АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 33/796/1597/2017 Постанова винесена суддею Хоменко О.Л.
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Павленко О.П., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2, іншого учасника ДТП - ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в

с. Новгородське м. Дзержинськ Донецької області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1,

на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 28 квітня 2017 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 28 квітня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження в справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП закрито у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Згідно з постановою, ОСОБА_2 01 грудня 2016 року о 18 год. 00 хв., керуючи автомобілем марки «Вольво», державний номерний знак НОМЕР_1, в м. Києві по

вул. Лятошинського, 2-Б, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Форд», державний номерний знак НОМЕР_2, який рухався попереду, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів, чим порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, вважаючи постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 28 квітня 2017 року незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Як вважає апелянт, ДТП сталася в результаті недотримання водієм автомобіля «Форд» ОСОБА_3 п.п. 10.1, 10.3 ПДР України, яка при перестроюванні з крайньої правої смуги руху в ліву смугу, не впевнилася в безпечності маневру, не надала дороги його автомобілю «Вольво», що рухався в попутному напрямку руху, внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів, що підтверджується схемою ДТП, зокрема, розміщенням транспортних засобів один відносно одного та характером механічних пошкоджень автомобілів, а також його поясненнями щодо фактичних обставин пригоди, проте суд, не забезпечивши всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи, необґрунтовано прийняв рішення про притягнення його до відповідальності.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2 на підтримку апеляційних вимог, заперечення ОСОБА_3 щодо доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов'язані з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом і правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283,

284 КУпАП.

Суддя місцевого суду, всупереч доводів апеляційної скарги, в повній мірі врахував положення вищезазначених норм закону.

Як убачається з провадження в справі про адміністративне правопорушення та постанови, суддя місцевого суду при розгляді даної справи дослідив її матеріали, вислухав пояснення ОСОБА_2, проаналізував у постанові досліджені докази у їх сукупності, повно та всебічно з'ясувавши обставини правопорушення, надав доказам об'єктивну оцінку та прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому відсутні підстави вважати судове рішення незаконним.

Зокрема, висновок судді місцевого суду в постанові про доведеність винуватості ОСОБА_2 у порушенні 01 грудня 2016 року об 18 годині, під час керування автомобілем марки «Вольво», д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Лятошинського, 2-Б в м. Києві, п.п. 12.1,

13.1 ПДР України, що призвело до зіткнення транспортних засобів і їх механічного пошкодження, ґрунтується на: даних протоколу про адміністративне правопорушення серія АП2 № 490113 від 01 грудня 2016 року, складеному уповноваженою на те особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП (а.с. 1); відомостях, зафіксованих у схемах місця ДТП, в яких відображені, зокрема місце контактування автомобілів між собою як зі слів водія ОСОБА_2, так і зі слів водія ОСОБА_3, кінцеве положення транспортних засобів після зіткнення, а також механічні пошкодження цих автомобілів (а.с. 2, 13); письмових поясненнях ОСОБА_3 щодо обставин події (а.с. 4).

Суддею місцевого суду обґрунтовано покладені в основу висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 у порушенні ПДР пояснення ОСОБА_3, в яких вона зазначила, що рухаючись в потоці автомобілів на з'їзді з Одеського моста в м. Києві на автомобілі марки «Форд», д.н.з. НОМЕР_2, отримала позаду удар від автомобіля марки «Вольво», д.н.з. НОМЕР_1. Такі пояснення ОСОБА_3 повністю співпадають та узгоджуються з іншими об'єктивними даними, які відображені у схемі ДТП, у тому числі і стосовно локалізації та характеру механічних пошкоджень обох транспортних засобів, з огляду на розміщення автомобіля «Вольво» ближче до краю розділювальної смуги, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків.

Письмові пояснення ОСОБА_2. щодо обставин ДТП, а саме про те, що при з'їзді на паралельну дорогу водій автомобіля «Форд» хотіла проїхати з правої сторони, тобто намагалася змінити смугу руху, оскільки мала перед собою перешкоду у вигляді інших автомобілів, проте не розрахувала габарити свого автомобіля, що призвело до зіткнення і механічних пошкоджень обох транспортних засобів, були досліджені суддею місцевого суду та обґрунтовано визнані такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, бо вони перш за все суперечать зафіксованим на схемах ДТП даним, в той час як ОСОБА_2 схеми ДТП були підписані без жодних зауважень.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 підтвердила свої письмові пояснення, надані нею одразу після ДТП, зауваживши на тому, що вона полосу руху під час керування автомобілем «Форд» на з'їзді з Одеського моста в м. Києві не змінювала, а рухалася виключно в своїй полосі для руху. Оскільки зіткнення було незначним, вона зупинила транспортний засіб не одразу, водночас жодних маневрів автомобіля вправо чи вліво як до зіткнення так і після, не здійснювала.

ОСОБА_2 безпосередньо в суді апеляційної інстанції дав пояснення, аналогічні його первинним поясненням, а саме, наполягав на тому, що на з'їзді з Одеського моста їхав в своїй полосі руху, а водій автомобіля марки «Форд» ОСОБА_3, яка їхала праворуч від нього, намагалася «проскочити» між його автомобілем та попереду їдучим, оскільки її «піджимали» інші автомобілі, які виїжджали з другорядної дороги, і внаслідок таких дій водія автомобіля «Форд» відбулося зіткнення та пошкодження транспортних засобів. Стверджував, що характер механічних пошкоджень транспортних засобів, як і схеми місць ДТП підтверджують його версію події, що відбувалася 01 грудня 2016 року о 18 год. 00 хв.

Між тим аналізуючи пояснення ОСОБА_2 щодо механізму виникнення дорожньо-транспортної пригоди, характер пошкоджень транспортних засобів, а саме автомобіль «Форд» отримав механічні пошкодження (крило заднє ліве вм'ятина, задній бампер подертий зліва), автомобіль «Вольво» (поворотник передній правий подертий, бампер передній справа), на що акцентує свою увагу апелянт як на доказ своєї невинуватості,враховуючи в сукупності схему місця ДТП, в якій зафіксовано одну полосу для руху на з'їзді з Одеського моста, а також напрямок руху автомобілів до зіткнення та розташування їх після зіткнення, зокрема транспортний засіб марки «Вольво» зафіксований на схемі ДТП ближче до краю лінії, яка розділяє транспортні потоки протилежних напрямків, а автомобіль «Форд» прямо по центру смуги руху, що також підтверджується світлинами з місця події, вважаю, що пояснення ОСОБА_2 щодо іншого механізму виникнення дорожньо-транспортної пригоди, а відтак порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.п. 10.1, 10.3 ПДР України, не можуть судом бути прийняті до уваги, оскільки вони суперечать фактичним обставинам справи та спростовуються належними доказами, у тому числі й тими, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, обґрунтовуючи свою невинуватість у порушенні ПДР.

За таких обставин, вважаю, що доводи апеляційної скарги про те, що суддею місцевого суду не було з'ясовано дійсних обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення, а також твердження ОСОБА_2 про інший механізм виникнення ДТП, яка сталася не з його вини, а з вини іншого учасника ДТП, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються дослідженими судом доказами в справі, аналіз яких свідчить про обґрунтованість рішення судді місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З урахуванням викладеного, прихожу до висновку, що суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, всупереч доводам апеляційної скарги, у відповідності з вимогами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП повно, всебічно та об'єктивно з'ясував обставини події, дав оцінку всім зібраним по справі доказам, отже постановлене в провадженні рішення є законним та обґрунтованим, а його зміст відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Враховуючи, що доводи апелянта на обґрунтування прохання про закриття провадження в справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не знайшли свого підтвердження в суді, апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 28 квітня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого

ст. 124 КУпАП, а провадження в справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП закрито у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва О.П. Павленко