Справа № 161/1627/17 Провадження №33/773/243/17 Суддя в 1 інстанції: Квятковський М.С.
Категорія:ч.1 ст.130, ч.2 ст.123 КУпАП. Доповідач: Філюк П. Т.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2017 року місто Луцьк

Суддя Апеляційного суду Волинської області Філюк П.Т., з участю особи яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши апеляційну скаргу останнього на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 лютого 2017 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, житель АДРЕСА_1, одружений, має на утриманні малолітню доньку, офіційно непрацюючий визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.2 ст.123 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення:

за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік;

за ч.2 ст.123 КУпАП у виді штрафу в розмірі 50 (п'ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень;

на підставі ч.2 ст.36 КУпАП накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Також стягнуто з ОСОБА_1 в доход держави 320 гривень судового збору.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 22 січня 2017 року о 09 годині 06 хвилин, керуючи транспортним засобом марки «Мерседес 300 Е» д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, ігноруючи червоний сигнал світлофора та звуковий сигнал на перехресті вул. Набережна-Стрілецька-Ківерцівська що у м. Луцьку, виїхав на залізничний переїзд, коли рух через переїзд заборонений, чим порушив вимоги, передбачені п.2.9(а), п.20.5 ПДР.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1, не оспорюючи факт вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.2 ст.123 КУпАП, вважає постанову судді в частині накладеного стягнення необґрунтованою. Посилається на те, що при визначенні адміністративного стягнення суддею не враховано, що він ніде не працює, дані правопорушення вчинив в стані душевного переживання за дружину, автомобіль використовується ним у робочих цілях, а тому накладене на нього стягнення поставить його у скрутне матеріальне становище. Просить постанову судді в частині накладеного стягнення скасувати та накласти адміністративне стягнення не пов'язане з позбавленням права керування.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1, який підтримав подану апеляційну скаргу, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Оскільки встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи, доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч.1 ст.130, ч.2 ст.123 КУпАП в апеляції та в поясненнях апелянта в суді апеляційної інстанції не заперечуються та не оспорюються, тому відсутні й підстави для перевірки їх правильності й обґрунтованості.

Разом з тим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, суд не в повній мірі дотримався вимог ст. ст. 23, 33 КУпАП, відповідно до яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Малозначне правопорушення - це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 вину у вчинених адміністративних правопорушення визнав повністю та додатково пояснив, що 22 січня 2017 року біля 08 години рухався на власному автомобілі з вулиці Стрілецької на вулицю Набережна, виїхавши на залізничний переїзд не помітив включений сигнал світлофору, оскільки раніше не бачив щоб там рухались поїзди, тому проявив неуважність, внаслідок чого був зупинений працівниками поліції. Того дня вранці до нього подзвонила дружина та попросила, щоб він терміново привіз ліки, оскільки тоді була неділя, а аптеки в даному медичному закладі не працювали. Дружина ОСОБА_2 з 20 до 25 січня 2017 року перебувала на стаціонарному лікуванні з донькою в обласній інфекційній лікарні. Алкоголь вживав напередодні у ввечері, ліки вирішив завезти самостійно, так як була термінова потреба та думав, що залишились лише залишки алкоголю які не є алкогольним сп'янінням. Також зазначив, що він з дружиною та донькою проживають разом з його батьками, батько ніде не працює, і фактично на його утриманні перебуває вся сім'я. Просить не позбавляти його права керування, оскільки він працює таксистом, і транспортний засіб є його єдиним джерелом заробітку.

Будучи допитана як свідок ОСОБА_2 суду пояснила, що вона разом з донькою Веронікою з 20 до 25 січня 2017 року перебували на стаціонарному лікуванні у Волинській обласній інфекційній лікарні. Вранці 22 січня 2017 року донці стало погано, а тому вона по телефону попросила свого чоловіка ОСОБА_1, щоб він терміново привіз ліки для доньки. Достовірність даних пояснень підтверджується випискою з історії хвороби.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності притягується вперше, вину у вчиненому визнав повністю та щиро розкаявся, має на утриманні малолітню дитину, проживає разом з батьками, його батько і дружина не працюють та фактично також перебувають на його утриманні, за місцем проживання характеризується позитивно, має дві подяки від Волинського обласного благодійного фонду «Добродій», його робота пов'язана з керуванням транспортного засобу, а тому позбавлення права керування поставить в скрутне матеріальне становище його сім'ю. Вважаю зазначені обставини такими, що пом'якшують його відповідальність.

Дії ОСОБА_1 не спричинили істотної шкоди громадським або державним інтересам. Крім того, будь-яких обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

Також підлягає врахуванню обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, нагальність потреби за якої ОСОБА_1 керував автомобілем, а також те, що він вживав алкогольні напої напередодні у ввечері та вважав, що також зменшує ступінь вини останнього.

Виходячи з принципу справедливості, який є одним із основних принципів правосуддя, вирішальним у визначенні як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права є пропорційність відповідальності вчиненому правопорушенню. Вважаю, що в даному випадку, застосування стягнення у виді позбавлення спеціального права є явно несправедливим.

За наведених вище обставин, суд прийшов до переконання, що правопорушника ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130, ч.2 ст.123 КУпАП, у зв'язку із малозначністю вчинених адміністративних правопорушень на підставі ст.22 КУпАП і обмежитись усним зауваженням.

На думку суду, застосування такого заходу, як усне зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Враховуючи вищенаведене, вважаю за доцільне постанову судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ч.2 ст.123 КУпАП в частині накладення адмінстягнення скасувати та звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст.ст.294, 22 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 лютого 2017 року якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.2 ст.123 КУпАП, в частині накладеного адміністративного стягнення скасувати.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, у зв'язку з малозначністю вчинених адміністративних правопорушень, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Волинської області П.Т. Філюк