Справа № 479/326/17 07.08.2017 07.08.2017 07.08.2017
Номер провадження: 33/784/332/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження: № 33/784/332/17 Суддя суду першої інстанції: Кондрачук А.П.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Суддя апеляційного суду: Маркова Т.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 серпня 2017 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

судді - Маркової Т.О.

за участю секретаря - Кельїної А.Г.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 7 липня 2017 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, непрацюючого, який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік,

в с т а н о в и в :

Постановою судді встановлено, що ОСОБА_2 18 квітня 2017 року близько 16 год.10 хв. в смт.Криве озеро по вул. Кобзаря Кривоозерського району, керував транспортним засобом - автомобілем марки ВАЗ 2107, реєстраційний номер «НОМЕР_1», що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 в стані алкогольного сп'яніння, огляд проводився у встановленому законом порядку у Кривоозерської ЦРЛ, чим порушив п.2.9(а) Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 7 липня 2017 року скасувати, закрити провадження у даній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України - за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що не погоджується із законністю та обґрунтованістю постанови, вважаючи її такою, що винесена без належного дослідження всіх доказів та правильної правової оцінки його доводів.

Вважає, що його огляд був проведений з порушенням вимог законодавства, так як з моменту останньої повірки робочого засобу вимірювальної техніки до моменту огляду поліцейськими ОСОБА_2 на стан сп'яніння пройшло більше 6 місяців, натомість, суд першої інстанції обмежився лише дослідженням обставин проходження повірки приладом Драгер, не звернувши увагу на порушення встановлених строків калібрування пристрою.

Вказує, що з свідоцтва про державну реєстрацію № 7261/2007 вбачаться, що воно дійсне до 10 лютого 2015 року, тобто, на момент проходження ним обстеження цей прилад не міг бути застосований в медичній практиці.

Стверджує, що за даними свідоцтва про реєстрацію № 7261/2007 прилад Alcotest 6810, який використовувався працівником Кривоозерської ЦРЛ для освідування його на алкоголь, було введено в обіг 10.02.2010 року і на час освідування - 18.04.2017 року минув максимально дозволений 5-ти річний термін експлуатації зазначеного приладу.

Таким чином, вважає, що його освідування зазначеним приладом проведене всупереч п. 9 розділу III Інструкції МВС/МОЗ та всупереч приписам п. 10 вищенаведеного Порядку.

Також вказує, що, вважаючи ОСОБА_2 таким, що перебуває в стані алкогольного сп'яніння, поліцейський повинен був здійснити тимчасове затримання автомобіля та відсторонити водія від керування транспортним засобом, а. допустивши подальше керування транспортним засобом ОСОБА_2 особисто, без передання кермування іншій особі, відсторонення водія чи затримання авто, представник поліції фактично заперечив свої припущення щодо перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив всі докази по справі, зокрема, не заслухав пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

На переконання апелянта, посилання суду першої інстанції на те, що вказані свідки викликались в судове засідання 26 червня, 29 червня, 3 липня, 5 липня, 6 липня, 7 липня 2017 року, однак в судове засідання не прибули, лише свідчить про порушення судом встановленого порядку здійснення викликів учасників процесу та вручення їм повідомлень про розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 з'ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення, серія БР №272735, від 18 квітня 2017 року, який, враховуючи положення ст. 251 КУпАП, є доказом, 18 квітня 2017 року о 16 год. 10 хв. в смт. Криве Озеро по вул. Кобзаря водій ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ-2107, д.н. НОМЕР_2, з ознаками алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах з порожнини рота алкоголю, почервоніле обличчя. Згідно висновку медичного огляду № 17, водій керував т/з в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130КУпАП.

Вказаний протокол складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Виходячи з роздруківки тестування на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_2 від 18 квітня 2017 року в 16 год.21 хв. алкотестом 6810 Драгер, встановлено стан алкогольного сп'яніння проміле.

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №17, складеному о 16 год. 21 хв. 18 квітня 2017 року лікарем Кривоозерської ЦРЛ ОСОБА_6, ОСОБА_2 перебував у стані гострої алкогольної інтоксикації 1,27 проміле.

Доводи апелянта щодо порушень при проходженні ОСОБА_2 є несуттєвими, не стосуються суті правопорушення, та не впливають на встановлення та доведеність вини правопорушника.

Вказані докази свідчать, що водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, тобто суд 1 інстанції дійшов до вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Виходячи з рапорту поліцейського СПП Кривоозерського ВП ОСОБА_7, пояснень свідків ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_2 пред'явив посвідчення водія, та не передав для вилучення, відмовився передавати його в категоричній формі.

Суд 1 інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з'ясував обставини, що підлягали з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зважаючи на викладене, а також на відповідність судового розгляду та постанови місцевого суду вимогам КУпАП, ОСОБА_2 обґрунтовано притягнуто до відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Тому підстав для скасування постанови судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 7 липня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 7 липня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області Т.О. Маркова