Справа № 570/2648/17
Номер провадження 3/570/1037/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2017 року м.Рівне

Cуддя Рівненського районного суду Рівненської області Гладишева Х.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в:

25 червня 2017 року о 03 год. 00 хв. в с.Колоденка по вул.Новій Рівненського району Рівненської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом "ВАЗ-2104" д.н.з. НОМЕР_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9. «а» Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи, проте в судове засідання він не з'явився.

10.08.2017 року через канцелярію суду ОСОБА_1 подано заяву-клопотання. У даній заяві повідомляє, що транспортним засобом не керував. Також зазначає, що вночі працівники поліції нічого не пояснивши забрали його з дому на огляд в лікарню. Враховуючи, що у протоколі про адміністративне правопорушення наявний підпис, який він не визнає, просить суд призначити почеркознавчу експертизу.

11.08.2017 року через канцелярію суду інспектором Бакшином В.А. подано клопотання про долучення до матеріалів справи запис відеорєєстратора службого автомобіля.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Отже, ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

З огляду на викладене, суд зазначає , що приймає, як належний та допустимий доказ у справі запис відеорєєстратора службого автомобіля, наданий інспектором.

Дослідивши в судовому засіданні даний запис, було встановлено, що 25 червня 2017 року о 03 год. 00 хв. в с.Колоденка Рівненського району Рівненської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом "ВАЗ-2104" д.н.з. НОМЕР_1.

Під час розгляду клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, суд відмовляє у призначенні експертизи, у звязку недоцільністю, розцінюючи таке клопотання, як затягування розгляду справи та спроби уникнути адміністративної відповідальність. Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогогольного спяніння, підтверджується доказами наявними у справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 050717 від 25 червня 2017 року, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.06.2017 року (алкогольне сп»яніння у розмірі 2.81 % станом на 03 год. 58 хв. 25 червня 2017 року), а також дослідженим відеозаписомм.

Враховуючи достатність матеріалів справи для прийняття рішення, вважаю за можливе розглянути матеріали за відсутності ОСОБА_1

Встановлені судом обставини, які підтверджуються узгодженими між собою доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 050717 від 25 червня 2017 року. Алкогольне сп»яніння у розмірі 2.81 % станом на 03 год. 58 хв. 25 червня 2017 року підтверджується результатами алкотесту вказаними у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.06.2017 року, відеозаписом зазанченої події.

Протокол про адміністративне правопорушення складено у присутності правопорушника та копію цього протоколу йому вручено. Відповідно до тексту протоколу йому роз»яснено права, передбачені ст.63 Конституції України і ст.268 КпАП України. Керування транспортним засобом заборонено і право керування передано іншій особі.

У відповідності до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп»яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Відповідно до вимог пп.«а» п.2.9 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зі змісту ч.1 ст.130 КУпАП об'єктивна сторона правопорушення полягає у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння або відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп»яніння. Суб'єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у цьому випадку є водій транспортного засобу.

В п.2 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про адміністративні правопорушення на транспорті» міститься роз'яснення, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Згідно ст.245 КпАП України завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам, які пред'являються чинним законом до такого документу, визнано належним доказом та крім того, в матеріалах провадження наявні і інші беззаперечні докази, які підтверджують вину правопорушника.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України як керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

При обранні виду та визначенні розміру адміністративного стягнення враховую обставини вчинення адміністративного правопорушення та те, що дії, вчинені ним, характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпечність, становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для його учасників, є неповагою правопорушника до безпеки руху та потенційною загрозою для інших транспортних засобів та пішоходів. Вважаю, що штраф та позбавлення спеціального права, протипоказань для чого не встановлено, які передбачені

санкцією вказаної статті в редакції Закону України від 07.07.2016 р. № 1446-VIII у відповідності до ст.23 КпАП України буде мірою відповідальності, достатньою для досягнення мети виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, послужить його вихованню в дусі поваги до правил співжиття а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішено питання про стягнення судового збору відповідно до ст.40-1 КУпАП

Згідно ч.1 ст.130 КпАП України, керуючись ст.ст.40-1, 283, 284 КпАП України, суддя

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 /паспорт СР № 016435 виданий 31.01.1996 року Рівненським РВ УМВС Укрраїни в рівненській області/ на користь держави (Отримувач коштів УДКСУ у Рівненському районі. Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38012756. Банк отримувача ГУДКСУ в Рівненській області. Код банку отримувача (МФО) 833017. Рахунок отримувача 0295. Код класифікації доходів бюджету 22030001) судовий збір в розмірі 320 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Гладишева Х.В.