АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Мельник В.В., за участю:

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 29 грудня 2016 року відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Житомирськоїобласті, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП),

в с т а н о в и в:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 29 грудня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 12 листопада 2016 року, приблизно о 22 год. 16 хв., ОСОБА_2 керував автомобілем «Ленд Ровер», державний номер НОМЕР_1 на 30 км. Траси М-06 в Київській області, у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9 «а» «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року України (надалі - Правил дорожнього руху), та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, захисник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк апеляційного оскарження, постанову судді місцевого суду скасувати, та закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На обґрунтування доводів клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження апелянт зазначав, що останній день оскарження постанови від 29 грудня 2016 року припав на вихідний день, а тому він подав апеляційну скаргу у перший робочий день до канцелярії Святошинського районного суду міста Києва, у зв'язку з чим строк апеляційного оскарження пропустив з поважних причин.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначав, що постанова винесена з порушенням норм процесуального права, оскільки в ній зазначено про участь ОСОБА_2 в судовому засіданні та надання ним пояснень, що не відповідає дійсності.

Суддя місцевого суду у постанові зазначив про акт огляду на стан сп'яніння як доказ винуватості ОСОБА_2, проте на місці зупинки транспортного засобу такий акт не складався та не був вручений апелянту. Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення у графі «З результатами згоден» та у роздрукованому тесті №132 в графі «підпис особи, що тестують» міститься не його підпис, інформація про свідків закреслена, а самі свідки для проведення огляду фактично не запрошувались.

Зазначав, що у роздрукованому тесті №132 відсутнє посилання на протокол про адміністративне правопорушення серії АП № 044892, при цьому протокол складено інспектором Гротевич С.О., а огляд за допомогою приладу Драгер проведено ОСОБА_5, без зазначення його посади та спеціального звання.

Крім того, перед проведенням огляду на стан сп'яніння його не інформували про порядок застосування спеціального технічного засобу, та не направили для проведення огляду до найближчого закладу охорони здоров'я.

З урахуванням зазначених обставин, на переконання апелянта, роздруківка тесту приладу «Драгер» не є належним доказом його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які просили задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_2 вручено 26 грудня 2016 року, тоді як подано апеляційну скаргу 10 січня 2017 року.

З урахуванням положень, вважаю обгрунтованими доводи апелянта про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про вручення апелянту у визначений законом строк копії оскаржуваної постанови, а відтак пропущений строк підлягає поновленню.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджуєтьсяданими протоколу по адміністративне правопорушення від 12 листопада 2016 року, у відповідності до якого, 12 листопада 2016 року, о 22 год. 16 хв., ОСОБА_2 керував автомобілем «Ленд Ровер», державний номер НОМЕР_1 на 30 км. Траси М-06 в Київській області, в стані алкогольного сп'яніння, огляд на який у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу Драгер, у присутності двох свідків /а.с. 1/;даними роздруківки результату тестування ОСОБА_2 за допомогою приладу «Драгер» на стан алкогольного сп'яніння, результат тесту становить 1,66 проміле /а.с. 2/; актом огляду на стан сп'яніння, згідно даних якого, у зв'язку із виявленням у ОСОБА_2 ознак стану алкогольного сп'яніння: почервоніння очей, запах алкоголю з порожнин рота, тремтіння пальців рук, працівниками поліції у присутності свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проведено огляд останнього за допомогою приладу Драгер, результат тестування - 1,66 проміле /а.с. 3/; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 12 листопада 2016 року, з яких убачається, що у присутності вказаних осіб 12 листопада 2016 року о 22 год. 16 хв. ОСОБА_2 пройшов перевірку для визначення стану сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», результат тесту якого становив 1,66 проміле /а.с. 4/.

Доводи апелянта про те, що на місці події працівники поліції не складали акт огляду на стан сп'яніння, та не запрошували свідків для проведення огляду, спростовуються даними досліджених під час апеляційного розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, акту огляду на стан сп'яніння та письмовими поясненнями свідків.

Посилання захисника ОСОБА_3 на відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення інформації про свідків, не відповідають даним наявного у справі протоколу про адміністративне правопорушення, у відповідній графі якого вказані прізвища, ім`я, по батькові свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6, їх місце проживання та підписи.

Зауважень чи заперечень щодо процедури проведення огляду на стан сп'яніння, та результатів огляду за допомогою пристрою «Драгер», у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 не висловлював.

Доводи апелянта про відсутність у роздруківці тестування приладу «Драгер» зазначення посади та спеціального звання особи на прізвище ОСОБА_5, яка проводила такий огляд, та відсутність посилання на протокол про адміністративне правопорушення, висновків судді місцевого суду про керування ОСОБА_2 транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння не спростовують.

Крім того, наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, крім роздруківки тесту приладу Драгер, підтверджуються іншими дослідженими у судовому засіданні та під час апеляційного розгляду доказами, яким суддя місцевого суду дав належну оцінку, проаналізував їх у сукупності та взаємозв'язку з іншими доказами.

Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Стягнення за вчинення адміністративного правопорушення накладено в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 висновків судді місцевого суду не спростовують.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_2 немає.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 про поновлення процесуального строку задовольнити.

Поновити захиснику ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 29 грудня 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 29 грудня 2016 року відносно ОСОБА_2 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва В.В.Мельник