СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/299/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Скорін А.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції Національної поліції України в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за ч.2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

20.12.2016 року в провадження Святошинського районного суду м. Києва з Управління патрульної поліції Національної поліції України в м. Києві надійшла справа про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 12.12.2016 р. о 20 год. 00 хв. керував автомобілем «Хонда Цивік», державний номерний знак НОМЕР_1, по Кільцевій дорозі, 22 в напрямку станції метро «Академмістечко», з ознаками алкогольного сп'яніння.

Від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків. А відтак своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про його час і місце повідомлений належним чином, про що свідчить його розпис на зворотньому повідомленні.

Таким чином, суд вжив всіх заходів для повідомлення правопорушника ОСОБА_2 та дотримання ст. 268 КУпАП.

Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Пономарьов проти України" (Заява № 3236/03) вказано: ... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що повертаючись з роботи, його було запрошено працівниками патрульної поліції бути свідком, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Бачив, як гр. ОСОБА_2 відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння. Вказує на те, що при складанні протоколу присутні були двоє понятих.

Положеннями ч. 2 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за повторне вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, а в даному випадку за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до постанови Дарницького районного суду м. Києва від 08.02.2016 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 грн.

Також, вина особи, що притягується до адміністративної відповідальності підтверджується, протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 138450 від 12.12.2016 року, поясненнями ОСОБА_4, ОСОБА_5

Враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості та які підтверджують вчинення ОСОБА_2адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, і є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі.

Таким чином, при накладенні адміністративного стягнення, керуючись ч.2 ст. 130 та з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини, обставин, що обтяжують його відповідальність, суд вважає, за необхідне застосувати до ОСОБА_2стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортним засобом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ст.ст. 40-1, 283 КУпАП з правопорушника слід стягнути 320 грн. судового збору.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ст.ст. 33-35, 40-1,130, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_2у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі двохста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 грн. ( двадцять тисяч чотириста гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_2судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення в сумі 0.2 розміру від прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, який становить 320 гривень.

Строк пред'явлення до виконання - 3 місяці. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва.

Суддя Святошинського

районного суду м. Києва А.В. Скорін