справа № 415/1302/17
провадження № 3/415/439/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" березня 2017 р. місто Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Старікова М.М., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Лисичанського відділу поліції ГУНП в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, розлученої, не інваліда, працюючої заступником начальника Лисичанськ ВПЗ № 13 Укрпошта, зареєстрованої та проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_3,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП,

В С Т А Н О В И ЛА:

В протоколі про адміністративне правопорушення від 25.02.2017 року, складеного інспектором Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області ОСОБА_2, зазначено, що ОСОБА_1 не виконує свої батьківські обовязки з виховання свого малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, який 28.12.2016 року у підїзді будинку 364 по вул. Сосюри м. Лисичанська спричинив тілесні ушкодження у вигляді забою мяких тканин обличчя малолітньою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ознаками ст.184 ч.1 КУпАП, санкцією якої передбачено відповідальність за ухилення батьків, або осіб, які їх замінюють від виконання передбачених законодавством обовязків, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Таким чином:

об'єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх.

об`єктивна сторона полягає в: ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей (ч. 1).

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Неналежне виконання обовязків щодо виховання дітей означає бездію, у результаті якої обовязки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Наприклад, схвалюються здійснення підлітком антигромадських вчинків, прививаються погляди, установки, що пропагандують жорстокість, агресивність, ненависть, неповагу до закону; складаються умови, які загрожують життю та здоровю неповнолітнього; мають місце постійні чіпляння до дитини з будь-якого приводу и без нього.

суб'єктом цього правопорушення є фізичні осудні особи - батьки, або особи, що їх замінюють.

суб'єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

ОСОБА_1 у судовому засіданні винною себе у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КупАП, не визнала та пояснила, що вона проживає разом з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: м. Лисичанськ, вул. Сосюри, 422/1. Вона не ухиляється від виконання батьківських обовязків, забезпечує свою дитину всім необхідним, син навчається в 7 класі ЗОШ № 14 м. Лисичанська. Про факт побиття малолітнього ОСОБА_4 вона дізналася від співробітників поліції. Вину не визнає, оскільки її син ОСОБА_3 не наносив тілесні ушкодження ОСОБА_4, а лише стояв в підїзді будинку, де трапилося побиття, вона належним чином виховує свого сина та не ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків.

З письмових пояснень малолітнього ОСОБА_3 вбачається, що він навчається в 7 класі ЗОШ № 14 м. Лисичанська. Приблизно на початку 2016 року він через інтернет «Скайп» він познайомився з ОСОБА_4, вони спілкувалися через відеоконференцію, на яку виходило декілька хлопців. Через деякий час ОСОБА_4 був на відеоконференції і почав ображати їх особисто і їх батьків, хлопці просили його заспокоїтися, але він не слухав. 28.12.2016 року після закінчення уроків, вони вирішити з ОСОБА_4 зустрітися поговорити, пішли разом з ОСОБА_5 Д, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_4 додому. При цьому ОСОБА_5 і він пішли до його квартири, для того, щоб покликати ОСОБА_4 гуляти, а ОСОБА_6 з ОСОБА_7 залишилися чекати на площадці між сходами підїзду. Вони з ОСОБА_5 позвали ОСОБА_4 гуляти і шли по сходах позаду нього. У звязку з тим, що він йшов позаду ОСОБА_4, то самого побиття він не бачив, а хлопці йому розповіли, що поговорили з ОСОБА_4 і він більше нікого ображати не буде. Після чого він дізнався, що мати ОСОБА_4 звернулася до поліції (а.с.8).

З письмових пояснень малолітнього ОСОБА_4 вбачається, що в нього є друг ОСОБА_5, разом з ОСОБА_5 навчається ОСОБА_3, якого він теж знає. 28.12.2016 року приблизно о 12 годині 20 хвилин до нього додому прийшов ОСОБА_5 і запропонував піти гуляти на вулицю, після чого зайшов і ОСОБА_3 теж покликав гуляти, після чого вони вийшли з квартири і почали спускатися сходами, ОСОБА_3 йшов позаду нього. На сходах між поверхами його штовхнули і почали бити, тих хто його бив він впізнав, це були його знайомі ОСОБА_8 і ОСОБА_7 (а.с.6,7).

Суд, вислухавши ОСОБА_1 та дослідивши письмові матеріали справи, а також всі обставини справи в їх сукупності, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 ч.1 КУпАП, виходячи з наступного.

Ст. 62 Конституції України закріплює принцип судочинства - презумпцію невинуватості, відповідно до якого особа, яка притягується до відповідальності може бути визнана винною і покараною лише за умови, якщо її вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена рішенням суду. Державні органи не мають права перекладати обов'язок доказування на особу, яка притягується до відповідальності. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно дост. 251 КУпАП- доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.252 цього Кодексу зазначено, що орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнаються протиправні, винні (умисні або необережні) дії або бездіяльність, які посягають на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, а також встановлений порядок управління і які тягнуть за собою застосування адміністративно-правових санкцій.

Склад проступку включає в себе ознаки, які обєднуються в чотири групи (елементи), що характеризують: - обєкт адміністративного проступку, - обєктивну сторону проступку; - субєкт адміністративного проступку; - субєктивну сторону проступку, і являють собою нерозривну єдність, і наявність яких обовязкова для кваліфікації конкретного діяння.

При цьому, у випадку, коли хоча б один з елементів відсутній або ж не відповідає тим властивостям, що передбачені відповідною статтею Особливої частини КУпАП, - указане діяння адміністративним проступком (правопорушенням) не являється.

Стаття 150 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Під невиконанням обовязків по вихованню і навчанню дітей варто розуміти різні форми бездіяльності, у результаті яких відсутня належна турбота про виховання і навчання неповнолітніх. Ухилення батьків і осіб, що їх заміняють, від виконання своїх обовязків може виражатися в тому, що вони не піклуються про моральне виховання, фізичний розвиток дітей і зміцнення їхнього здоровя, створення необхідних умов для своєчасного одержання ними освіти, успішного навчання, підготовки до трудової діяльності. Виховання складається з різного роду дій батьків, одним з елементів яких є нагляд за поведінкою дитини. Тому легковажне або байдуже ставлення батьків чи осіб , що їх заміняють, до поведінки дитини, відсутність належного контролю і її відповідністю нормам життя суспільства часто ведуть до здійснення дітьми правопорушень.

В судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обовязків щодо забезпечення необхідних умов виховання свого неповнолітнього сина, оскільки згідно досліджених в судовому засіданні письмових пояснень потерпілого ОСОБА_4 малолітній ОСОБА_3 не спричиняв тілесних ушкоджень останньому, що підтверджується також поясненнями ОСОБА_1 і дослідженими в судовому засіданні письмовими поясненнями малолітнього ОСОБА_3

Таким чином, суд вважає, що в даному випадку відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 ч.1 КУпАП, так як відсутні складові інкримінованого правопорушниці проступку об`єктивна та субєктивна сторона, яка виражається в умисному ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої дитини.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 184 ч.1 КУпАП, у відношенні ОСОБА_3 підлягає закриттю за відсутністю події і складу вищевказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 251, 252, 247 ч. 1, 184 ч.1, 284, 285, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 184 ч. 1 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд.

Суддя: М.М.Старікова