Справа № 307/3507/16-п Провадження № 3/307/140/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2017 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Гримут В.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення вчинене

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянкою України, мешканкою с. Терново, вул. Южинська 9, передбачене ст. 122-4 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1, 10.12.2016 р., близько 12-ї год., по вул. Центральній у с. Терново, керувала автомобілем НОМЕР_1, будучи учасником ДТП, залишила місце пригоди, чим порушила п. 2.10. Правил дорожнього руху.

Вважаю, що провадження в даній справі слід закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Абзацом 4 п. 24 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від

23.12.2005 р. розяснено, що зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

До протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 504933 від 10.12.2016 р. відносно ОСОБА_1 додано копії рапорту ст. інспектора чергового ГРПП № 1 Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_2 від 10.12.2016 р., письмових пояснень ОСОБА_1 від 10.12.2016 р., посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

У своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 показала, що після вчинення нею 10.12.2016 р., о 12-й год. ДТП, вона зупинилася, оглянула пошкодження на транспортному засобі та зателефонувала у поліцію. Водій транспортного засобу марки «Suzuki Grand Vitara», з яким відбулося зіткнення поїхав у невідомому напрямку, а коли повернувся на місце ДТП, вони домовилися про відшкодування за пошкодження автомобіля і розїхалися, через відсутність тривалий час працівників поліції.

Статтею 122-4 КУпАП України передбачено, що адміністративна відповідальність настає за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до п.п. 1.10. Правил дорожнього руху залишення місця дорожньо-транспортної пригоди це дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення працівниками міліції заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Виходячи з викладеного вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення. З її дій не вбачається що вони були спрямовані на приховання факту вчинення нею ДТП або обставин її скоєння, так як про факт ДТП вона сама повідомила поліцію.

З приписів ст. 251 КУпАП вбачається, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення.

Доказів того, що працівники поліції проводили будь-які заходи, щодо встановлення (розшуку) ОСОБА_1 та (або) її транспортного засобу до протоколу не приєднано.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Тому провадження по справі слід закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 9, 247 п. 1, 245, 280, 283 КУпАП, п.п. 1.10. Правил дорожнього руху,

П О С Т А Н О В Л Я Ю:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд на протязі 10 днів з дня її винесення.

Суддя Тячівського

районного суду: ОСОБА_3