АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/283/17 Головуючий І інстанції
Справа № 615/1458/16-п ОСОБА_1
Категорія: ч. 4 ст. 85 КУпАП Доповідач Міненкова Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 року Апеляційний суд Харківської області у складі судді Міненкової Н.О., за участю секретаря Михайлюка А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Валківського районного суду Харківської області від 26 грудня 2017 року ,-

в с т а н о в и в :

Постановою Валківського районного суду Харківської області від 26 грудня 2017 року ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, і на накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 540 (десять тисяч двісті) гривень з конфіскацією знарядь і засобів вчиненого правопорушення та стягнуто судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.

Судом першої інстанції встановлено, що 05.11.2016 року о 13 год. 00 хв. ОСОБА_2, перебуваючи на ставку в с. Шелудькове Валківського району Харківської області, проводив незаконний вилов водних живих ресурсів шляхом закиду неводу.

Суд дійшов висновку про наявність вини ОСОБА_2 на підставі протоколу про адміністративне правопорушення №001048 від 05.11.2016 року, описом знарядь незаконного добування (заготівлі) природних ресурсів, вилучених у ОСОБА_2 від 05.11.2016 року, письмовими поясненнями самого правопорушника ОСОБА_2

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції про притягнення його до адміністративної відповідальності скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 посилаючись на невиконання вимог ст. 277-2 КУпАП, дійшов помилкового висновку про належне повідомлення про день час та місце судового розгляду справи.

Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Враховуючи позицію ОСОБА_2, що він був відсутній при розгляді справи у суді першої інстанції та копію постанови отримав лише 02.02.2017 року, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя приходжу до висновку про поважність причини пропуску ним строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та, вважаю необхідним задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши апелянта та його представників, представника екологічної інспекції, перевіривши доводи апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що судова повістка про виклик ОСОБА_2 в судове засідання призначене на 26.12.2016 повернулася до суду з позначкою «за закінченням терміну зберігання», таким чином суд дійшов помилкового висновку про належне повідомлення ОСОБА_2 (а.с. 7-8).

За таких обставин ОСОБА_2 був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, зокрема зазначені в ст. 251 КУпАП. Це є грубим порушенням не тільки процесуального закону, а й вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо забезпечення рівності та змагальності сторін, що випливає із практики Європейського Суду з прав людини (Рішення у справах «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява № 7460/03),«Гурепка проти України» від 08 липня 2010 року (заява № 38789/04) «Лучанінова проти України» від 09 вересня 2011 року (заява №16347/02) та ін.) Зокрема, у справі «Гурепка проти України», суд у цій справи нагадував, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Суд визнав що у провадженнях в адміністративній справі щодо заявника не забезпечувалися важливі процедурні гарантії і що, враховуючи обставини справи, ці процедурні недоліки були достатньо серйозними, аби ставити під сумнів справедливість провадження, та констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

З наданого договору оренди земельної ділянки від 26 червня 2008 року (а.с. 37-39.), акту прийому передачі земельної ділянки від 26 червня 2008 року (а.с. 40), ОСОБА_2 здійснював вилов риби в ставку розташованої на земельній ділянці отриманої ОСОБА_2 для рибогосподарських потреб.

За договором оренди ОСОБА_2 передана земельна ділянка земель водного фонду яка передана в оренду разом з розташованим на ній водним обєктом. Строк дії договору з дня підписання на 25 років.

Умови використання земельної ділянки зазначені п.13 договору і передбачають передачу земельної ділянки для рибогосподарських потреб. Пунктом 24 договору передбачені права та обовязки сторін. А саме п.26 права орендаря, які надають йому право самостійно господарювати на орендованій землі з дотриманням умов договору оренди, визначати самостійно напрямки своєї діяльності відповідно до її призначення, заборонити будь яке здійснення вилову високопродуктивних, перспективних риб у водному обєкті розташованому на земельній ділянці третіми особами без письмового дозволу Орендаря , і т.і.

З доданого до матеріалів справи листа Краснокутського міжрайонного управління водного господарства від 27.09.2016 року на адресу ОСОБА_2 вбачається, що його як орендаря було зобовязано провести заходи з метою запобігання виникнення надзвичайних ситуацій, повязаних з негативним впливом паводкових та дощових вод, руйнуванням гідротехнічних споруд та підтопленням населених пунктів.

В своїх поясненнях на факт складання протоколу ОСОБА_2 05.11.2016 року зазначав, що він здійснював вилов риби з метою зберігання зарибкової риби на час проведення ремонту дамби. Повідомив про оренду ставка.

З протоколу вбачається, що він був складений у звязку із «незаконним виловом водних живих ресурсів шляхом закиду неводу». Доводи ОСОБА_2 про те, що він законним шляхом орендує даний ставок та здійснює заплід риби не розглядалися не під час складання протоколу так і під час розгляду адміністративної справи в суді.

Справа була розглянута за відсутності особи щодо якої складено протокол. Дані про те, що він був належним чином повідомлений в матеріалах справи не має, у звязку з чим порушено норму статі 251 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, постанова суду першої інстанції від 26 грудня 2016 року підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення визначені статтею 247 КУпАП. Відповідно до п.7 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З урахуванням того, що на даний час закінчився визначений ст.38 КУпАП строк притягнення до адміністративної відповідальності, апеляційний суд після скасування постанови Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2016 року позбавлений процесуальної можливості вирішувати питання про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 287, 288, 293, 294, 295 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Поновити апелянту строк на оскарження як пропущений з поважних причин.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Валківського районного суду Харківської області від 26 грудня 2016 року щодо притягнення ОСОБА_2, до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.85 КУпАП - скасувати.

Винести нову постанову, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.85 КУпАП щодо ОСОБА_2, закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП у звязку з збігом строків передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_3