Провадження № 33/792/123/17
Справа № 686/1729/17-п Головуючий в 1-й інстанції Піндрак О.О.
Категорія: ч.ч.1,2 ст.172-7 КУпАП Доповідач Бережний С. Д.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2017 року м. Хмельницький

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області Бережний С.Д., при секретарі Інжиєвської Ю.А., з участю прокурора Лазаренка В.В. та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2., розглянувши апеляційну скаргу прокурора на постанову Хмельницького міськрайонного суду від 16 лютого 2017 року, -

в с т а н о в и в:

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 16 лютого 2017 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1 громадянина України, з професійно технічною освітою, одруженого, працюючого завідуючим клубом Пархомівецької сільської ради Хмельницької області,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 -7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одну тисячу сімсот) грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 320 грн. судового збору.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 172 -7 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За постановою судді, 19 жовтня 2015 року о 10 годині, ОСОБА_2 перебуваючи в приміщенні Пархомівецької сільської ради, що по вул. Центральній, 88/1 в с. Пархомівці Хмельницького району Хмельницької області, під час проведення тридцять першої сесії шостого скликання Пархомівецької сільської ради, будучи депутатом цієї ради та відповідно до підпункту «б» п.1 ч.1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції» являючись суб'єктом, на якого поширюється дія цього Закону, в приватних інтересах, в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28, ч.ч.1, 2 ст. 35 ЗУ «Про запобігання корупції», ч. 1 ст. 591 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» не повідомив у встановленому законом випадку та порядку сесію Пархомівецької сільської ради про наявність у нього реального конфлікту інтересів перед прийняттям рішення № 4 «Про затвердження договору оренди земельної ділянки (ставок)», що надається в оренду його сину ОСОБА_3. Таким чином, між приватним інтересом ОСОБА_2, який полягав у бажанні затвердити договір оренди земельної ділянки (ставок), що надається в оренду його сину ОСОБА_3, та його представницькими повноваженнями щодо можливості голосувати, виник реальний конфлікт інтересів, тобто суперечність, яка впливала на об'єктивність та неупередженість при позитивному голосуванні «За» по вищевказаному питанню № 4 під час проведення тридцять першої сесії шостого скликання Пархомівецької сільської ради «Про затвердження договору оренди земельної ділянки (ставок)».

Також, ОСОБА_2 ставиться у вину те, що він 19 жовтня 2015 року о 10 годині, перебуваючи в приміщенні Пархомівецької сільської ради, що по вул. Центральній, 88/1 в с. Пархомівці Хмельницького району Хмельницької області, під час проведення тридцять першої сесії шостого скликання Пархомівецької сільської ради, будучи депутатом цієї ради та відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції» являючись суб'єктом, на якого поширюється дія цього Закону, в приватних інтересах, в порушення вимог п.3 ч.1 ст.28, ч.ч. 1,2 ст.35 ЗУ «Про запобігання корупції», ч.1 ст.591 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», під час голосування по питанню № 4 «Про затвердження договору оренди земельної ділянки (ставок)», що надається в оренду його сину ОСОБА_3, в умовах реального конфлікту інтересів проголосував «За» прийняття вказаного рішення Пархомівецькою сільською радою.

Такі дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч.ч.1,2 ст. 172 -7 КУпАП.

В апеляційній скарзі прокурор просить постанову в частині закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-7 КУпАП змінити, та визнати останнього винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-7 КУпАП і накласти на нього стягнення в межах санкцій ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП з урахуванням положень ст..ст.33,36 КУпАП. Вважає, що постанова в цій частині є незаконною, а висновки суду не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Вказує, що ОСОБА_2, депутат Пархомовецької сільської ради шостого скликання, мав право голосу при прийнятті рішення №4 «Про затвердження договору оренди земельної ділянки (ставок)», що надавалася в оренду його сину ОСОБА_3, за умови публічного оголошення про конфлікт інтересів під час голосування, чого ним зроблено не було.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 про законність і обґрунтованість постанови суду та необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суб'єктом правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУпАП, відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" є депутати сільської ради на яких поширюються вимоги та обмеження, передбачені Законом України "Про запобігання корупції".

Частиною 2 ст. 172 - 7 передбачена адміністративна відповідальність за порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, а саме за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно з приміткою до цієї статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Отже, для висновку про наявність в особи реального конфлікту інтересів та про прийняття нею рішення в умовах реального конфлікту інтересів необхідно встановити: 1) наявність в особи приватного інтересу; 2) наявність суперечності між приватним інтересом особи та її представницькими повноваженнями; 3) наявність впливу цієї суперечності на об'єктивність або неупередженість рішення; 4) наявність повноважень на прийняття рішення.

Разом з тим, дослідженні судом докази свідчать про те, що ОСОБА_2 рішення в умовах реального конфлікту інтересів (в розумінні диспозиції ч. 2 ст. 172-7 КУпАП) не приймав. Рішення по питанню № 4 «Про затвердження договору оренди земельної ділянки (ставок)» приймалося колегіальним органом - Пархомівецькою сільською радою, а не особисто ОСОБА_2. За таких обставин провадження у справі в цій частині обґрунтовано закрито, за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях останнього.

Крім того, як вбачається з апеляційної скарги, прокурор просить змінити постанову суду в частині закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-7 КУпАП та визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172 - 7 КУпАП і накласти на нього стягнення в межах санкцій ч.ч.1,2 ст. 172 -7 КУпАП

Однак ці вимоги прокурора не узгоджуються з приписами теоретичних положень адміністративного права, оскільки зміна постанови суду можлива лише у випадку пом'якшення відповідальності або становища винної особи.

Погіршення становища винної особи можливе лише у випадку скасування постанови та прийняття нової постанови у відповідності до положень ст.. 294 КУпАП.

Проте, таких вимог прокурор в апеляційній скарзі не ставить.

За таких обставин апеляція прокурора не підлягає задоволенню.

З врахуванням викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції-

п о с т а н о в и в :

Постанову Хмельницького міськрайонного суду від 16 лютого 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 -7 КУпАП, та якою закрито провадження у справі про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172 -7 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення залишити без змін, апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області /підпис/

Згідно з оригіналом:

суддя Апеляційного суду

Хмельницької області С.Д. Бережний