м. Лиман Справа № 236/1991/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2017 року суддя Краснолиманського міського суду Донецької області, ОСОБА_1, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від сектору превенції дорожнього нагляду Слов'янського ВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 Донецької обаласті, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого та фактично проживаючого : ІНФОРМАЦІЯ_3

за ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, розглянутий у присутності порушника, якому роз'яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

13 липня 2017 року до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 30.06.2017 р., складеного інспектором сектору превенції дорожнього нагляду Слов'янського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3, 30 червня 2017 року близько 22 год. 00 хв. на автошляху 83 км + 600м «Добропілля-Лиман» водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем ЗАЗ TF 698, державний номерний знак НОМЕР_2, не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням та виїхав по ходу свого руху на ліве узбіччя і заїхав у кювет. Таким чином, ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Адміністративним правопорушенням, згідно ст. 124 КпАП України, визнається порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 30.06.2017 р., складеного інспектором сектору превенції дорожнього нагляду Слов'янського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3, 30 червня 2017 року близько 22 год. 00 хв. на автошляху 83 км + 600м «Добропілля-Лиман» водій ОСОБА_2, керував автомобілем ЗАЗ TF 698, державний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження алкотестеру та медичного огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності свідків.

Своїми умисними діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху і скоїв правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні ОСОБА_2 провину у скоєнні адміністративних правопорушень визнав повністю підтвердив факт порушення правил дорожнього руху та керування у вказаному місці та часі транспортним засобом у стані сп'яніння, та відмови від проходження відповідно до встановленого порядку медогляду на стан алкогольного сп'яніння. У скоєному щиро каявся, жалкував з приводу скоєного, просив призначити мінімальне стягнення, передбачені законодавством.

При розгляді матеріалів адміністративної справи було враховано наступне. Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна(умисна або необережна) дія чи бездіяльність, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом(посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, згідно ст. 245 КУпАП, є : своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Доказами відповідно до ст. 251 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП України огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків.

Орган (посадова особа) згідно ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїми внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись закономі правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган(посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати : чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Тому, дослідивши матеріали адміністративної справи, слід зробити висновок про те, що подія правопорушення мала місце, провину ОСОБА_2 у скоєнні вказаних правопорушень доведено повністю, бо він дійсно порушив правила безпеки дорожнього руху та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння, тобто порушив п.12.1, п.2.5 Правил дорожнього руху і скоїв правопорушення, передбачені ст.124, ст. 130 ч.1 КУпАП.

До такого висновку слід прийти враховуючи особисті пояснення правопорушника ОСОБА_2, при розгляді справи судом, зміст письмових доказів протоколів серія БР № 275580 від 30.06.2017 року, серії БР 275650 від 30.06.2017 року, складених за участю порушника та свідків належною посадовою особою, власноручних пояснень порушника про відмову від огляду, пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Копії протоколів про адміністративне правопорушення від 30.06.2017 року на місці скоєння правопорушення були вручені ОСОБА_2, що підтверджується його підписом.

За встановлених фактичних обставин справи, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_2 вчинив правопорушення, передбачені ст.124, ст.130 ч.1 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.

Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На виконання вимог ст.33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на порушника за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 130 ч. 1 КУпАП, враховую характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу порушника: вік та соціальне положення, ступінь його вини та відношення до скоєного адміністративного правопорушення, відсутність обставин, що пом'якшують чи обтяжують покарання.

Тому, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, за умов відсутності негативних наслідків скоєного адміністративного правопорушення, вважаю за необхідне та достатнє застосувати до порушника адміністративне стягнення, в межах санкції статті, у виді штрафу, оскільки саме такий вид і розмір стягнення, враховуючи вищевикладені обставини, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

При вирішенні питання про розмір штрафу, щодо ОСОБА_2 враховую характер вчиненого правопорушення, особу порушника, його щиросердне розкаяння у скоєному в судовому засіданні, у зв'язку з чим вважаю, що для його виправлення мірою покарання являється накладення на нього штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з правопорушника необхідно стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 320 гривень.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 124, 130, 283-284 КпАП України, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати винним ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого та фактично проживаючого : ІНФОРМАЦІЯ_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 гривень (десять тисяч двісті грн. 00 коп.) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік (рахунок: 0001, одержувач: Донецьке Ук/Дон. області, код платежу 21081300, ОКПО: 38033949, МФО: 834016, банк одержувача ГУ ДКСУ в Донецькій області).

Визнати винним ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн.

На підставі ст.36 КУпАП остаточне стягнення ОСОБА_2 визначити в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Встановити ОСОБА_2 для добровільної сплати визначеної суми штрафу15 днів з дня вручення йому копії цієї постанови.

У разі несплати штрафу правопорушником у встановлений строк стягнути в порядку примусового виконання цієї постанови з ОСОБА_2 в доход держави подвійний розмір штрафу, визначеного в постанові, тобто 20400,00 (двадцять тисяч чотириста грн.00 коп.) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави (реквізити: р/р: 0564, , МФО: 834016, отримувач: Краснолиманський УК/ отг м. Красний Лиман/22030101, Банк отримувача: ГУДКСУ у Донецькій області; код бюджетної класифікації доходів: 22030101 Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), пункт 5) судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять ) гривень 00 копійок.

Постанова може бути до Апеляційного суду Донецької області через Краснолиманський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя -