ПОСТАНОВА

Іменем України

12 вересня 2017 року м.Харків

Суддя Дзержинського районного суду м.Харкова Аркатова К.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130, ст.122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення у відношенні

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, Ідн., не працюючого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, -

в с т а н о в и в:

26.07.2017 року близько 00:31 години ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Land Cruiser 150, номерний знак НОМЕР_1, по вулиці Клочківській, в районі будинку № 230 міста Харкова, з ознаками наркотичного спяніння, а саме порушення мови, координації рухів, зірниці очей не реагували на світло, в присутності двох свідків від медичного огляду відмовився. Крім того, 26.07.2017 року близько 00:34 годині ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Toyota Land Cruiser 150, номерний знак НОМЕР_1, по вулиці Клочківській, в районі будинку № 240 міста Харкова, не зупинився на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану світловим та звуковим сигналом, був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі Toyota Prius, державний номер 3538 на вулиці Дербентська, 74.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєнні правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.122-2 КУпАП не визнав, зазначив, що є колишнім працівником поліції, 26.07.2017 року керував автомобілем Toyota Land Cruiser 150, номерний знак НОМЕР_1, був зупинений працівниками поліції, які назвали причину такої зупинки, а саме те, що він не ввімкнув сигнал повороту під час відповідного маневру, на що він просив надати відео докази скоєного правопорушення. Після чого він вирушив до будинку № 74 по вулиці Дербентській у м. Харкові, де його наздогнали працівники патрульної поліції, намагалися вдягти наручники, при цьому спротиву з його боку не було. Працівники патрульної поліції пропонували пройти медичне обстеження на стан спяніння, він погодився, але не зробив цього через тілесні ушкодження, які він зазнав внаслідок дій патрульних поліцейських. З цього приводу він звертався до Управління внутрішньої безпеки МВС України в Харківській області та прокуратури Харківської області через 4-5 днів після наведених вище подій через поганий стан здоровя не зміг зробити це одразу або наступного дня. Також, звертався до Харківської лікарні швидкої та невідкладеної допомоги з приводу отриманих тілесних ушкоджень.

Вислухавши правопорушника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 та п.2.4 Правил дорожнього руху України, скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130 та ст.122-2 КУпАП з урахуванням наступного.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення, який складений з виконанням процесуальних вимог уповноваженою особою, є документом, який офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій і є одним з основних джерел доказів.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Фактичні обставини справи, викладені в протоколах про адміністративні правопорушення серії БР № 243319 та БР № 193541 від 26.07.2017 року підтверджуються зібраними у справі доказами, які досліджувалися у судовому засіданні, а саме письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3

Що стосується доводів ОСОБА_1 щодо невинуватості у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 та ст.122-2 КУпАП, то вони спростовуються зібраними у справі доказами, визнанням фактичних обставин справи, відмовою від проходження медичного огляду.

Крім того, суд ставиться критично до пояснень правопорушника з приводу звернення його до Управління внутрішньої безпеки МВС України в Харківській області та Прокуратури в Харківській області з приводу незаконних, на його думку, дій працівників патрульної поліції, оскільки докази про ці звернення суду не надані, надійшли до компетентних органів через 4-5 днів після подій що мали місце 26.07.2017 року, оскільки ОСОБА_1 повідомив в судовому засіданні, що є колишнім працівником правоохоронних органів, а тому є людиною обізнаною в галузі матеріального та процесуального права. Суд розцінює такі звернення ОСОБА_1 як намагання уникнути відповідальності за скоєні правопорушення.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції або свідків було необєктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, рішення суду, тощо) ОСОБА_1 не надав.

Свідки, які були присутні на місці вчинення адміністративного правопорушення, у судове засідання не зявилися, про час, дату, місце судового розгляду повідомлялися своєчасно та належним чином, при цьому у суду не має підстав не довіряти письмовим свідченням свідків, даними на місці правопорушення.

Суд зауважує, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоровя його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обовязки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. 1,2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

Відповідно до частини 2 статті 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 34 КУпАП, судом не виявлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 35 КУпАП, судом не виявлено.

У відповідності до статті 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0, 2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суддя, повно та всебічно дослідивши адміністративний матеріал, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку про те, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 та статтею 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повністю доведена та враховуючи дані про особу правопорушника, те, що він раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, тяжкість вчиненого правопорушення та обставини його вчинення, виходячи з умисної форми вини вчинення правопорушення, яке становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоровю, тяжкість ймовірних наслідків, ставлення особи до даного діяння,яка незважаючи на сукупність беззаперечних доказів, заперечує свою винуватість, вважає за можливим застосувати адміністративне стягнення у межах санкцій частини 1 статті 130 та ст.122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення із застосуванням ст.36 КУпАП у вигляді штрафу, тобто грошове стягнення, з позбавленням спеціального права, тобто позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 283,284,294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення та накласти адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених:

- ч.1 ст.130 КУпАП - у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10200 грн. (десять тисяч двісті) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

- ст.122-2 КУпАП - у вигляді штрафу у розмірі 187 (сто вісімдесят сім) грн.

Згідно зі ст.36 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10200 грн. (десять тисяч двісті) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) грн.

Відповідно до ч.1 ст.303 КУпАП, строк звернення постанов про накладення адміністративних стягнень до виконання протягом трьох місяців з дня винесення постанови.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя