П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.04.2017 Справа №607/1256/17

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбановський Ю.І., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Управління патрульної поліції міста Тернополя Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, тимчасово не працюючого,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

за участю: інспектора Зварича В.М.

ВСТАНОВИВ:

Громадянин ОСОБА_1, 22 січня 2017 року о 5 год. 52 хв. в м. Тернополі по вул. Злуки керував автомобілем марки «Фольксваген Гольф», номерний знак 7ОNY 211 з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння шкіри обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Драгер Алкотест 6810» та огляду в ОСОБА_2 водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 22.01.2017р. серії БР №250528 притягується до адміністративної відповідальності за вчинене адмінправопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1, будучи належним чином повідомлений, не зявився, однак подав заяву про відкладення розгляду справи, оскільки зявитися в судове засідання не має можливості в звязку із перебуванням на межами Тернопільської області.

Заслухавши думку інспектора поліції ОСОБА_3, а також враховуючи ті обставини, що розгляд справи неодноразово відкладався за клопотанням ОСОБА_1 через його неможливість бути присутнім на судовому засіданні, про що свідчать матеріали справи, вважаю, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 про чергове відкладення розгляду справи слід відмовити, зважаючи на терміни розгляду справи, а також відсутність поважних причин із підтверджуючими доказами в обґрунтування поданої ОСОБА_1 заяви.

В попередньому судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у адміністративному правопорушенні згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 22.01.2017р. №250528 не визнав, посилаючись на те, що він в стані алкогольного спяніння не перебував, а відмовився від проходження огляду на стан спяніння, оскільки не знав положення закону.

В судовому засіданні 04.04.2017р. інспектор поліції ОСОБА_3 пояснив, що під час патрулювання був виявлений автомобіль марки «Фольнсваген Гольф», водій якого порушив Правила дорожнього руху і через що даний автомобіль був зупинений біля магазину «Універсам» на вул. Злуки. Він, інспектор, водію пояснив причину зупинки. Під час спілкування із водієм ОСОБА_1, виникла підозра, що він перебуває в стані алкогольного спяніння. В автомобілі перебувало ще чотири чоловіки, в яких також були ознаки алкогольного спяніння. У звязку із цими обставинами, інспектором було запропоновано водію пройти огляд на місці зупинки на визначення стану алкогольного спяніння, або ж їхати в медичний заклад. На пропозицію інспектора, водій ОСОБА_1 відмовився, оскільки не вважав, що він перебуває в стані алкогольного спяніння і сказав, що буде проходити огляд лише після предявлення йому поліцейським відео із зафіксованим порушенням Правил дорожнього руху. В процесі спілкування, були закликані свідки для проходження огляду водія, якому неодноразово пропонувалися пройти огляд на визначення стану алкогольного спяніння. Водій розмову та пропозиції поліцейського ігнорував, поводився зухвало, перебив постійно, проявляв зневагу. Через надану водієм ОСОБА_1 відмову у проходженні огляду на визначення стану алкогольного спяніння на місці зупинення автомобіля і відмову у проходженні огляду в медичному закладі, був складений протокол про адміністративне правопорушення. Вже після заповнення інспектором протоколу та його підписання водієм, останній виявив бажання їхати в медичний заклад.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Також, вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За таких обставин, враховуючи наявні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена матеріалами дослідженими в судовому засіданні, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серія БР №250528 від 22.01.2017р., в якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 автомобілем та його відмова від проходження огляду на визначення стану спяніння;

-поясненнями свідка ОСОБА_4 від 22.01.2017р., згідно яких він був свідком 22.01.2017р. близько 06 год. 40 хв. в м. Тернополі по вул. Злуки,27, як працівники патрульної поліції запропонували гр. ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці зупинки за допомогою алкотестера «Драгер», від якого він відмовився, а також відмовився їхати в медичний заклад для проведення огляду;

-поясненнями свідка ОСОБА_5 від 22.01.2017р., згідно яких він був свідком 22.01.2017р. близько 06 год. 40 хв. в м. Тернополі по вул. Злуки,27, як працівники патрульної поліції запропонували гр. ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці зупинки за допомогою алкотестера «Драгер», від якого він відмовився, а також відмовився їхати в медичний заклад для проведення огляду;

-Актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 22.01.2017р.;

-постановою від 22.01.2017р. №580529 про накладення адміністративного стягнення;

-свідоцтвом про повірку;

-пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 22.01.2017р. стосуються іншого порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху;

-відеозаписом із камер відео реєстратора;

-поясненнями інспектора Зварича В.М., наданими в судовому засіданні.

Приймаючи до уваги викладене, суд робить висновок, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Долучена ОСОБА_1 до матеріалів справи виписка №76 від 22.01.2017р. із медичної карти амбулаторного хворого, згідно якої у ОСОБА_1 станом на 22.01.2017р. о 20 год. ознак алкогольного спяніння не виявлено, та результати лабораторного дослідження крові на наявність алкоголю від 24.01.2017р. по забору крові 22.01.2017р. о 20 год. 20 хв., за яким в крові етилового спирту не виявлено, до уваги не беруться, оскільки в даному випадку в діях водія ОСОБА_1 встановлено наявність ознак адмінправопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом про проходження огляду на визначення стану алкогольного спяніння, а не керування особою транспортним засобом в стані алкогольного спяніння і при тому, що проходження ОСОБА_1 огляду було здійснено із порушенням чітко визначеного часового проміжку для такого проходження.

При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, за яких було вчинено дане правопорушення, особу яка притягується до адміністративної відповідальності, враховуючи відсутність обставин, що обтяжують або помякшують відповідальність у вчиненому правопорушенні, тому вважаю, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімум.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 251, 252, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 22.01.2017р. серії БР №250528 та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі (600) шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Суддя Дзюбановський Ю.І.