Номер провадження: 33/785/44/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Прібилов В.М., за участю ОСОБА_2 та його представника - адвоката ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу останнього на постанову судді Київського районного суду м. Одеса від 22.12.2016 року,-

встановив

Зазначеною постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнаний винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 340 гривень.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 27.11.2016 року о 14 годині, водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем «DAEWOO», державний р/н НОМЕР_1, рухаючись у м. Одеса по вул. Китобойна не надав при повороті перевагу у русі автомобілю НОМЕР_2, який рухався по вул. Люстдорфська дорога у зустрічному напрямку, внаслідок цього транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 порушив п. 10.4 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

Заперечуючи проти постанови судді, діючий в інтересах ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 у скарзі зазначив, що з постановою судді він не згоден, вважає постанову необґрунтованою, незаконною і такою, що підлягає скасуванню.

При цьому апелянт послався на те, що під час розгляду відносно ОСОБА_2 матеріалів адміністративного провадження, суд не звернув уваги на те, дії якого саме водія знаходяться у причинному звязку із пошкодженням транспортних засобів, оскільки автомобіль апелянта під час ДТП був зупинений і не рухався, натомість авто під керуванням водія ОСОБА_4 рухалось та цей водій мав змогу уникнути ДТП.

Просить постанову Київського районного суду м. Одеса від 22.12.2016 року - скасувати, а провадження у справі закрити у звязку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції апелянт та його представник підтримали доводи апеляційної скарги і вказали, що водій ОСОБА_2 виїхав на перехрестя та зупинився для того, щоб пропустити автомобіль ОСОБА_4 та зайняв крайню ліву смугу зустрічного руху. Разом з цим, на твердження апелянта, водій ОСОБА_4, побачивши попереду перешкоду, не впоралась з керуванням та допустила зіткнення.

Вважає, що дії ОСОБА_4 повязані із настанням ДТП, оскільки вона мала змогу як зупинити свій автомобіль перед перешкодою, так і здійснити перестроювання у крайню праву смугу руху, але цього не зробила.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення апелянта та його представника, які підтримали доводи апеляційної скарги та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню, виходячи з наступного:

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП України, завданнями у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність; чи заподіяно майнову шкоду; а також зясувати інші підстави для правильного вирішення справи.

Згідно до положень закріплених в ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

З матеріалів справи вбачається, що було складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно з яким ОСОБА_2 керуючи автомобілем, порушив вимоги п.10.4 Правил дорожнього руху.

В обгрунтування прийнятого рішення, районний суд послався на встановлені обставини скоєного ОСОБА_2 правопорушення, які як зазначив в оскаржуваній постанові підтверджуються поясненнями водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_4, протоколом про адміністративне правопорушення і доданою до нього схемою ДТП.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 заперечував факт вчинення ним правопорушення, за встановлених районним судом обставин, при цьому визнав факт зіткнення за обставин, які викладені у схемі місця ДТП та пояснив, що на момент зіткнення автомобілів його автомобіль перебував на зустрічній смузі руху.

Відповідно до абз. 2 п. 10.4 Правил дорожнього руху, водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен надати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам.

При цьому, пояснення ОСОБА_2 щодо обставин зіткнення, які зазначав водій ОСОБА_2 були ретельно досліджені суддею місцевого суду та обґрунтовано визнані такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки спростовуються як його поясненнями, так і поясненнями водія ОСОБА_4

Як вбачається з пояснень водія ОСОБА_4, автомобіль під керуванням водія ОСОБА_2 під час зіткнення рухався та як видно наявної в матеріалах справи схеми ДТП, на момент зіткнення перебував на зустрічній смузі руху, що вказує на недотримання зазначених у п. 10.4 Правил дорожнього руху, які зобовязували ОСОБА_2 під час здійснення повороту вліво, надати дорогу зустрічним транспортним засобам.

Водночас необхідно зазначити, що з урахуванням даних, зафіксованих на місці ДТП, а також встановлених в ході розгляду відомостей, водій ОСОБА_2 до початку виконання повороту ліворуч, обєктивно повинен був бачити автомобіль ОСОБА_4, що вказує на те, що водій ОСОБА_2 не переконався в тому, що здійснення ним маневру буде небезпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та через неуважність та ігнорування ним положень Правил дорожнього руху, допустив настання наслідків у вигляді зіткнення автомобілів.

З урахуванням зазначених матеріалів, місця зіткнення, а також наявних на транспортних засобах механічних пошкоджень, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів ОСОБА_2 стосовно того, що зазначена транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_4, яка наїхала на його автомобіль та який зупинився.

При цьому апеляційний суд також враховує положення п.1.4 Правил дорожнього руху, якими визначено, що кожен з учасників дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила, в звязку з чим вважає, що водій ОСОБА_5 не могла передбачити допущення водієм ОСОБА_2, які вказують на порядок виконання ним повороту вліво поза перехрестям, як це передбачено положеннями п.10.4 ПДР.

Таким чином, винність ОСОБА_2 у скоєні дорожньо-транспортної пригоди доведена і сумнівів не викликає.

За таких обставин приходжу до висновку, що судовий розгляд судом першої інстанції був проведений у відповідності до вимог діючого законодавства, всебічно та повно зясовані фактичні обставини справи, правильно встановлена наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому постанова Київського районного суду Одеської області від 22.12.2016 року є законною та обґрунтованою.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, протесту прокурора суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -

постановив

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3, діючого інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеса від 22 грудня 2016 року, якою ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 340 гривень - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_6. суду