до ст.33 КУпАП, враховую характер вчиненого та його суспільну небезпеку, грубе порушення правил дорожнього руху, вчинення такого умисно, адже, правопорушник, керуючи транспортним засобом - джерелом підвищеної небезпеки у стані алкогольного спяніння, усвідомлював, що це заборонено законом та становить небезпеку для оточуючих, але умисно ігнорував цю заборону, особу правопорушника, який не працює, не отримує доходу, автомобіль використовує для власних потреб; ступінь його вини. З оглядну на наведене, вважаю, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті, у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами, що буде згідно з ст.23 КУпАП достатньою та необхідною мірою відповідальності.

Разом із тим, оскільки відносно правопорушника винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, то у відповідності до ст.40-1 КУпАП, особою на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у розмірі встановленому Законом України «Про судовий збір» у сумі 320 грн. 00 коп.

Відповідно до ч.1 ст.130 КпАП України та керуючись ст.ст.23, 33, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

вінчу ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 320 грн. 00 коп. в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня винесення до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Рудаков І. П.