АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 600/283/17Головуючий у 1-й інстанції Гриновець О.Б.
Провадження № 33/789/223/17 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ст.122-2, 124, ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2017 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Сарновський В.Я. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в місті Тернополі справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 на постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 12 червня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Козівського районного суду Тернопільської області від 12 червня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень за ст.ст.122-2, 124, ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення 10200грн. штрафу в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк одного року. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 320 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою матеріали справи направити в Козівське відділення поліції ГУНП в Тернопільській області для доопрацювання та належного їх оформлення, в тому числі і для проведення авто технічної експертизи з підстав викладених у клопотанні яке судом першої інстанції безпідставно було проігноровано. Також з метою з'ясування всіх обставин справи, з метою забезпечення непорушного права на захист та права на справедливий суд, просить викликати в судове засідання та допитати інспектора з дорожнього нагляду Козівського ВП капітана поліції ОСОБА_3 і громадянина ОСОБА_4, який 24.03.2017 року о 13:00год. керував транспортним засобом ОСОБА_5. Свої вимоги мотивує тим, що оскаржувана постанова незаконна, необґрунтована, винесена без повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи, з істотним порушенням вимог КУпАП і порушенням права на захист ОСОБА_1, а також обставини викладені судом в постанові не відповідають дійсності та є суперечливими між собою. Так посилання суду на невизнання ОСОБА_2 вини ОСОБА_1 не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки ним жодного разу не висловлювалась думка з цього приводу. Вважає, що судом було безпідставно відмовлено в клопотанні про направлення справи на дооформлення, допиті ОСОБА_4, як іншого учасника ДТП і у призначенні автотехнічної експертизи. Підставами направлення справи на дооформлення вказує розбіжність в адмінматеріалах часу скоєння адмінправопорушень, порушення при складенні схеми ДТП, помилкові дані вказані в схемі ДТП стосовно розміру проїзної частини та відстані, а також відсутність у ній вказівки на місце зіткнення, де відбулась ДТП, вказівки на гальмівний шлях, його напрям та довжину. Наголошує, що за вказаних обставин суд першої інстанції був позбавлений можливості винести законне та обгрунтоване рішення. Необхідність допиту свідків ДТП зазначених у протоколі мотивує тим, що через написання їх пояснень одним почерком, мають місце сумніви щодо їх достовірності, допустимості та належності, а також при складанні протоколу в Козівському ВП, вказані свідки були на своєму робочому місці в Козівській ЦРКЛ. Вказує, що має місце обґрунтований сумнів щодо об'єктивності та неупередженості суду, оскільки відмовляючи в допиті іншого учасника ДТП ОСОБА_4 суд вказував на неможливість його прибуття до суду через перебування у відпустці, однак на підставі яких доказів суду відома дана інформація залишається незрозумілим. Стверджує, що перераховані у постанові докази, які підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення передбаченого ст.124 КУпАП не заслуговують на увагу, оскільки не вказують на причини виникнення ДТП та винну особу. Стосовно притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП наголошує, що судом жодним чином не спростовано у постанові його доводи з приводу відсутності пропозиції пройти огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння в спосіб передбачений законом, зокрема з використанням спеціального технічного засобу у присутності двох свідків. Наявний в матеріалах справи відеофрагмент вважає неналежним та недопустимим доказом оскільки таке відео було відзняте без участі будь-яких свідків та в службовому кабінеті Козівського ВП, а не на місці ДТП. Звертає увагу суду й на те, що з протоколами про адмінправопорушення серії АП1№055520, АП2№545027 ОСОБА_1 не був ознайомлений, копії йому не вручались і для підпису не надавались. Щодо притягнення ОСОБА_1В до адмінвідповідальності за ст.122-2 КУпАП зазначає, що суд прийшов необґрунтовано до такого висновку, так як протокол серії АП1№055519 не містить доказів порушення п.2.4ПДР України і 24.03.2017р. о 15:20год. його підзахисний транспортним засобом не керував та не міг керувати з врахуванням інших матеріалів справи.

Заслухавши захисника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, дослідивши викладені в апеляційній скарзі доводи та матеріали справи, суд зясував наступне.

Згідно ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов'язаний зясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови цих вимог закону щодо повноти зясування усіх обставин справи суд першої інстанції в даному випадку не дотримався і винесена ним постанова не відповідає вимогам ч.2 ст.283 КУпАП щодо обовязку суду зазначити опис обставин, установлених при розгляді справи.

Так, в даному випадку визнавши ОСОБА_1 винним, суд першої інстанції не виклав у категоричній ствердній формі обставин вчинення ним правопорушень, які визнав доведеними, і не навів зміст доказів на їх підтвердження, а лише навів зміст протоколів про адміністративні правопорушення.

Також, суд не розкрив і не проаналізував у постанові зміст доказів у справі, а навів лише їх перелік та зробив узагальнений висновок, що вказані в них обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Крім того, зі змісту оскарженої постанови слідує, що ОСОБА_1 у письмових поясненнях та його захисник в судовому засіданні стверджували про наявність підстав для закриття провадження, однак суд не навів жодних мотивів, з яких відхилив такі доводи сторони захисту.

За наведених обставин, оскаржену постанову не можна вважати законною та обґрунтованою, а тому відповідно до п.3 ч.8 ст.294 КУпАП її необхідно скасувати і винести нову постанову.

В результаті дослідження матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено наступні обставини.

ОСОБА_1 24 березня 2017 року на 120км. а/д М-12 «Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам'янка», керуючи транспортним засобом «Renault Logan» д.н.з.НОМЕР_1, не виконав вимогу працівника поліції про зупинку, а саме проігнорував сигнал про зупинку жезлом, чим порушив п.2.4. Правил дорожнього руху.

Після цього, керуючи транспортним засобом «Renault Logan» д.н.з.НОМЕР_1, ОСОБА_1 на 109км+750м а/д М-12 «Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам'янка», не був уважним, не обрав безпечної швидкості руху та допустив наїзд на стоячий службовий транспортний засіб Шкода Октавія, д.н.з.200058, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди та механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушив п.2.3.б.,12.1. Правил дорожнього руху.

Вказані обставини зафіксовані протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2№055519 від 24.03.2017 року, а також підтверджуються даними доданих до нього письмових пояснень ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 24 березня 2017 року, згідно яких вони прямували у власному автомобілі в напрямку м.Бережани за автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1, який на ділянці автодороги між с.Теофіпілка та смт.Козова не зупинився на вимогу про зупинку, подану йому працівником поліції за допомогою жезла.

Пояснення вказаних свідків повністю підтверджуються даними доданого до протоколу відеозапису (файл 1111.mp4) яким зафіксовано рух автомобіля по автодорозі М-12, а в період запису з 11хв. 26с. по 11 хв. 30с - подання працівником поліції вимоги про зупинку, яку ОСОБА_1 проігнорував та продовжив рух.

Порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, що спричинило дорожньо-транспортну пригоду і пошкодження транспортних засобів, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2№545027 від 24.03.2017 року та доданими до нього матеріалами.

Так, згідно схеми місця ДТП, яка сталася на 109км+750 автодороги М-12 внаслідок наїзду автомобіля під керуванням ОСОБА_1 на нерухомий службовий автомобіль, автомобіль ОСОБА_1 знаходився на лівій, тобто зустрічній відносно напрямку його руху, смузі перед пішохідним переходом, позначеним відповідним знаком та дорожньою розміткою. Обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 після невиконання ОСОБА_1 вимоги про зупинку транспортного засобу, він збільшив швидкість руху і намагався утекти. Рухаючись за ним вказані свідки побачили попереду на автодорозі нерухомий білий автомобіль і біля нього людину, однак ОСОБА_1 не зменшив швидкість і протаранив цей автомобіль.

Показання свідків обєктивно підтверджуються даними відеозапису (файл 1111.mp4), яким зафіксовано подію ДТП.

Доводи апеляційної скарги про розбіжності у відомостях про час ДТП, що вказані у протоколі про адміністративне правопорушення і доданій до нього схемі, та інші недоліки матеріалів справи, не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 24 березня 2017 року адміністративних правопорушень.

Також, безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не міг уникнути зіткнення, оскільки згідно даних відеозапису і пояснень свідків вбачається, що вони рухались позаду його автомобіля і завчасно до моменту зіткнення бачили попереду нерухомий автомобіль, однак ОСОБА_1 не вживав заходів для зменшення швидкості руху і відповідні світлові сигнали про гальмування на його автомобілі не спрацьовували, тобто він не відреагував на зміну дорожньої обстановки і при виникненні перешкоди для руху не вжив негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, чим порушив п.п.2.3.б, 12.3. ПДР і допустив наїзд його автомобіля на інший, що призвело до їх пошкодження.

Таким чином, наявні у матеріалах справи докази повністю підтверджують наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-2, 124 КУпАП, а саме невиконання водієм вимоги працівника поліції про зупинку транспортного засобу і порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Разом з тим, в ході апеляційного розгляду встановлено, що вказані в протоколі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відомості, що ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного спяніння не підтверджуються матеріалами справи, оскільки його огляд на стан спяніння працівниками поліції не проводився.

Також, не підтверджується матеріалами справи дані складених відносно ОСОБА_1 протоколів у частині того, що він на 120км.а/д М-12 «Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам'янка» у присутності свідків відмовився пройти у встановленому порядку медичний огляд на стан спяніння.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2№055520 від 24.03.2017 року стверджується, що ОСОБА_1 відмовився продути технічний пристрій Драгер і проходити у встановленому порядку медичний огляд. Свідками такої відмови в протоколі вказані ОСОБА_8 і ОСОБА_9

З письмових пояснень, які підписані цими свідками (а.с.13), слідує, що вони не були присутні на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1, а являються працівниками Козівської ЦКРЛ і підтверджують лише відмову останнього проходити огляд в цьому лікувальному закладі.

Відповідно до п.8 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України за №1452/735 від 09.11.2015 року (далі за текстом Інструкція), проведення огляду на стан спяніння учасників ДТП є обовязковим у закладі охорони здоровя лише, якщо є особи, що загинули або травмовані.

Однак, в даному випадку працівниками поліції не було виявлено осіб, які внаслідок дій ОСОБА_1 отримали тілесні ушкодження, в протоколах про адміністративні правопорушення такі не вказані і в матеріалах справи медичні дані про отримані травми відсутні, а тому підстав доставляти його в лікарню для обовязкового огляду не було.

Частинами 2,3 ст.266 КУпАП встановлено, що огляд водія на стан алкогольного сп'яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення такого огляду працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Відповідно до п.п.6,7 розділу 1, п.п.1,6 розділу 2 Інструкції, огляд на стан спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, а у разі відмови водія від проходження такого огляду або незгоди з його результатами такий огляд проводить в найближчому закладі охорони здоровя. За наявності у водія ознак алкогольного спяніння, поліцейський проводить огляд на стан спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів. Огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Як вбачається з доданого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису (файл VID_20170324_163207.3gp), особа, яка не назвалась, пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан спяніння перебуваючи не на місці ДТП і зупинки транспортного засобу. Присутність при цьому двох свідків записом також не зафіксована.

Отже, матеріалами справи не підтверджується, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного пристрою, а тому направлення його для проходження такого огляду відразу у медичний заклад суперечить вказаним вимогам Кодексу і нормативно-правових актів.

За таких обставин висновок суду першої інстанції, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5. ПДР, тобто відмовився пройти огляд на стан спяніння у встановленому порядку є безпідставним, оскільки визначений законодавством порядок проведення такого огляду при складанні протоколу не був дотриманий.

Враховуючи встановлені під час апеляційного розгляду обставини, в даному випадку є законні підстави для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування оскарженої постанови у звязку з недоведеністю складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП і закриття провадження згідно п.1 ст.247 КУпАП в цій частині.

Зі змісту оскарженої постанови слідує, що адміністративне стягнення на ОСОБА_1 було накладено з урахуванням положень ст.36 КУпАП лише за ч.1 ст.130 КУпАП, а за ст.ст.122-2,124 КУпАП стягнення не накладалось.

За змістом ч.2 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено судом не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Як встановлено в ході апеляційного розгляду ОСОБА_1 правопорушення, передбачені ст.ст.122-2,124 КУпАП, вчинив 24 березня 2017 року і строк накладення стягнення за цими статтями на даний час закінчився, а тому провадження в цій частині підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП, тобто за закінченням строків, визначених ст.38 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 12 червня 2017 року відносно ОСОБА_1 скасувати і прийняти нову постанову.

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-2,124 КУпАП, і провадження відносно нього за цими статтями закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_10