Номер провадження: 33/784/62/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/784/62/17 Головуючий 1-ї інстанції Тішко Д.А.
Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач апеляційної інстанції Значок І.С.
П О С Т А Н О В А

06 лютого 2017 року апеляційний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді: Значок І.С.

при секретарі Луговенко К.С.

за участі особи, яку притягнуто

до адміністративної відповідальності ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2016 року, якою відносно

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, проживає за адресою: АДРЕСА_1

- провадження по адміністративній справі за ст. 124 КУпАП закрито у зв'язку з закінченням строку, встановленого ч.4 ст. 38 КУпАП.

Постановою суду ОСОБА_2 визнаний винним в тому, що 02 серпня 2016 року, близько 11 год. 00 хв., керуючи транспортним засобом «OPEL VECTRA», номерний знак НОМЕР_1, рухаючись автодорогою Т-15-15 Нечаєне - Кам'янка - Очаків, порушуючи п. п. 2.3 «б», 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості руху, не вжив всіх заходів щодо об'їзду перешкоди аж до повної зупинки, чим допустив зіткнення з транспортним засобом «MAN TGX 26.400», номерний знак НОМЕР_2, який знаходився у нерухомому стані, водій якого ОСОБА_4 знаходився у середині свого транспортного засобу. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Враховуючи те, що з моменту вчинення вказаного правопорушення сплив передбачений ст. 38 КУпАП тримісячний строк накладення адміністративного стягнення, відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження закрито.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 просить постанову скасувати, а провадження по справі закрити в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що при розгляді справи суд не в повному обсязі з'ясував всі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною, необґрунтованою.

Вказує, що рішення суду про винуватість ОСОБА_2 ґрунтується на припущеннях і не підтверджуються належними доказами, що суперечить 251, 252 КУпАП.

Так, суд поклався тільки на пояснення одного із учасників пригоди, а саме на письмові свідчення ОСОБА_4 який знаходився всередині автомобіля НОМЕР_2, та не міг бачити всіх обставин пригоди.

Не дав оцінки показанням ОСОБА_2, який стверджував, що керуючи автомобілем «Opel Vectra, він рухався автодорогою зі швидкістю до 60 км/год. Під час руху був уважним. Попереду по напрямку його руху, правіше стояв автомобіль автомобіля «MAN TGX 26.400». Рух відбувався по середині проїзної частини у «коридорі». Перед в'їздом у «коридор» він побачив як йому назустріч на великій швидкості у «коридор» в'їжджає мікроавтобус «МЕРСЕДЕС». Тому, негайно застосував екстрене гальмування, однак, через вкриту бітумом дорогу, його автомобіль знесло праворуч де і відбулося зіткнення із автомобілем «MAN TGX 26.400». Тобто, Правил дорожнього руху він не порушував, а під час виявлення небезпеки відповідно відреагував на це. Вважає, що зіткнення відбулося через незлагодженість та відсутність регулювання дорожнього руху під час виконання дорожніх робіт.

На думку апелянта, твердження щодо порушення ОСОБА_2 вимог п.п.2.3 б, 12.1, 12.3 ПДР нічим не підтверджені та не доведені, оскільки, схема дорожньо-транспортної пригоди, на яку посилається суд як на доказ вини ОСОБА_2 навпаки свідчить, що ОСОБА_2 відреагував на зміну дорожньої обстановки - застосував гальмування. Швидкість руху автомобіля «Opel Vectra» під керуванням ОСОБА_2 відповідала вимогам ПДР щодо швидкості руху на заміських автодорогах та дорожня обстановка не мала заборон.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення ОСОБА_2, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції правильно з'ясував фактичні обставини ДТП і факт порушення водієм ОСОБА_2 п. п. 2.3 «б», 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України.

Висновок суду про те, що в діях ОСОБА_2 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП обґрунтований і підтверджується доказами, дослідженими у судовому засіданні, зокрема з урахуванням й тих, на які є посилання в апеляційній скарзі.

Відповідно до вимог п. п.2.3. «б» , 12.1., 12.3, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

Судом вірно встановлено, що 02 серпня 2016 року, близько 11 год. 00 хв., ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «OPEL VECTRA», номерний знак НОМЕР_1, рухаючись автодорогою Т-15-15 Нечаєне - Кам'янка - Очаків, порушуючи п. п. 2.3 «б», 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості руху, не вжив всіх заходів щодо об'їзду перешкоди аж до повної зупинки, чим допустив зіткнення з транспортним засобом «MAN TGX 26.400», номерний знак НОМЕР_2, який знаходився у нерухомому стані, водій якого ОСОБА_4 знаходився у середині свого транспортного засобу. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Такий висновок суду ґрунтується на даних зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення серії АП1№129146 від 10.11.2016р., постанові про закриття кримінального провадження від 15.10.2016 року, схемі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 02.08.2016р., письмових поясненнях потерпілого ОСОБА_4

Так, з письмових пояснень свідка ОСОБА_4 вбачається, що 02.08.2016 року він проводив ямковий ремонт автомобільної дороги Т-15-15 Нечаєне - Кам'янка - Очаків, за допомогою автомобілю марки «MAN TGX 26.400», який стояв припаркований для виконання дорожніх робіт. На вказаному автомобілі були увімкненні світова сигналізація та цифрове табло, яке попереджає учасників дорожнього руху про виконання дорожніх робіт та напрямок руху. Приблизно об 11 годині, він почув сильний удар в задню частину дорожньої машини, підійшовши побачив, що автомобіль марки «OPEL VECTRA», номерний знак НОМЕР_1, допустив зіткнення з його автомобілем.

Такі пояснення ОСОБА_4 повністю узгоджуються зі схемою огляду місця ДТП та по суті ОСОБА_2 не заперечуються.

Твердження апелянта, про невідповідність висновку суду фактичним обставинам справи в ході апеляційного перегляду, свого підтвердження не знайшли.

Доводи апелянта, що причиною ДТП стало неналежне дорожнє покриття внаслідок дорожніх робіт у зв'язку з чим, при виявленні у зустрічному напрямку автомобіля "Mersedes Vito", його заходи, а саме, зниження швидкості при екстреному гальмуванні, привели до юзу автомобіля у продовж близько 15 метрів, та контактуванню заднього колеса його автомобіля з автомобілем «MAN TGX 26.400», є неспроможними.

Відповідно схеми ДТП вона сталася у зоні дії попереджувальних знаків 1.12 «Вибоїна», 1.37 «Дорожні роботи», 1.14 «Викидання кам'яних матеріалів», а також 3.29 «Обмеження максимальної швидкості». Вказане водій ОСОБА_2 не заперечував і пояснив, що завчасно прийняв до уваги ці знаки.

Відповідно п.8.4 а) ПДР України попереджувальні знаки інформують водіїв про наближення до небезпечної ділянки дороги і характер небезпеки. Під час руху по цій ділянці необхідно вжити заходів для безпечного проїзду.

Тому, суд приходить до переконання, що за належного врахування водієм ОСОБА_2 вказаних попереджувальних знаків при обранні безпечної швидкості контактування його автомобілю із стоячим автомобілем «MAN TGX 26.400» можна було б уникнути.

Таким чином, суд 1 інстанції з достатньою повнотою з'ясувавши обставини справи, правильно встановив вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та врахувавши те, що з моменту вчинення вказаного правопорушення сплив передбачений ст. 38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення, і відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП закрив провадження у цій справі.

З огляду на наведене всі доводи апелянта суд визнає неприйнятними, тому підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП суд ,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2016 року, відносно ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області І.С. Значок