АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2017 року суддя Апеляційного суду міста Києва Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 23 грудня 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 23 грудня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати у зв'язку з неповнотою судового розгляду та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд не забезпечив всебічного та повного з'ясування всіх обставин справи, а його висновки про винуватість ОСОБА_1 у керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння не відповідає фактичним обставинам справи.

Зазначає, що матеріали справи про адміністративні правопорушення оформлені з суттєвими порушеннями вимог Кодексу України про адміністративну відповідальність. Зокрема, з позиції апелянта, суд не надав оцінку тому, що протоколи про адміністративне правопорушення № 469493 за ч.1 ст.130 КУпАП та № 354078 за ст.124 КУпАП складені в один і той же час, мають виправлення та дописки. Дані протоколи були складені без його участі і для ознайомлення чи підпису йому не надавалися.

Вважає неналежним доказом результати огляду з допомогою приладу Драгер, яким встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп'яніння, оскільки працівниками поліції не складався відповідний акт огляду на стан сп'яніння.

За наслідками розгляду апеляційної скарги просить оскаржувану постанову суду скасувати, провадження в справі за ч.1 ст.130 КУпАП закрити, а протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП повернути до Управління патрульної поліції в місті Києві для доопрацювання.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, потерпілого ОСОБА_3, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав рішення судді законним і обґрунтованим, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно оскаржуваної постанови встановлено, що ОСОБА_1 19.11.2016 року о 14 год. 40 хв. керував автомобілем «ЛДВ» д.н.з. НОМЕР_1 по вул.Харченка, 31 у місті Києві з ознаками алкогольного сп'яніння, не дотримався безпечної швидкості, не впорався з керуванням, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, що призвело до механічного пошкодження транспортних засобів, чим заподіяно майнову шкоду.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об'єктивно дослідив обставини вчинених адміністративних правопорушень, обґрунтовано і вмотивовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п.2.9а, п.12.1 Правил дорожнього руху, та на законних підставах притягнув його до адміністративної відповідальності за ст.124, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд апеляційної інстанції вважає таке рішення законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як вірно встановив суд першої інстанції, винуватість ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння та порушенні та порушення правил дорожнього руху (п.12.1), що спричинило пошкодження транспортних засобів, підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: даними протоколів про адміністративні правопорушення, які відповідають вимогам ст.256 КУпАП, результатами огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу Драгер, яким встановлено перевищення допустимих меж алкоголю в організмі ОСОБА_1 (1,83 ‰), поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, потерпілого ОСОБА_3.

Суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими доводи захисника про те, що протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП складені з порушенням вимог закону, оскільки та обставина, що в обох протоколах вказано час їх складення «16 год. 05 хв.», не може свідчити про їх незаконність, так як протоколи складалися в одному місці різними працівниками патрульної поліції - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Дані протоколи містять усі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та дозволяють об'єктивно встановити обставини справи, які підлягають доказуванню. Наявні виправлення в анкетних даних правопорушника, на що посилається захисник, а саме щодо дати народження, не впливають на предмет доказування.

Допитані судом апеляційної інстанції у якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_6 пояснили, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння проводився у їх присутності за допомогою приладу Драгер. Результат тесту показав 1,83 ‰, що було зафіксовано в протоколі та поясненні свідків. Засвідчили, що ОСОБА_1 відмовився підписувати будь-які документи, не пояснюючи причин для цього.

Такі ж пояснення в суді апеляційної інстанції надав і потерпілий ОСОБА_3

Цим самим спростовується твердження захисника, що протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 складалися у його відсутності.

З огляду на викладене, рішення суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАПухвалене на підставі належних, достатніх та допустимих доказів, є законним, обґрунтованим та вмотивованим.

У зв'язку з цим суд апеляційної інстанції оскаржувану постанову залишає без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Водночас, суд апеляційної інстанції відмічає, що згідно оскаржуваної постанови на ОСОБА_1 за вчинення правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення за правилами ст.36 КУпАП у виді у виді штрафу в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що відповідає санкції частини першої статті 130 КУпАП.

Проте, суддя в постанові допустив описку, зазначивши про накладення стягнення в розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в той час як передбачений санкцією розмір складає 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який відповідає накладеному судом стягненню.

Зазначена описка підлягає виправленню судом першої інстанції.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Солом'янського районного суду міста Києва від 20 грудня 2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, та за правилами ст.36 КУпАП накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.Мосьондз

Справа № 33/796/363/2017

Категорія КУпАП: ст.124, 130

Головуючий в 1 інст.: Комаревцева Л.В..