Апеляційний суд Житомирської області
Справа №279/827/17 Головуючий у 1-й інст. Волкова Н. Я.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2017 року м.Житомир

04 серпня 2017 року. Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області Бережна С.В., при секретарі Парижан І.О., за участю: правопорушника ОСОБА_1, захисника Бовсунівського О.В., розглянувши апеляційну скаргу правопорушника на постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 21.03.2017 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1

встановила:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, та застосовано стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 320грн. судового збору.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 09.02.2017 року о 01год. 20хв. в м. Коростені по вул. Грушевського, 22 керував транспортним засобом - автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, тремтіння рук), від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

На прийняте судом першої інстанції рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та заяву, в якій останній клопоче про поновлення строку на апеляційне оскарження оскаржуваної постанови суду.

В обгрунтування поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що станом на 21.03.2017 року перебував на лікарняному і до суду

з'явитися не міг. Копію постанови отримав лише 28.03.2017 року.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі в зв'язку з відсутністю події складу злочину. Посилається на те, що жодних протоколів чи інших документів в його присутності працівниками поліції складено не було, свідки не залучалися. Додатково вказує, що було порушено його права відповідно до ст.268 КУпАП, оскільки розгляд справи було проведено за його відсутності, свідки, які нібито були присутні під час складання протоколу не допитувалися, пасажири його автомобіля в протоколі як свідки взагалі вказані не були і також не допитувалися.

Скаржник стверджує, що працівниками поліції в протоколі про адміністративне правопорушення невірно вказано п.2.5ПДР України, замість п.8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого Постановою КМ України №1103 від 17.12.2008 року».

Крім того, скаржник зазначає, що протокол заповнений різними пастами, що свідчить про дописки у ньому.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_1 та його захисника Бовсунівського О.В., перевіривши матеріали справи та докази в межах доводів апеляційної скарги, вважаю, апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом, який правомочний розглядати скаргу.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, судовий розгляд адміністративної справи відбувся без участі ОСОБА_1 В матеріалах справи відсутні підтверджуючі дані, що останній вчасно отримав копію постанови для її оскарження в передбачені ст.289 КУпАП строки. Натомість з супровідного листа суду першої інстанції (а.с.10) вбачається, що ОСОБА_1 отримав копію оскаржуваної постанови суду саме 28.03.2017 року, про що свідчить його підпис та дата на супровідному листі

Враховуючи наведене, вважаю, що ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження пропустив з поважних причин та він підлягає поновленню.

Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не в повному обсязі відповідає фактичним обставинам справи, та спростовується наданими правопорушником та його захисником поясненнями, показами свідків.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №184021 року від 09.02.2017 року вбачається, що о 01:38год. 09.02.2017 р. в м. Коростені по вул. Грушевського, 22 ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Однак дані обставини спростовуються наданими апеляційному суді показами самого правопорушника ОСОБА_1, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4

Правопорушник ОСОБА_1 апеляційному суду показав, що подія була. 07.02.2017 року працював в лісовій охороні в нічний час. Йому зателефонували товариші і попросили забрати з кафе та порозвозити додому. Погодився. Забрав їх з кафе і позав розвозити. Зупинили працівники поліції. Був у службовій формі і на службовому авто, надав посвідчення. Товариші були в авто і звісно в авто був запах алкоголю. Працівникам поліції про це пояснив. Вони повернули посвідчення і він поїхав. Зупинили працівники поліції не повул. Шевченка, а по вул.. Кірова. Свідків ніяких не було, оскільки була 1 година ночі.

Свідок ОСОБА_4, який зазначений понятим в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, в апеляційному суді показав, що 07.02.2017 року був зупинений працівниками поліції в м.Коростені по вул. Грушевського на повороті вул. Кірова. Підписував протокол, який заповнений не був, в протоколі були його, понятого, дані і їх, працівників поліції, підписи. Пояснення працівники поліції складали, написав, що все зазначено. До водія автомобіля «Жигулі» не підходив. Спілкувався лише з працівниками поліції. В ніякому акті не підписувався, акту не пам'ятає.

Свідок ОСОБА_3 надав апеляційному суду наступні пояснення. Вони були зупинені працівниками поліції в м. Коростені по вул. Кірова буд. 7-9. Вони перевірили документи, освітили салон автомобіля і відпустили. ОСОБА_1 був у формі лісової охорони. Питань працівниками поліції щодо стану здоров'я ОСОБА_1 не ставилось. Зі сторони осіб ніяких не запрошували. Також працівники поліції документи не складали. Посвідчення водія повернули. Це було близько 1 години ночі.

Аналізуючи надані суду пояснення, приходжу до висновку, що працівниками поліції порушено положення ст.266 КУпАП, а також недодержання судом положень ст.ст.251, 280 КУпАП.

Відповідно до положень ч.2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан сп'яніння…, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. Згідно частини п'ятої даної норми огляд особи на стан сп'яніння …, проведений з порушенням вимог цієї статті , вважається недійсним.

У п.27 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 за №14 для встановлення стану сп'яніння водія ТЗ при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, передбачена спеціальна процедура, висновки якої мають грунтуватися не на суб'єктивній оцінці стану водія працівниками поліції або лікарняного закладу (медичної установи), а виключно на даних огляду, отриманих: - з використанням технічних засобів (інструментального дослідження);-в установленому відповідною інструкцією порядку.

Так, відповідно до п.6 Розділу І «Інструкції

про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 за №1452/735, огляд на стан сп'яніння проводиться: - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); - лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Згідно п.7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров'я).

Як вбачається з адміністративних матеріалів працівниками поліції не проводився огляд правопорушника ОСОБА_1 на стан сп'яніння останнього на місці зупинки транспортного засобу з використанням технічних засобів (інструментального дослідження), що підтверджується поясненнями зазначених вище свідків. Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б свідчили, що правопорушник направлявся до закладу охорони здоров'я для огляду на стан сп'яніння, як це передбачено наведеною вище Інструкцією.

А його відмова від проходження огляду на стан сп'яніння, що і створює в даному випадку об'єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, у вчинення якого звинувачується ОСОБА_1, не підтверджено належним чином.

До наявного в матеріалах адміністративної справи Акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.7), з якого вбачається, що у ОСОБА_1 виявлено різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, незв'язна мова, слід відноситись критично з огляду на положення п.27 згаданого вище Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року, оскільки важливим є не суб'єктивна оцінка стану водія працівниками поліції або лікарняного закладу (медичної установи), а виключно дані огляду, отриманих: - з використанням технічних засобів (інструментального дослідження); -в установленому відповідною інструкцією порядку.

З наведеного слідує, що працівниками поліції порушено вимоги зазначеної Інструкції, а також ч.5 ст. 266 КУпАП України, яка містить аналогічні з Інструкцією положення.

Виходячи з із зазначеного, суд першої інстанції неповно дослідив матеріали справи та не вірно застосував норми матеріального права та прийшов до хибного висновку про доведеність встановлення факту перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп'яніння та доведеності вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, у звязку з чим на підставі положень п.1 ч.1 ст. 247, п.2 ч.8 ст. 294 КУпАП, вважаю за необхідне постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження по справі закрити.

Керуючись ст.294, п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 21.03.2017 року скасувати та провадження у справі ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: