АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 643/2642/16-п Головуючий суддя І інстанції Горбунова Я. М.
Провадження № 33/790/31/17 Суддя доповідач Чопенко Я.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8лютого 2017 року м. Харків

Суддя апеляційного суду Харківської області Чопенко Я.В. за участю, особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника ОСОБА_2, іншого учасника ДТП ОСОБА_3, розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 1грудня 2016 року, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, мешканка м. Харкова, -

- визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі закрито у звязку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення.

Суддею встановлено, що ОСОБА_1 20.01.2016 року о 01.30 год. керувала транспортним засобом марки «ToyotaAuris», номерний знак НОМЕР_1, по вул. Гв. Широнінців біля буд. № 9 у м. Харкові, повертаючи ліворуч не зайнявши відповідне крайнє ліве положення не надала дорогу транспортному засобу марки «ВАЗ 2110», номерний знак НОМЕР_2, який рухався позаду в попутному напрямку внаслідок чого здійснила зіткнення з останнім від чого автомобілі отримали механічні пошкодження та було завдано матеріальну шкоду.

Не погодившись з таким судовим рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить постанову судді скасувати, а провадження у справі щодо неї закрити у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, посилаючись на не обґрунтованістьвисновків суду, посилається на те, що при винесенні постанови суд не врахував висновки судової автотехнічної експертизи, а також не звернув увагу на протиріччя зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та їїзахисникаКорчан М.С. на підтримку апеляційної скарги, заперечення ОСОБА_4 проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволеннюз наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245,251,252,280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, датиналежнуоцінкузібранимдоказам. Зокрема, суд повинен зясуватичибуло вчинено адміністративнеправопорушення, чи є винною дана особа в йоговчиненні.

Ці вимоги закону судом виконані не в повному обсязі.

В протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.1) зазначено, що водій ОСОБА_4 рухався позаду водія ОСОБА_1 в попутному напрямку, що і суд першої інстанції зазначив в своїй постанові.

Аналізуючи протокол про адміністративне правопорушення та судову постанову апеляційна інстанція вважає, що цей факт є неоднозначним, оскільки рухаючись в попутному напрямку водій ОСОБА_4 міг рухатися як і безпосередньо за автомобілем під керуванням ОСОБА_1 так і з боку.

Згідно вимоги статті 279 КУпАП, розгляд справ про адміністративне правопорушення здійснюється виключно відповідно до складеного протоколу.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 1) ОСОБА_1 вмінено лише порушення п. 10.4 Правил дорожнього руху України.

Між тим, у висновку судової автотехнічної експертизи, а в подальшому і в постанові суд зазначив, що в діях ОСОБА_1вбачаються порушення вимог п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України.

Тим самимсуд першої інстанції вийшов за межі судового розгляду і своїх повноважень.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись лише у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

Крім того, висновки судової автотехнічної експертизи мають два варіанти (а.с. 41, 42).

Так, згідно першого варіанту висновку, за поясненнями ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_5 вданій дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля ВАЗ ОСОБА_4 не відповідали вимогам п.п. 10.1,13.1 Правил дорожнього руху України, та знаходились, з технічної точки зору, в причинному звязку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

А відповідно до другого варіанту висновку за поясненнями водія ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_6 в даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожньогоруху України та, з технічної точки зору, знаходились в причинному звязку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля ВАЗ ОСОБА_4 повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 10.1, 12.3 Правил дорожнього руху України.

Таким чином, в обох варіантах висновку, вбачається порушення Правил дорожнього руху України в діях водія ОСОБА_4, однак, не дивлячись на це, суд першої інстанції прийняв до уваги лише частину другого варіанту висновку із зазначенням порушення Правил дорожнього руху тільки в діях ОСОБА_1 не навівши належним чином обґрунтування такого висновку і чому надано перевагу саме цьому варіанту.

Більш того, згідного другого варіанту дослідження експерту (а.с. 41) по поясненням водія автомобіля ВАЗ ОСОБА_4, свідка ОСОБА_6, «аналізуючи приведені вище пояснення водія автомобіля ВАЗ ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_6, слід прийняти до висновку, що їх пояснення в частині того, що автомобіль ТОЙОТА, під керуванням водія ОСОБА_1, розташовуючись біля правого краю проїзної частини, з моменту початку руху до моменту зіткнення подолав відстань 2-3 м є технічно неспроможними, оскільки дані відстані (2-4 м) менше ніж мінімальна відстань, яка необхідна автомобілю Тойота для того, щоб з правого крайнього положення на проїзній частині виїхати до місця зіткнення (6,1м)».

Таким чином, апеляційний суд вважає, що другий варіант висновку експерта, на який в обґрунтування винності ОСОБА_1 послався суд першої інстанції, містить суттєві протиріччя та мав бути оцінений судом першої інстанції критично.

Крім того, зі схеми ДТП (а.с.2), яку підписали обидва учасники дорожньо-транспортної пригоди та не заперечували проти її вірності, вбачається, що напрямок руху автомобіля під керуванням водія ОСОБА_1 знаходиться лівіше ніж напрямок руху автомобіля під керуванням водія ОСОБА_4

Наведене вище свідчить про передчасність висновку суду першої інстанції щодо неспроможності показів ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_5 щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди, неповноту та однобічність судового розгляду.

До того ж, в судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_4 не навів даних, які б спростовували доводи апеляційної скарги ОСОБА_1

Між тим, за таких обставин, відповідно до чинного законодавства України всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 мали тлумачитися на її користь.

Таким чином судом першої інстанції допущено неповноту та однобічність судового розгляду і не усунуто протиріччя що містяться в матеріалах справи.

Між тим відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Більш того, згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За таких обставин постанова суду підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративнеправопорушення не може бути розпочате, а розпочатепідлягаєзакриттю у звязку з закінченням на момент розглядусправи про адміністративнеправопорушеннястроків, передбачених ст. 38 КУпАП. Дана норма є імперативною і не передбачаєобовязку суду визначатипитаннявинностічиневиності особи оскільки по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідуванняособи за вчинення адміністративного правопорушення.

Враховуючивикладене, постанова судді суду першоїінстанціївід1грудня 2016 рокупідлягаєскасуванню.

Обставини, щовиключаютьпровадження по справі про адміністративнеправопорушеннявизначеністаттею 247 КУпАП. Відповідно до п.7 цієїстаттіпровадження в справі про адміністративнеправопорушення не може бути розпочато, а розпочатепідлягаєзакриттю у звязку з закінченням на момент розглядусправи про адміністративнеправопорушеннястроків, передбаченихстаттею 38 цього Кодексу.

З урахуванням того, що на даний час закінчився визначений ст. 38 КУпАП строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, апеляційний суд після скасування судової постанови також позбавлений процесуальної можливості досліджувати докази та вирішувати питання про винуватість або невинуватість ОСОБА_1, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП, що не позбавляє учасників процесу вирішити спір в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 01.12.2016 року по справі № 643/2642/16-п скасувати.

Винести нову постанову, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП у звязку з збігом строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_7