Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2017 року м. Рівне

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області ОСОБА_1, з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, його захисника-адвоката ОСОБА_3 розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2, на постанову Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 02 березня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 (один) рік.

ОСОБА_2 визнано винуватим у тому, що він 02 лютого 2017 року о 03 год. 55 хв. в м. Дубно по вул. Грушевського, 113 Рівненської області керував автомобілем Renault Trafic д.н.з. 03АР2537 з явними ознаками алкогольного спяніння, від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати як незаконну і закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування своїх вимог доводить, що судом не вірно встановлені фактичні обставини справи та не взято до уваги його пояснення щодо того, що автомобілем він не керував і те, що не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного спяніння.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріалами справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2 щодо задоволення апеляційних вимог, приходжу до наступного висновку.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи, підлягають для з'ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчиненні, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані не були, оскільки не було зясовано чи дійсно саме ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення та не досліджено докази винуватості останнього.

Диспозиція ст.130 КУпАП, за якою судом кваліфіковано дії ОСОБА_2, передбачає адміністративну відповідальність за керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Об'єктом правопорушень, передбачених статтею 130 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 такої статті, є керуванням транспортними засобами особами в стані сп'яніння, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп'яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння. Щодо порядку визначення стану сп'яніння та правових наслідків цього. Ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження медичного огляду є порушенням п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідно до яких водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Встановлення у правопорушника стану сп'яніння здійснюється відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб'єктом правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є водії транспортних засобів.

З аналізу зазначеної статті вбачається, що така відповідальність настає вразі керування водієм транспортним засобом в стані спяніння або за відмову від проходження огляду на стан спяніння.

Відповідно до Правил дорожнього руху України водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Під керуванням транспортним засобом слід розуміти те, що це безпосередня дія фізичної особи на цей транспортний засіб з метою встановлення або зміни у цей момент швидкості та напряму руху.

Висновок суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

З постанови суду вбачається, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння, відповідальність за що передбачена ст.130 КУпАП.

З наданих пояснень, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його захисником ОСОБА_3, вбачається, що інспектори поліції не зупиняли автомобіль ОСОБА_2, а підїхали до припаркованого автомобіля біля якого стояв останній та запропонували пройти огляд на стан спяніння. Крім того, звертають увагу, що ОСОБА_2 в медичному закладі відмовлявся не від проходження медичного огляду, а від взяття в нього зразків крові, оскільки від її вигляду він втрачає свідомість.

Дані пояснення підтверджуються відеозаписом з нагрудних камер інспекторів поліції, з якого вбачається, що працівники поліції підїжджають до припаркованого автомобіля та просять в ОСОБА_2, який стоїть поруч з таким автомобілем, надати документи, а в подальшому, перебуваючи в медичному закладі, ОСОБА_2 погоджується здати лише аналіз сечі, оскільки від вигляду крові втрачає свідомість.

За наведених обставин, докази, на які посилався суд першої інстанції в обґрунтування вини ОСОБА_2 у вчиненому є безпідставними, оскільки в останнього хоч і були ознаки алкогольного спяніння, про те, він транспортним засобом не керував та на той момент визначення «Водій» на нього не розповсюджувалось.

Враховуючи зазначене, приходжу до висновку, що вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не встановлена, в звязку з чим апеляційна скарга останнього підлягає задоволенню, а провадження по справі закриттю в звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 02 березня 2017 року щодо ОСОБА_2 скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Рівненської області: ОСОБА_1