Справа № 743/1041/17
Провадження №3/743/315/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2017 року смт.Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі: головуючого - судді Жовток Є.А., при секретарі Марченко А.В., з участю адвоката ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Ріпки матеріали, що надійшли з відділу прикордонної служби Добрянка, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, розлученого, не працюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2/2б, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину,

за ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 20.07.2017 року близько 16 години 35 хвилин в пункті пропуску Нові Яриловичі, на території Новояриловицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, ОСОБА_2 при перетині державного кордону на вїзд в Україну, в порушення ст.3 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України, предявив на паспортний контроль документ, який містить недостовірні відомості, а саме паспорт, виданий на імя громадянина іноземної держави - ОСОБА_3 Республіки, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 не підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою винність у вчиненні правопорушення не визнав, пояснивши, що 20.07.2017 року він, при перетинанні державного кордону, мав три паспорти, а саме: паспорт громадянина України; паспорт громадянина України для виїзду за кордон; паспорт громадянина ОСОБА_3 Республіки.

Востаннє ОСОБА_2 перетинав ДКУ в 2016 році, предявивши на контроль паспорт громадянина України, а громадянство ОСОБА_4 він отримав 13.10.2016 року.

20.07.2017 року, слідуючи в Україну, ОСОБА_2 предявив на паспортний контроль представникам прикордонної служби Республіки Білорусь паспорт громадянина України, а представникам ДПС України - надав паспорт громадянина ОСОБА_4, однак згодом, на першу вимогу, предявив паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Посадовими особами прикордонної служби наявність у ОСОБА_2 національного паспорта не була прийнята до уваги і щодо нього упродовж трьох годин, ймовірно різними особами, складався протокол про адмінправопорушення. При цьому заперечення ОСОБА_2 до уваги прийняті не були, свобода його пересування була обмежена, клопотання про залучення адвоката було відхилено. У протоколі про адміністративне правопорушення назва населеного пункту, в якому проживає ОСОБА_2, а саме м.Дружківка, була записана невірно, а адреса проживання ОСОБА_2 взагалі не зазначена. З урахуванням вказаних порушень, ОСОБА_2 відмовився від підписання протоколу в присутності двох понятих, котрі чули зміст його заперечень.

Частиною 1 ст.204-1 КУпАП встановлено відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу.

Згідно ч.1 ст.3 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України, перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред'явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону.

У відповідності до ч.1 ст.2 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України, документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в'їзд в Україну, є: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну.

Аналогічні положення щодо переліку документів, які є підставою для перетину кордону для громадян України, містить п.2 Правил

перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою КМУ № 57 від 27.01.1995 року.

Витягом з бази даних Відомості про осіб, які перетнули ДКУ підтверджується, що раніше, а саме: 04.09.2013 року, 14.09.2013 року, 24.06.2015 року, 13.08.2015 року, 09.08.2016 року та 19.08.2016 року ОСОБА_2 перетинав державний кордон України за паспортом громадянина України для виїзду за кордон, серії РО № 157709.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 20.07.2017 року анкетні дані ОСОБА_2 були встановлені за паспортним документом з такими ж реквізитами.

Дійсність паспорта громадянина ОСОБА_3 Республіки, предявленого ОСОБА_2 під час прикордонного контролю, під сумнів не ставиться.

В той же час, статтею 4 Конституції України, яка є нормою прямої дії, визначено, що в Україні існує єдине громадянство.

Частиною 1 ст.25 Конституції визначено, що громадянин України не може бути позбавлений громадянства і змінити громадянство.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 є громадянином України з 24.08.1991 року.

Громадянство ОСОБА_3 Республіки ОСОБА_2 набув в 13.10.2016 року.

Згідно п.1 ст.2 Закону України Про громадянство України, якщо громадянин України набув громадянство іншої держави, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що 20.07.2017 року в пункті пропуску Нові Яриловичі, подія правопорушення передбаченого ч.1 ст.204 КУпАП, за участі ОСОБА_2 мала місце.

Пунктом 3.1 Розділу ІІІ посадової інструкції інспектора прикордонної служби ІІІ категорії-дозиметриста 1 відділення інспекторів прикордонної служби ВПС Добрянка, затвердженої наказом по Чернігівському прикордонному загону № 1690-АГ від 12.11.2015 року передбачено, що вказана посадова особа має право складати протоколи у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ст.204-1 КУпАП.

З урахуванням викладеного та ст.255 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 складено від імені уповноваженої на те посадової особи, а саме інспектора прикордонної служби ІІІ категорії-дозиметриста ОСОБА_5

Приймаючи до уваги ч.1 ст.2 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України, факт предявлення ОСОБА_2 на прикордонний контроль паспорта громадянина іноземної держави, суд розцінює як спробу перетинання ним державного кордону без відповідних документів, а саме без паспорта громадянина України.

Незнання ОСОБА_2 закону, в силу ч.2 ст.68 Конституції України, не може бути підставою для звільнення його від юридичної відповідальності.

Разом з цим, судом встановлено порушення порядку складення протоколу про адміністративне правопорушення, що має своїм наслідком закриття провадження по справі.

Так, з примірника протоколу, який надійшов на розгляд суду з ВПС Добрянка, вбачається, що місцем проживання ОСОБА_2 зазначено квартиру АДРЕСА_1.

З примірника протоколу, який був вручений ОСОБА_2, вбачається, що місцем його проживання є м.Грушківка Донецької області, без зазначення назви вулиці, номера будинку і номера квартири.

Таким чином, посадовою особою, яка склала протокол щодо ОСОБА_2, місце проживання порушника вказано невірно, а саме в населеному пункті, який не існує на території Донецької області.

При цьому, дописки і виправлення у першому примірнику протоколу жодним чином не обумовлені.

Крім того, адреса проживання ОСОБА_2 в м.Дружківка не відповідає зареєстрованому і фактичному місцю проживання особи, щодо якої складено протокол.

Так, відміткою у загальнонаціональному паспорті ОСОБА_2 серії ВВ № 131122, підтверджується, що починаючи з 18.09.2007 року, зареєстрованим місцем його проживання являється квартира № 2б в будинку № 2 по вул.Миру в м.Дружківка.

На зворотній сторінці примірника протоколу, який був вручений ОСОБА_2, також відсутні рукописні написи, котрі містяться в примірнику протоколу, який надійшов до суду з ВПС Добрянка, зокрема про відмову ОСОБА_2 від підписання протоколу, а також словосполучення свідки особи відмови від підпису.

Враховуючи викладене, пояснення ОСОБА_2 про процесуальні порушення, які були допущені під час складення протоколу, знайшли своє підтвердження.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 показала, що вона, займає посаду інспектора-дозиметриста ВПС Добрянка і 20.07.2017 року складала протокол про адміністративне правопорушення за ст.204-1 КУпАП відносно ОСОБА_2, який слідував на вїзд в Україну та предявив на контроль паспорт громадянина ОСОБА_6, у якому були відсутні відмітки про перетинання державного кордону Республіки Білорусь.

Приблизно через 10 хвилин після того, як ОСОБА_2 предявив паспорт громадянина іноземної держави, було зясовано, що у нього мається також паспорт громадянина України для виїзду за кордон, в котрому містилася відмітка про перетин кордону суміжної держави. У звязку з порушенням ОСОБА_2 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України ОСОБА_5 склала протокол про адміністративне правопорушення. При цьому первинні дані до протоколу було внесено зі слів ОСОБА_2, однак вподальшому ці дані були уточнені, у звязку з чим в одому з примірників протоколу маються виправлення. Другий примірник протоколу, в присутності свідків, було вручено ОСОБА_2 Під час складення протоколу ОСОБА_2 виявив бажання користуватися правовою допомогою конкретно визначеного ним захисника і не заявляв клопотань про залучення адвоката за рахунок держави. Протокол про адімнправопорушення складався безпосередньо в пункті пропуску через ДКУ, а свідки відмови від підписання ОСОБА_2 процесуального документа, не являються посадовими особами ДПС України, працівниками митної служби та державними службовцями. Свідок не памятає чи розяснювались ОСОБА_2 права, передбачені ст.268 КУпАП. Відмітка про перетин ОСОБА_2 державного кордону України була проставлена у паспорті, виданому на імя громадянина ОСОБА_4. Згідно посадової інструкції ОСОБА_5 має право складати протоколи за ст.204-1 КУпАП.

Згідно ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

У відповідності до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про порушення порядку складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, в тому числі не роз»яснення прав, передбачених ст.268 КУпАП. Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

На підставі викладеного, керуючись ст.129 Конституції України, ст.ст.247, 251, 252, 283, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-1 КУпАП щодо ОСОБА_2 - закрити, у зв»язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області, через Ріпкинський районний суд, протягом десяти днів, з дня її винесення.

Суддя Є.А. Жовток