Єдиний унікальний номер: 223/630/17
Провадження номер: 3/223/119/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2017 р. м. Вугледар

Суддя Вугледарського міського суду Донецької області Дочинець С.І., при секретарі Лифенко Н.Г., за участі прокурора Волноваської місцевої прокуратури ОСОБА_1, особи відносно якої складено адміністративний протокол ОСОБА_2, представника особи відносно якої складено адміністративний протокол ОСОБА_3, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Управління захисту економіки в Донецькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючої заступником директора начальник відділу надання соціальних послуг Вугледарського міського центру зайнятості Донецької області, заміжньої, зареєстрованої та мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вугледарського міського суду Донецької області перебувають адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно з протоколом №301 від 23.08.2017 року ОСОБА_2 заступника директора Вугледарського міського центру зайнятості, 17.03.2017 року придбала автомобіль Geely Emgrand7, 2014 року випуску, вартістю 212900,00 гривень та не повідомила у десятиденний строк та по теперішній час Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни в майновому стані, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції». ОСОБА_2 державним службовцем категорії «б», порушуючи вимоги ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомила у десятиденний строк про суттєві зміни в майновому стані, а тому її дії слід кваліфікувати як адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП. Фактичним моментом виявлення вчиненого ОСОБА_2 правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП встановлено 23.08.2017 року дата зібрання всіх матеріалів перевірки та складання адміністративного протоколу.

ОСОБА_2 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, не визнала, посилаючись на надані до суду письмові заперечення. Пояснила, що не є особою на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та відповідно не є субєктом даного правопорушення. Вважає, що у даному випадку відсутня сама подія адміністративного правопорушення, а тому, у відповідності до приписів п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно неї просила закрити.

Представник особи відносно якої складено адміністративний протокол ОСОБА_3 пояснила суду, що підставі постанови КМУ від 14.08.2013 р. №703 «Про віднесення деяких посад працівників державної влади, інших державних органів, установ до відповідних категорій посад державних службовців та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України» втратило чинність Розпорядження КМУ від 04.06.1994р. №410-р, про віднесення посад працівників Державної служби зайнятості до категорій посад державних службовців відповідно до вимог Закону України «Про державну службу». А тому, дія Закону України «Про державну службу» не розповсюджується на працівників Державної служби зайнятості. При цьому, Національним агентством з питань запобігання корупції 06 березня 2017 року було надало розяснення, а саме: «декларування посадових (службових) осіб юридичних осіб публічного права, які здійснюють основну діяльність у сферах науки, освіти, культури, соціального обслуговування та охорони здоровя, з якого вбачається, що із набуттям чинності Закону України «Про Вищу раду правосуддя», яким внесено зміни до Закону України «Про запобігання корупції», змінено коло осіб, які мають подавати е-декларації. Отже, дія антикорупційного закону в частині фінансового контролю не поширюється на певні категорії посад, а саме, посадових осіб закладів, установ та організацій, які здійснюють основну діяльність у сфері соціального обслуговування населення, соціальної та професійної реабілітації інвалідів і дітей-інвалідів, соціального захисту ветеранів війни та учасників АТО та тощо. Таким чином, з березня 2015 р. ОСОБА_2 не має статусу державного службовця, а Державна служба зайнятості не є центральним органом виконавчої влади, а є державною установою.

Отже, установи державної служби зайнятості є соціальними службами, які здійснюють основну діяльність у сфері соціального обслуговування населення, а тому працюючи в державній установі спрямованій на надання послуг у соціальній сфері соціального обслуговування населення, приписи статей 45, 52 розділу VII «Фінансовий контроль» Закону України «Про запобігання корупції» не розповсюджуються на ОСОБА_2, як посадову особу державної установи. З огляду на зазначене, ОСОБА_2 не є субєктом правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, а тому справа про адміністративне правопорушення відносно неї підлягає закриттю.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП та призначити їй стягнення в межах санкції зазначеної статті.

Відповідно до Витягу з наказу №505-к від 06.12.2012 року Донецького обласного центру зайнятості ОСОБА_2 з 07.12.2012 року переведено на посаду заступника директора начальника відділу надання соціальних послуг цього центру (а.с. 16).

Згідно довідки Вугледарського міського центру зайнятості №01-720 від 08.09.2017 року ОСОБА_2 - заступник директора начальник відділу надання соціальних послуг Вугледарського міського центру зайнятості не відноситься до категорії посад державних службовців (а.с. 75).

Як вбачається з Положення про відділ надання соціальних послуг Вугледарського міського центру зайнятості. Затвердженого директором Вугледарського міського центру зайнятості 01.04.2016 року, відділ є структурним підрозділом Вугледарського міського центру зайнятості. Основними завдання відділу є: забезпечення реалізації державної політики у сфері зайнятості з питань організації обслуговування та реєстрації громадян в службі зайнятості, призначення матеріального забезпечення на випадок безробіття; організація діяльності з питань сприяння у працевлаштуванні незайнятим громадянам, в тому числі внутрішньо переміщеним особам, демобілізованим учасникам АТО, дотримання вимог чинного законодавства про зайнятість та соціальне страхування на випадок безробіття, забезпечення якісного підбору персоналу на замовлення роботодавця та задоволення потреб клієнтів щодо їх зайнятості та розвитку професійної карєри; застосування заходів активної підтримки безробітних (а.с. 17-25).

Відповідно до розяснень НАЗК субєктам декларування окремих галузей від 06 березня 2017 року із набуттям чинності Закону України «Про Вищу раду правосуддя», яким внесено зміни до Закону України «Про запобігання корупції», змінено коло осіб, які мають подавати е-декларації. Отже, дія антикорупційного закону в частині фінансового контролю не поширюється на певні категорії посад, а саме, посадових осіб закладів, установ та організацій, які здійснюють основну діяльність у сфері соціального обслуговування населення, соціальної та професійної реабілітації інвалідів і дітей-інвалідів, соціального захисту ветеранів війни та учасників АТО, тощо (а.с. 67). Відповідно до листів Державної служби зайнятості Міністерства соціальної політики України (центральний апарат) №33/17/1587-17 від 23.03.2017 року та Міністерства соціальної політики від 02.05.2017 року Державна служба зайнятості відповідно до покладених на неї завдань забезпечує надання соціальних послуг та виплату матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та Закону України «Про зайнятість населення». Дія розділу VІІ «Фінансовий контроль» Закону України «Про запобігання корупції» не поширюється на посадових осіб регіональних та базових центрів зайнятості (а.с. 68-71, 72-74).

Згідно ч. 5 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» дія розділуVІІ цього Закону не поширюється на посадових осіб закладів, установ та організацій, які здійснюють основну діяльність у сфері соціального обслуговування населення, соціальної та професійної реабілітації інвалідів і дітей-інвалідів, соціального захисту ветеранів війни та учасників антитерористичної операції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про соціальні послуги» соціальними послугами є комплекс заходів з надання допомоги особам, окремим соціальним групам, які перебувають у складних життєвих обставинах і не можуть самостійно їх подолати, з метою розв'язання їхніх життєвих проблем.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення» основними завданнями центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальних органів є:

1) реалізація державної політики у сфері зайнятості населення та трудової міграції;

2) внесення пропозицій Міністру - керівнику центрального органу виконавчої влади у сфері соціальної політики щодо формування державної політики у сфері зайнятості населення;

3) сприяння громадянам у підборі підходящої роботи;

4) надання роботодавцям послуг з добору працівників;

5) участь в організації проведення громадських та інших робіт тимчасового характеру;

6) сприяння громадянам в організації підприємницької діяльності, зокрема шляхом надання індивідуальних та групових консультацій;

7) участь у реалізації заходів, спрямованих на запобігання масовому вивільненню працівників, профілактика настання страхового випадку, сприяння мобільності робочої сили та зайнятості населення в регіонах з найвищими показниками безробіття, монофункціональних містах та населених пунктах, залежних від містоутворюючих підприємств;

8) організація підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації безробітних з урахуванням поточної та перспективної потреб ринку праці;

9) проведення професійної орієнтації населення;

10) додаткове сприяння у працевлаштуванні окремих категорій громадян, які неконкурентоспроможні на ринку праці;

11) здійснення контролю за використанням роботодавцями та безробітними коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань, зокрема, забезпечують надання соціальних послуг та виплату матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та цього Закону.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України №90 від 95.03.2014 року «Деякі питання державного управління у сфері зайнятості населення» державна служба зайнятості як централізована система державних установ, діяльність якої спрямовується та координується Міністерством соціальної політики, є правонаступником Державної служби зайнятості. До внесення змін до Законів України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та «Про зайнятість населення» органи державної служби зайнятості продовжують виконувати завдання та функції у сфері зайнятості населення, трудової міграції та соціального захисту від безробіття, а також функції виконавчої дирекції Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування на випадок безробіття і фінансуються за рахунок і в межах коштів, передбачених у бюджеті Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування на випадок безробіття.

Так, частина 2 статті 7 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачає, що видами соціальних послуг за цим Законом та Законом України "Про зайнятість населення" є:

- професійна підготовка або перепідготовка, підвищення кваліфікації у професійно-технічних та вищих навчальних закладах, у тому числі в навчальних закладах державної служби зайнятості, на підприємствах, в установах, організаціях;

- профорієнтація;

- пошук підходящої роботи та сприяння у працевлаштуванні, у тому числі шляхом організації громадських робіт для безробітних у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

- надання роботодавцям, які працевлаштовують громадян, зазначених у частині першій статті 14 Закону України "Про зайнятість населення", компенсації відповідно до статті 26 Закону України "Про зайнятість населення";

- надання роботодавцям - суб'єктам малого підприємництва, які працевлаштовують безробітних, компенсації відповідно до статті 27 Закону України "Про зайнятість населення"

- здійснення заходів сприяння зайнятості внутрішньо переміщених осіб відповідно до статті 24-1 Закону України "Про зайнятість населення";

- інформаційні та консультаційні послуги, пов'язані з працевлаштуванням.

Підставою притягнення суб'єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об'єктивних і суб'єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інше.

З аналізу норм ч. 2 ст. 172-6 КУпАП та ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» вбачається, що диспозиція даного адміністративного правопорушення передбачає, що адміністративній відповідальності за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому Національне агентство з питань запобігання корупції, підлягають виключно субєкти декларування.

З огляду на вище викладене, приймаючи до уваги, що установи державної служби зайнятості є соціальними службами, які здійснюють основну діяльність у сфері соціального обслуговування населення, а тому, у відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», працюючи в державній установі спрямованій на надання послуг у соціальній сфері соціального обслуговування населення, на ОСОБА_2 не розповсюджується дія приписів статей 45, 52 розділу VII «Фінансовий контроль» Закону України «Про запобігання корупції». Отже, ОСОБА_2 не є субєктом на якого поширюються вимоги зазначеного Закону, відповідно не є субєктом декларування та відповідальності за вчинення правопорушень, повязаних з корупцієюправопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Тому, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а тому, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КупАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись Закону України «Про запобігання корупції», ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення», ст. 7 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», Постанови Кабінету Міністрів України №90 від 95.03.2014 року «Деякі питання державного управління у сфері зайнятості населення», ст. ст. 9, 10, ч. 2 ст. 172-6, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у звязку з відсутністю події та складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційної інстанції через Вугледарський міський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги чи подання прокурора в 10-ти денний строк з дня проголошення постанови.

Суддя Вугледарського

міського суду Донецької області ОСОБА_4