АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/3415/16-п Номер провадження 33/786/88/17Головуючий у 1-й інстанції Новак Ю. Д. Доповідач ап. інст. Захожай О. І.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Захожай О.І.

за участю:

захисника - адвоката Дігтяр Л.А.,

особи, що притягується

до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3

розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Ленінського районного суду м.Полтави від 27 грудня 2016 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м.Полтави, громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 275, 60 грн. в дохід держави.

Згідно постанови суду ОСОБА_3 визнаний винуватим в тому, що 28.09.2016 року, о 01.00 год., по проспекту Миколи Вавілова в м.Полтава, керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився у лікаря нарколога за адресою: м.Полтава, пров. Шевченка, 5А. Своїми умисними діями ОСОБА_3 порушив п.2.9а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказує, що притягнення його до відповідальності за скоєння вказаного адміністративного правопорушення є неправомірним, оскільки при винесенні постанови суддя взяв до уваги докази, які не є достатніми для визнання вини у скоєному та не врахував того, що останній в стані алкогольного сп'яніння не перебував.

Не погодившись з висновком лікаря про стан сп'яніння, просив про відібрання в нього біологічних зразків для підтвердження результату огляду, але в задоволенні даного прохання лікарем було безпідставно відмовлено. Водночас, медичний висновок про стан сп'яніння складено з порушенням Інструкції „Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", що ставить під сумнів його законність.

Окрім того, огляд на стан сп'яніння було проведено за відсутності двох свідків, що суперечить положенням ст.266 КУпАП.

Розгляд справи судом проведено формально та не встановлено фактичних обставин правопорушення, що свідчить про неповноту судового розгляду.

Вислухавши адвоката Дігтяр Л.А., особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу з підстав в ній зазначених, перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 28.09.2016 року та матеріалами доданими до нього.

Висновок судді ґрунтується на об'єктивних даних, що маються у справі та були досліджені в судовому засіданні.

Положення ч.1 ст.130 КУпАП вказують на притягнення особи до адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані алкогольного сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.9(а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортними засобами у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 дійсно керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується поясненнями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та матеріалами справи.

Складаючи 28.09.2016 року протокол про адміністративне правопорушення, інспектор роти №2 УПП в м.Полтава запропонував ОСОБА_3 пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою газоаналізатора „Драгер", на що останній погодився, але не був впевнений в правдивості його результатів та, в подальшому, за згоди водія, був доставлений до медичного закладу для проходження огляду.

Відповідно до висновку №442 від 28.09.2016 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ОСОБА_3 перебував в стані алкогольного сп'яніння.

Допитані в судовому засіданні суду першої інстанції інспектор поліції Бакуменко С.М. та лікар ОСОБА_7 підтвердили перебування ОСОБА_3 в стані алкогольного сп'яніння. Підстави, які б давали можливість суду вважати, що вказані пояснення є сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки вказані вище показання узгоджуються між собою, є послідовними та такими, що повністю відповідають обставинам справи.

Тому, посилання ОСОБА_3 щодо невживання ним алкогольних напоїв не заслуговують на увагу та суперечать фактичним обставинам, нічим не підтверджуються та спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи.

Водночас, вказівка апелянта стосовно недостовірності висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння є безпідставною.

Відповідно до п.3.16. Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та наведений - висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції видається на підставі акта медичного огляду. Вказане свідчить про те, що висновок є фактичним відображенням акту медичного огляду.

Окрім того, вказаний висновок складений у відповідності до положень Додатку 3 зазначеної Інструкції, особисто підписаний лікарем ОСОБА_7, завірений печаткою лікаря та печаткою Полтавського обласного наркологічного диспансеру. Дані, які б вказували на його сумнівність чи недостовірність в матеріалах справи відсутні.

Посилання ОСОБА_3 щодо проведення огляду за відсутності, передбачених нормами КУпАП, двох свідків спростовується нормами ч.3 ст.266 КУпАП відповідно до яких у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 пройшов огляд на стан сп'яніння за допомогою газоаналізатора, але з його результатами не погодився, після чого, за його згоди, був доставлений до медичної установи для проведення подальшого огляду.

Згідно з положенням ч.4 ст.266 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

У відповідності до вказаної норми, присутність двох свідків при огляді на стан сп'яніння в медичній установі, не передбачено.

Протокол про адміністративні правопорушення складено вірно із дотриманням положень ст.256 КУпАП України, докази в матеріалах справи є послідовними та несуперечливими, повністю дослідженими судом в судовому засіданні, що спростовує твердження апелянта щодо формальності та неповноти розгляду справи.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, належним чином обґрунтований сукупністю наявних в матеріалах справи доказів, об'єктивність яких сумнівів не викликає.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування чи зміни постанови суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП , -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м.Полтави від 27 грудня 2016 року відносно ОСОБА_3 - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ О.І. Захожай