АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/60/17 Головуючий у І-й інстанції - Квятковський Я.А.
Справа №215/3438/16 -п Суддя-доповідач - Кононенко О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2017 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 09 вересня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою :

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (інн. НОМЕР_1), працюючого - генеральним директором ПрАТ «ПівнГЗК»; який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 85 грн.

При обставинах, викладених в постанові судді першої інстанції, генеральним директором ПрАТ «ПівнГЗК» ОСОБА_2, встановлено порушення порядку ведення податкового обліку податку на прибуток під час подання 29.02.2016 року декларації податку на прибуток за звітній період 2015 р. №, а саме: завищено від'ємне значення податкового зобов'язання з податку на прибуток, що призвело до заниження податкових зобов'язань з податку на прибуток на суму 299140231 грн. внаслідок відображення вдруге суми нарахованих та сплачених авансових внесків в розмірі 299140231 грн.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_2, 23 грудня 2016 року подав апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови судді першої інстанції. Просить постанову скасувати, а провадження по справі закрити. Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_2 заявив клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді першої інстанції.

В обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку ОСОБА_2 посилається на те, що він не отримував повістки до суду, а ні копії судового рішення.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2, зазначає, що податковим законодавством передбачено процедуру оскарження рішень органів податкової служби та поширено презумпцію невинуватості на процедуру оскарження. Вказує на те, що 01.09.2016 року, ПРаТ «ПІВНГЗК» звернулось до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України із скаргою, у якій просило переглянути висновки акту № 60/28-01-51-03/00191023 від 01.08.2016 року, та скасувати прийняті податкові повідомлення рішення.

На дату прийняття постанови судді першої інстанції, рішення по скарзі ПРаТ «ПІВНГЗК» прийнято не було та тривала процедура адміністративного оскарження.

В судове засідання апеляційного суду, ОСОБА_2, не з'явився, поважність причин своєї неявки, не повідомив, а тому у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе розглянути подану апеляційну скаргу без його участі.

Вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, приходжу до наступного висновку.

Враховуючи позицію ОСОБА_2, що він був відсутній при розгляді справи у суді першої інстанції та копії постанови своєчасно йому не направлялась, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя приходжу до висновку про поважність причини пропуску ним строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та, вважаю необхідним задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що крім протоколу про адміністративне правопорушення, доказом вини ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, є копія витягу із акту №60/28-01-51-03/00191023 від 01.08.2016 р., про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на прибуток ПрАТ «Північний ГЗК», в ході якого було виявлено порушення п. 48.1 ст. 48 ПК України, не дотримано порядок заповнення податкової звітності на прибуток за 2015 рік, та 57.1-1.2 п. 57.1-1 ст. 57 ПК України, ПрАТ «ЦГЗК», в Декларації податку на прибуток за 2015 рік неправомірно завищено від'ємне значення податкового зобов'язання з податку на прибуток, що призвело до заниження податкових зобов'язань податку на прибуток на 299 140 231 грн., які податковим органом були покладені в основу доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення.

На підставі вищезазначеного акту податкової перевірки податковим органом були винесено податкове повідомлення - рішення № від 18.08.2016 року, відповідно до якого збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 299 140 231. (без нарахування штрафних санкцій)

Відповідно до ст. 56 Податкового кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку; при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Розглядаючи справу про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, суд першої інстанції, не врахував вимог ст. 280 КУпАП та не з'ясував, чи скористалося ПрАТ «ПІВНГЗК» наданим Податковим кодексом України правом на оскарження рішення податкового органу і чи є визначене податковим органом грошове зобов'язання ПаАТ «ПІВНГЗК» узгодженим в той час як з'ясування цих обставин має істотне значення для правильного вирішення справи, що призвело до передчасного висновку щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Як встановлено судом апеляційної інстанції і вбачається з доданих до апеляційної скарги, копій скарги на податкове повідомлення - рішення № від 18.08.2016 року до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС, та копією рішення ДФС України Офісу великих платників податків ДФС про продовження строку розгляду скарги від 26.12.2016 року, то б то на даний час триває процедура оскарження податкового повідомлень - рішення, винесеного на підставі акту податкової перевірки від 01.08.2016 року.

Таким чином, приходжу до висновку про передчасність рішення суду першої інстанції щодо наявності вини в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, а тому постанова судді першої інстанції є необґрунтованою і підлягає скасуванню, а провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП - закриттю, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 09 вересня 2016 року - задовольнити та поновити йому строк на оскарження вказаної постанови.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Скасувати постанову судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 09 вересня 2016 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 85 грн.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Дніпропетровської області О.М. Кононенко