Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/1515/17
ПОСТАНОВА

іменем України

06 вересня 2017 року м. Коростень Житомирської області

Суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області Коренюк В.П., із секретарем Мейнарович Л.В., за участю прокурорів Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_1, ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 у м. Коростені Житомирської області матеріали, які надійшли з управління захисту економіки в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого завідувачем терапевтичного відділення № 3 комунального закладу "Коростенська центральна районна лікарня" Коростенської районної ради", зареєстрованого і проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ст.ст.172-7 ч.1, 172-7 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу № 49/50 від 20 квітня 2017 року дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ст.ст.172-7 ч.1, 172-7 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У протоколі зазначено, що ОСОБА_4, будучи з 25.10.2015 року депутатом Коростенської районної ради Житомирської області та відповідно до ст.3 ч.1 п.1 п.п."б" Закону України "Про запобігання корупції" субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, 17 серпня 2016 року, перебуваючи в адміністративному приміщенні Коростенської районної ради Житомирської області (м. Коростень Житомирської області, вул. Грушевського, 60/2), достовірно знаючи про те, що на розгляд пленарного засідання одинадцятої сесії 7-го скликання Коростенської районної ради для затвердження винесено питання щодо нагородження почесною відзнакою "За заслуги перед Коростенщиною", усвідомлюючи, що в його діяльності виник реальний конфлікт інтересів, не повідомив про це присутніх на сесії депутатів, не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів та, діючи умисно з корисливих мотивів у власних інтересах поряд з іншими 35-ма депутатами з 37-и обраних особисто прийняв участь в голосуванні щодо прийняття рішення № 132 від 17.08.2016 року "Про нагородження почесною відзнакою "За заслуги перед Коростенщиною", чим порушив положення ст.8 ч.1 п.п.2,3, ст.18 п.1 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", ст.ст.28, 35 Закону України "Про запобігання корупції" та вчинив правопорушення, передбачені ст.ст.172-7 ч.1, 172-7 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.ст.172-7 ч.1, 172-7 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, яка має статус особи, зазначеної у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції", несе адміністративну відповідальність за неповідомлення у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів. При цьому, під реальним конфліктом інтересів розуміється суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Згідно з п.п."б" п.1 ч.1 ст.3 Закону України "Про запобігання корупції" депутат місцевої ради є субєктом відповідальності за корупційні правопорушення.

Положення п.1 ст.18 та п.п.2, 3, ч.1 ст.8 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" передбачає, що депутат місцевої ради зобовязаний додержуватись Конституції та Законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, регламенту ради та інших нормативно-правових актів, що визначають порядок діяльності ради та її органів, а також як представник інтересів територіальної громади, здійснюючи свої повноваження, дотримуватись правил депутатської етики, в тому числі не використовувати мандат в особистих інтересах чи в корисливих цілях, не приймати будь-яких гонорарів, подарунків, не отримувати винагород безпосередньо чи опосередковано за дії, повязані зі здійсненням депутатських повноважень. На депутатів місцевих рад поширюються вимоги та обмеження встановлені Законом України "Про запобігання корупції".

У відповідності до вимог ст.28 Закону України "Про запобігання корупції" особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини 1 ст.3 цього Закону України зобовязані вжити заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів, повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли дізналися чи повинні були дізнатися про наявність у них реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадках перебування особи на посаді, яка не передбачає наявність у неї безпосереднього керівника, або колегіальному органі Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів.

Згідно зі ст.35 Закону України "Про запобігання корупції" правила врегулювання конфлікту інтересів в діяльності депутатів місцевих рад визначаються законами, які регулюють статус відповідних осіб та засади організації відповідних органів.

У разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу. У разі, якщо неучасть особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу, у прийнятті рішень цим органом призведе до втрати правомочності цього органу, участь такої особи у прийнятті рішень має здійснюватися під зовнішнім контролем. Рішення про здійснення зовнішнього контролю приймається відповідним колегіальним органом.

ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст.172-7 ч.1, 172-7 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення не визнав. Пояснив, що під час поіменного голосування він заявив, що за себе голосувати не буде, а голосуватиме лише за інших кандидатів. За дане рішення голосували "пакетно", тобто воно одночасно стосувалось трьох кандидатур, голосування проводилось відкрито і він голосував відповідно не за себе, а за дві інші кандидатури. Про те, що його кандидатуру внесено на нагородження почесною відзнакою "За заслуги перед Коростенщиною" він дізнався лише з проекту рішень, які йому надали перед сесією.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які є депутатами Коростенської районної ради, дали показання про те, що всім депутатам було відомо про те, що одним з кандидатів на нагородження почесною відзнакою "За заслуги перед Коростенщиною" є ОСОБА_4, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 Перед початком голосування ОСОБА_4 і ОСОБА_7 заявили про те, що особисто за себе голосувати не будуть. Оскільки, враховуючи, що відбувалось одночасне голосування за трьох кандидатів, то ОСОБА_4 погодився проголосувати за інших кандидатів.

Заслухавши пояснення учасників процесу, свідків та дослідивши їх в сукупності з матеріалами справи, суд дійшов висновку про наступне.

Виходячи зі змісту ст.ст.7, 254, 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

За приписами п.2 ч.1 ст.28 Закону України "Про запобігання корупції", особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.

Також відповідно до ч.1 ст.35 Закону України "Про запобігання корупції" правила врегулювання конфлікту інтересів в діяльності голів, заступників голів обласних та районних рад, міських, сільських, селищних голів, секретарів міських, сільських, селищних рад, депутатів місцевих рад визначаються законами, які регулюють статус відповідних осіб та засади організації відповідних органів.

За ст.59-1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", яка регулює конфлікт інтересів, визначено, що сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це, тобто про конфлікт інтересів, під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

Тобто, правовою нормою, про необхідність якої наголошено в ч.7 ст.28 та ч.1 ст.35 Закону України "Про запобігання корупції", є норма, передбачена ч.1 ст.59-1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", правила врегулювання конфлікту інтересів в діяльності ОСОБА_4, як депутата районної ради, визначаються вказаною спеціальною нормою, яка регулює статус відповідних осіб органу місцевого самоврядування.

А тому в умовах реального конфлікту інтересів, ОСОБА_4, як особа, що не має безпосереднього керівника, не повинен був діяти відповідно до ч.1 ст.28 Закону України "Про запобігання корупції", тобто повідомляти у встановлений строк, відповідні органи, оскільки, відповідно до ч.1 ст.59-1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", підставою для участі ОСОБА_4 у голосуванні по питанням, що його стосуються є відповідне повідомлення останнім про конфлікт інтересів під час засідань районної ради.

Корупційне правопорушення з об'єктивної сторони характеризується умисною формою вини, а саме, прямим умислом, а також наявністю відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи чи інтересу третіх осіб, яким суб'єкт правопорушення мав керуватись при його вчиненні, про що звернено увагу в Рішенні Конституційного Суду України від 06.10.2010 року (справа №1-27/2010). Це стосується й диспозицій ст.172 - 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тоді як, суб'єктивна сторона правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, характеризується тим, що воно вчиняється умисно і особа, яка його вчиняє, усвідомлює, що вона не повідомляє про наявність у неї реального конфлікту інтересів або вчиняє дії чи приймає рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Враховуючи ці ознаки, суд вважає, що зазначений конфлікт зароджується і розвивається в рамках свідомості однієї особи, у якої можливе виникнення реального конфлікту інтересів, і яка має корисний прямий умисел на приховане задоволення свого особистого інтересу, нікому на час даного задоволення не відомого.

Отже, в даному випадку, з урахуванням чинного законодавства та визначення термінів "оголошення", "повідомлення", слід визнати, що повідомлення чи оголошення особою про конкретний реальний конфлікт інтересів безпосередньому керівнику або іншому органу, здійснюється тільки у разі якщо зазначеним особам (або органу) до цього було про нього не відомо.

Відповідно до приписів ст.1 Закону України "Про запобігання корупції", потенційний конфлікт інтересів - це наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об'єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень. Та й відповідно до примітки ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Тобто конфлікт інтересів - це конфлікт між публічно-правовими обовязками і приватними інтересами державної посадової особи, за якого її приватні інтереси, що випливають з її положення як приватної особи, здатні неправомірним чином вплинути на виконання цією державною посадовою особою її офіційних обовязків або функцій.

І для реального конфлікту інтересів, характерна наявність трьох обєктивних компонентів: приватний інтерес; службове повноваження або представницьке повноваження; протиріччя між ними, що впливає на обєктивність або неупередженість рішення, діяння службової особи.

Статтею 1 Закону України "Про запобігання корупції" визначено, що приватний інтерес це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми, чи іншими позаслужбовими стосунками тощо.

Відповідно коло службових повноважень наводиться у посадових інструкціях, трудових договорах, які визначають лише безпосередні повноваження конкретного службовця, в тому числі, як законом так і іншим нормативно-правовим актом може додатково визначатися коло як безпосередніх, так і загально службових повноважень, які повинні братись до уваги при розгляді питання про наявність чи відсутність конфлікту інтересів. А представницькі повноваження депутата районної ради накладають на нього певні обов'язки, коло яких закріплено на законодавчому рівні.

Зокрема, відповідно до ст.ст.2, 3, 8, 18, 19 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу зобов'язаний виражати і захищати інтереси відповідної територіальної громади та її частини - виборців свого виборчого округу, брати активну участь у здійсненні місцевого самоврядування. Депутат місцевої ради є повноважним і рівноправним членом відповідної ради - представницького органу місцевого самоврядування. Депутат місцевої ради відповідно до цього Закону, наділяється всією повнотою прав, необхідних для забезпечення його реальної участі у діяльності ради та її органів. Депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу та член ради, здійснюючи депутатські повноваження, повинен дотримуватися таких правил депутатської етики: 1) керуватися загальнодержавними інтересами та інтересами територіальної громади чи виборців свого виборчого округу, від яких його обрано; 2) не використовувати депутатський мандат в особистих інтересах чи в корисливих цілях. Депутат місцевої ради зобов'язаний: 1) додержуватися … нормативно-правових актів, що визначають порядок діяльності ради та її органів; 2) брати участь у роботі ради, постійних комісій та інших її органів, до складу яких він входить. Депутат місцевої ради має право:1) обирати і бути обраним до органів відповідної ради; 2) офіційно представляти виборців у відповідній раді та її органах.

Отже, даючи аналіз адміністративному протоколу, суд приходить до висновку, що безпідставними і незаконними є ствердження про те, що у ОСОБА_4 виникла суперечність між його особистим приватним інтересом - бажанням отримати цю почесну відзнаку "За заслуги перед Коростенщиною", оскільки ОСОБА_4 повідомив про це присутніх на сесії депутатів, тобто вжив заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів.

Про це в судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а також це стверджується і копією "Протоколу одинадцятої сесії Коростенської районної ради від 17 серпня 2016 року", з якого вбачається, що при розгляді питання "Про нагородження Почесною відзнакою "За заслуги перед Коростенщиною" 2 особи утримались, якими й були ОСОБА_4 і ОСОБА_7

При цьому суд враховує Рішення Конституційного суду України (від 7 липня 1998 року № 11-рп/98), згідно якого народний депутат України одержує депутатський мандат від виборців, з якими він як їх представник підтримує зв'язок. За допомогою механізму цього представництва громадяни України реалізують своє конституційне право брати участь в управлінні державними справами і здійснюють народне волевиявлення.

А тому участь депутата любого рівня в голосуванні ради, до якої він входить, являється ні що іншим, як здійсненням виключно представницьких функцій депутата своєї територіальної громади і його обов'язком, а не реалізацією приватного інтересу.

Відповідно до ст.30 ч.1 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", депутат місцевої ради наділений усією повнотою повноважень, передбачених цим та іншими законами України. Ніхто не може обмежити повноваження депутата місцевої ради інакше як у випадках, передбачених Конституцією та законами України. Відповідно до ч.6 ст.49 Закону України "Про місцеве самоврядування" депутат має право ухвального голосу з усіх питань, які розглядаються на сесіях ради, а також на засіданнях постійної та інших комісій ради, до складу яких його обрано.

Судом досліджено: доповідь голови Коростенської районної виборчої комісії про підсумки виборів депутатів Коростенської районної ради 25 жовтня 2015 року про обрання депутатом Коростенської районної ради ОСОБА_4; список депутатів, присутніх на 11-ій сесії 7-го скликання від 17 серпня 2016 року, до якого під номером 32 включено ОСОБА_4; протокол 11-ої сесії 7-го скликання Коростенської районної ради від 17 серпня 2016 року, в якому зафіксовано розгляд місцевою радою питання про нагородження почесною відзнакою "За заслуги перед Коростенщиною" (п.28) та прийняття присутніми депутатами рішення № 132; рішення № 132 від 17.08.2016 року "Про нагородження Почесною відзнакою "За заслуги перед Коростенщиною", згідно якого за результатами розгляду питання було прийнято рішення про нагородження відзнакою ОСОБА_4.; відомість про результати відкритого поіменного голосування депутатів 17 серпня 2016 року; та інші матеріали даної справи.

Проаналізувавши пояснення ОСОБА_4, свідків у їх сукупності та взаємозвязку, суд дійшов висновку про те, що під час розгляду питання про нагородження почесною відзнакою "За заслуги перед Коростенщиною" ОСОБА_4 повідомив депутатів Коростенської районної ради про те, що він є кандидатом на нагородження й голосувати за свою кандидатуру відмовився. Про факт висунення кандидатури ОСОБА_4 на нагородження почесною відзнакою було відомо всім депутатам місцевої ради, оскільки усім депутатам перед засіданням сесії було видано проекти рішень ради. Участь в голосуванні ОСОБА_4, як депутат Коростенської районної ради прийняв, оскільки рішення стосувалось і інших осіб, голосування за всіх кандидатів проводилось одночасно, "пакетно".

Отже в діях чи бездіяльності ОСОБА_4 відсутні ознаки щодо приховування наявного інтересу, та й про даний інтерес знав та його усвідомлював кожний депутат ради перед початком голосування за відповідні питання. А відповідна правова норма дозволяла депутату Коростенської районної ради ОСОБА_4 приймати участь у голосуванні та прийнятті вищевказаного рішення.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_4 конфлікт інтересів, а саме: конфлікт між його особистими інтересами та його повноваженнями як депутата місцевої ради, про який він не повідомив Коростенську районну раду та її сесію, не виник, його особиста участь в прийняті радою рішення не відбувалась в умовах реального конфлікту інтересів, оскільки ОСОБА_4 голосував не за свою кандидатуру, а за кандидатури інших осіб, рішення по яких приймалось одночасним голосуванням.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_4 відсутні ознаки правопорушень, передбачених ст.ст.172-7 ч.1, 172-7 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому відповідно до ст.247 п.1 цього Кодексу - дане провадження підлягає закриттю.

Також суд дійшов висновку про те, що в діях чи бездіяльності ОСОБА_4 відсутні події і склад правопорушень, передбачених ч.1 чи ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також обов'язкові складові для притягнення ОСОБА_4 до відповідальності за вказані правопорушення, зокрема наявність у останнього умислу на їх вчинення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247 ч.1 п.1, 284 ч.1 п.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі відносно ОСОБА_4 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.172-7 ч.1, 172-7 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Коростенського міськрайонного суду

Житомирської області ОСОБА_9