Справа № 465/5596/16-п Головуючий у 1 інстанції: Ванівський Ю.М.
Провадження № 33/783/86/17 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2017 року Апеляційний суд Львівської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на постанову судді Франківського районного суду м.Львовавід 21 листопада 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та позбавлено його права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.

Накладено на ОСОБА_2 адміністративне стягнення - штраф у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00коп. в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 275,60 грн.

Згідно з постановою, ОСОБА_2 визнаний винним за те, що він 15.09.2016 року о 03 год. 00 хв. в м.Львові по вул. В.Великого, 35 керував транспортним засобом FORD Escort д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння. Такими своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням судді місцевого судді, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить таку скасувати та провадення у справі про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, закрити.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_2 покликається на те, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є незаконним та необґрунтованим, оскільки на момент його затримання він знаходився на відстані близько 100 метрів від автомобіля та не керував транспортним засобом, про що вказав у поясненнях до протоколу.

Окрім цього, ОСОБА_2 зазначає, що судом першої інстанції порушено вимоги ст.33 КУпАП, оскільки в матеріалах справи та в рішенні не видно, що судом досліджувалися дані про особу порушника. В матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували його місце роботи, професію, характеристику, сімейний стан, тощо, а тому, на його думку, у цій частині оскаржувана постанова не відповідає матеріалам справи та є необґрунтованою.

ОСОБА_2 повторно не зявився у судове засідання, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання, про що свідчить розписка (а.с.32), про причини неявки не повідомив, відтак апеляційний суд вбачає можливим розгляд поданої апеляційної скарги за його відсутності.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що така не підлягає до задоволення.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, а так само за відмову особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп'яніння.

Згідно зі ст.ст. 245, 252 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне і об'єктивне з'ясуванняобставин кожної справи, на підставі досліджених та перевірених судом доказів.

На переконання апеляційного суду, суддя районного суду дотримався вимог закону, всебічно й повно дослідив усі обставини справи та зробив обґрунтований висновок про наявність вини у вчиненні ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що підтверджується сукупністю зібраних та перевірених судом доказів, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від 15 вересня 2016 року серії АП2№088529 (а.с.1), який підписаний правопорушником та згідно з яким 15.09.2016 року о 03 год. в м.Львові на вул.В.Великого, 35, ОСОБА_2 керував транспортним засобом FORD Escort д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння. Проходити у встановленому законом порядку огляд на стан спяніння відмовився в присутності двох свідків; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, які підтвердили факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан спяніння (а.с.3, 4)

Апеляційний суд оцінює критично показання ОСОБА_2 про те, що 15.09.2016 року він не керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного спяніння, оскільки такі спростовуються логічно послідовними та взаємодоповнюючими доказами та розцінюються судом як такі, що направлені на уникнення відповідальності порушником.

Адміністративне стягнення ОСОБА_2 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування або зміни постанови судді не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

постанову судді Франківського районного суду м.Львовавід 21 листопада 2016 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - залишити без змін, його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_1