ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/4394/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" серпня 2017 р. Суддя Дарницького районного суду м. Києва Сизова Л.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Яготин Київської обл., тимчасово непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки м. Харків, офіційно непрацюючої, проживаючої в АДРЕСА_2,

за ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження Дарницького районного суду м. Києва з Управління патрульної поліції в м. Києві надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, оскільки у скоєнні правопорушення вбачається вина обох водіїв.

Зокрема, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 122531, 23 липня 2017 року о 13 год. 25 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_2 по пр. М.Бажана, 3-а в м. Києві, під час об"їзду перешкоди не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 13.3 ПДР України.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 122530, 23 липня 2017 року о 13 год. 25 хв. ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_3 по пр. М. Бажана, 3-а в м. Києві, після зупинки транспортного засобу дозволила пасажиру відкрити двері, не забезпечивши при цьому безпеки руху, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем НОМЕР_2під керуванням водія ОСОБА_2, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушила вимоги п. 15.13 ПДР України.

ОСОБА_3, будучи повідомленою про час та місце розгляду справи за адресою, зазначеною у протоколі, до суду не з'явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила. За таких обставин вважаю можливим розглядати справу на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

ОСОБА_2 в суді винним себе не визнав та пояснив, що він 23.07.2017 року, керуючи автомобілем НОМЕР_2, рухався по пр. М.Бажана в м. Києві. В той час, як він проїджав повз припаркований автомобіль НОМЕР_3, відкрилися пасажирські дверцята автомобіля і сталося зіткнення.

Дані пояснення повністю узгоджуються з письмовими поясненнями іншого учасника ДТП - ОСОБА_3, яка не заперечує того факту, що дозволила вийти пасажиру з автомобіля, не переконавшись в безпеці.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколи про адміністративне правопорушення серії БР № 122530 від 23.07.2017 року, схему місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої в учасників пригоди не було зауважень, враховуючи характер пошкоджень в обох автомобілях, вважаю, що у даній дорожній ситуації водій автомобіляНОМЕР_3 - ОСОБА_3 порушила вимоги п. 15.13 ПДР України, що призвело до пошкодження транспортних засобів, тобто вчинила правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, приходжу до висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягається до адміністративного відповідальності підлягає стягненню судовий збір.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_3 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 320 грн. 00 коп.

Усі інші матеріали справи, зокрема протокол серії БР № 122531, складений відносно ОСОБА_2 на переконання суду у своїй сукупності не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, які б дали змогу прийти до висновку про наявність складу адміністративного правопорушення у діях тієї чи іншої особи, апріорі, наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду, які б вказували «поза розумним сумнівом» про порушення ОСОБА_2 ПДР здобуто не було та суду не надано.

Стаття ж 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов'язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

За таких умов суд, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв"язку з їх не відповідністю нормам ст. 256 КУпАП, положенням Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853), затвердженій наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 07.11.2015 року та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністратвине правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Крім того, надаючи оцінку відомостям, що містяться у схемі ДТП, виходячи з положень ст. 62 Конституції України, вважаю викладені у ній дані такими, що ґрунтуються на припущеннях, а тому даний доказ є не належним.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що в судовому засіданні об'єктивно встановлено, що вина ОСОБА_2 в порушенні вимог п.п. 13.3 ПДР України не підтверджена наявними у справі про адміністративне правопорушення доказами, та в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ст. 247 КУпАП, не вбачаю підстав для стягнення судового збору з ОСОБА_2

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 124, п. 1 ст. 247, 279, 280, 283-, КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Об'єднати матеріали за протоколом серії БР № 122531 від 23.07.2017 року про адміністративне правопорушення по справі № 753/14130/17 та протоколом серії БР № 122530 від 23.07.2017 року по справі № 753/14138/17 в одне провадження і присвоїти справі єдиний унікальний номер № 753/14130/17.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 320 грн. 00 коп.

Вилучені посвідчення водіїв - повернути власникам.

Роз'яснити, що в разі несплати штрафу в п'ятнадцятиденний строк з дня вручення постанови правопорушнику, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанова судді пред'являється до примусового виконання протягом трьох місяців з дня набрання її законної сили.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга або протест прокурора подається до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва.

СУДДЯ: