Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №321/884/17 Головуючий в 1 інст. Олійник М.Ю.
Провадження №33/778/622/17 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія ч. 1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 вересня 2017 року місто Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Рассуждай В.Я., розглянувши в залі апеляційного суду Запорізької області у відкритому судовому засіданні за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, справу за його апеляційною скаргою на постанову судді Михайлівського районного суду Запорізької області від 26 липня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з постановою суду, 4 червня 2017 року о 3 год. 10 хв. ОСОБА_2 по вул. Пролетарська в смт. Пришиб Михайлівського району Запорізької області, керував автомобілем ВАЗ 2108, державний номер НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з роту, тремтіння пальців рук, почервоніння очей). Від проходження медичного огляду у встановленому порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі.

Зазначає, що в матеріалах адміністративної справи відсутні докази того, що поліцейські пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів. Після чого, всупереч вимогам ст. 266 КУпАП його не було доставлено в заклад охорони здоров'я для проходження огляду на стан сп'яніння. Крім того, стверджує, що на місці зупинки та складання протоколу не було залучено свідків, а їх пояснення в матеріалах справи є сфабрикованими. Вказує, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, акт про відмову в проходженні огляду відсутній, інших належних та допустимих доказів цього факту не має, а тому вважає, що поліцейськими було порушено порядок огляду на стан сп'яніння відповідно до ст. 266 КУпАП, Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, у зв'язку з чим він вважається недійсним.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2, повідомивши, що він буде захищатися самостійно, участі захисника не вимагає, клопотань та будь-яких заяв не має, пояснив, що дійсно в день та час і на місці, зазначені в протоколі він керував транспортним засобом, його запинили працівники поліції та запитали чому у нього червоні очі та тремтять руки, він пояснив, що втомився. Працівники поліції запропонували йому продути алкотестер, на що він відмовився. Поліцейські стверджували, що він п'яний, але він з ними не згодний. Причину, по якій власноручно зазначив в протоколі, що проходити медичний огляд на місці зупинки та в лікарні він відмовляється, в суді апеляційної інстанції пояснити не може.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №173605 від 4 червня 2017 року, в якому викладені обставини справи, відображені свідки події, а також ОСОБА_2 роз'яснені його права та обов'язки, передбачені ст.63 Конституції України, і ст.268 КУпАП, що він засвідчив своїм особистим підписом та у своїх власноруч написаних поясненнях зазначив, що проходити експертизу на місці та в лікарні відмовляється (а.с. 1), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з яких вбачається, що вони підтвердили факт відмови ОСОБА_2, який мав ознаки алкогольного сп'яніння, від проходження огляду з метою виявлення стану сп'яніння (а.с.3), рапортом інспектора взводу ЗС ОСОБА_5 (а с. 2).

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 будь-яких порушень, допущених при їх складанні не виявлено.

Протокол про адміністративне правопорушення серії БР №173605 від 4 червня 2017 року, містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 7 листопада 2015 року.

Не можуть бути прийняті до уваги доводи апеляційної скарги про те, що огляд на стан сп'яніння ОСОБА_2 був проведений в порушення ст. 266 КУпАП та вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735, так як огляд на стан сп'яніння ОСОБА_2 не проводився, оскільки останній відмовився від його проходження в присутності двох свідків, про що зазначено в їх письмових поясненнях та протоколі.

Згідно власноруч даним поясненням ОСОБА_2, що містяться у протоколі серії БР №173605 від 4 червня 2017 року, він зазначив, що керував транспортним засобом, проходити експертизу на місці та в лікарні відмовляється. Тому доводи ОСОБА_2 про те, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп'яніння суд оцінює критично.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

За таких обставин постанова судді є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Михайлівського районного суду Запорізької області від 26 липня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Запорізької області В.Я. Рассуждай