Справа № 135/100/17
Провадження № 3/135/36/17
ПОСТАНОВА

іменем України

10.02.2017 м. Ладижин

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області ПатраманськийІ.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, матеріали якої надійшли від Ладижинського відділення поліції Бершадського відділу поліції головного управління національної поліції у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання якого зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого водієм у ВІДОКРЕМЛЕНОМУ ПІДРОЗДІЛІ «ПТАХОФАБРИКА «ВІННИЦЬКИЙ БРОЙЛЕР» ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «МИРОНІВСЬКИЙ ХЛІБОПРОДУКТ»

за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До Ладижинського міського суду Вінницької області із Ладижинського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 130КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1№912580 від 10.12.2016року, (цитую) «10.12.2016р. о 02:00год. в м. Ладижин по вул. Піонерській водій ОСОБА_1 керував т.з. «Audi Allroad», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Огляд проводився в Ладижинському ТМО. Чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху».

ОСОБА_1 у судовому засіданні своєї вини не визнав, пояснив, що дійсно 10.12.2016 року керував автомобілем «Audi Allroad», державний номерний знак НОМЕР_1, однак у стані алкогольного спяніння не знаходився.

Дослідивши матеріали даної справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1, вважаю, що провадження в цій справі необхідно закрити з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю із - за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст.ст. 254, 256 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

У судовому засіданні встановлено, що в діях ОСОБА_2 немає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП; адміністративний протокол відносно ОСОБА_2 складено з порушеннями вимог законів. Факти викладені в ньому, не відповідають дійсності.

Так, з диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП видно, що адміністративна відповідальність за цією статтею передбачена за вчинення таких правопорушень: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп'яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного сп'яніння у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я. Направлення особи для огляду на стан алкогольного сп'яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України. Огляд особи на стан алкогольного сп'яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану алкогольного сп'яніння, оформлення результатів такого огляду, та направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння, і проведення такого огляду, регламентується положеннями «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року (далі - Порядок), та «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 №1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за № 1413/27858 (далі - Інструкція).

Зокрема пунктами 2, 6, розділу І та пунктами 16 розділу II цієї Інструкції передбачено, що у разі наявності ознак сп'яніння, передбачених п.3, розділу І цієї Інструкції, поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, який має спеціальні звання, проводить на місці зупинки огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, які перед проведенням огляду уповноважена на проведення огляду особа надає на вимогу особи, яка підлягає огляду і такий огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків, до того ж не можуть бути залучені як свідки поліцейські, або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Пунктами 3-5 розділу ІІ Інструкції визначено, що поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Огляд на стан сп'яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Перед проведенням огляду на стан сп'яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп'яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Відповідно до п.7 розділу ІІ Інструкції, особа вважається такою, що перебуває в стані алкогольного спяніння, якщо в її крові виявлено більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

У ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

До протоколу серії АП1 №912580 від 10.12.2016року, додано чек тестування із результатами перевірки водія ОСОБА_1, що проведений за допомогою «Alcotest(Drager)6810», прилад № ARFA -0614, принтер № ARED -5467, тест № 535. Згідно з показником приладу «Alcotest(Drager)6810», результат огляду на стан спяніння позитивний, вміст алкоголю в крові складає 0,26 ‰проміле. Із цього чеку тестування видно, що прилад «Alcotest(Drager)6810» останнє калібрування пройшов 03.11.2014року.

Відповідно до даних інструкції по використанню приладу «Alcotest(Drager)6810», його міжповірочний та між калібрувальний інтервал складає 12 місяців.

Із висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 267 від 10.12.2016 року, видно, що лікарем ОСОБА_3 проведено огляд у Ладижинському МТМО, у ОСОБА_1 ознак спяніння не виявлено.

Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення видно, що є два докази, які спростовують один одного. Вирішуючи питання, який із цих доказів прийняти до уваги, а який відхилити, суддя виходить із наступного.

Із врахуванням ч.3 ст.62 Конституції України, згідно з якими обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У п.1 ст.11 Загальної декларації прав людини, п.2 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод, у п.2 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, у принципі 36 Зводу принципів захисту всіх осіб, у ст. 62 Конституції України закріплено одне з найважливіших положень демократичної, правової держави презумпцію невинуватості, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення; обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібермон проти Франції», Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обовязковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обгрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

З аналізу цих міжнародних правових норм видно, що на ОСОБА_1. поширюється принцип презумпції невинуватості, оскільки його винуватість не доведена допустимими і належними доказами.

Зважаючи на те, що прилад «Alcotest(Drager)6810» не пройшов у встановлені строки калібрування та повірку, виходячи із принципу презумпції невинуватості, не приймаю його до уваги, разом з тим, висновок щодо результатів медичного огляду визнаю належним та об'єктивним доказом, який у сукупності з іншими фактичними даними, дослідженими суддею, спростовує викладені у протоколі про адміністративне правопорушення факти.

На підставі викладеного, враховуючи обставини, встановлені суддею, та проаналізувавши суть порушення, зазначеного в протоколі, вислухавши пояснення, особи, що притягується до адміністративної відповідальності, суддя прийшов до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

На підставівикладеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченеч. 1 ст. 130КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскарженапротягом десяти днів до Апеляційного суду Вінницькоїобласті через Ладижинськийміський суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя