АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/276/17
Категорія: ч. 3 ст. 130КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.07.2017 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрика В.П., за участю особи, у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП ОСОБА_2, його захисника - адвоката Молчанова Євгена Юрійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 02.02.2017 року у відношенні ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Московського районного суду м. Харкова від 02.02.2017 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_2 22.11.2016 року о 01 год. 33 хвил. керував транспортним засобом марки «ВАЗ-210700-20», номерний знак НОМЕР_1, по вул. Гвардійців Широнінців, 73-ж у м. Харкові з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків.

Враховуючи вищенаведене, суддя прийшов до висновку, що ОСОБА_2 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з таким рішенням судді першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу та просить скасувати постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 02.02.2017 року та закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказує на те, що насправді за кермом автомобіля перебував його сусід - ОСОБА_4, що і було підтверджено в судовому засіданні суду першої інстанції самим ОСОБА_4 та свідком ОСОБА_5. Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення був складено на власника транспортного засобу, який ним не керував. Апелянт звертає увагу, що к процедурі медичного огляду притягається лише водій, який керував транспортним засобом, а ні власник або пасажир транспортного засобу, та повідомив, що на місці зупинки він надав пояснення працівникам поліції, що дійсно розпивав спиртні напої, у зв'язку з чим і просив сусіда сісти за кермо, але ці пояснення не були відображені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його адвоката Молчанова Є.Ю., які підтримали вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вирішує апеляційну скаргу в межах заявлених вимог та обґрунтувань, і вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вважаю, що підстави вважати недотриманими вимоги вказаної правової норми суддею суду першої інстанції відсутні.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 наполягав на тому, що він не керував транспортним засобом та не був водієм при викладених вище обставинах.

Допитаний апеляційним судом інспектор роти № 5 батальйону № 2 УПП у м. Харкові лейтенант поліції ОСОБА_6 повідомив, що 22.11.2016 року на проїзній частині за перехрестям вул.. Героїв труда та вул. Гвардійців Широнінців разом з екіпажем переслідував автомобіль, водій якого порушив вимоги Правил дорожнього руху України, і наздогнавши цей автомобіль (ВАЗ 21-07) побачив, як з нього вийшли пасажири та водій, як пізніше з'ясувалось - ОСОБА_2, вони були з ознаками алкогольного сп'яніння. На вимогу поліцейських, ОСОБА_2 довго не надавав документи, які згодом винесла його дружина. ОСОБА_2 було запропоновано пройти огляд на місці зупинки за допомогою технічного засобу «Драгер», від якого він відмовився.

Матеріали справи не містять відомостей, що ОСОБА_2 при складанні відносно нього матеріалу про адміністративне правопорушення заперечував факт керування ним автомобілем, враховуючи наявність у справі копії постанови від 22.11.2016 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за ч. 3 ст. 122 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.с. 23), в якій зазначено, що саме ОСОБА_2 22.11.2016 року о 01.33 був водієм автомобіля, те, що вказана постанова не оскаржена та не скасована, апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги за викладеними в ній доводами.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 02.02.2017 року у відношенні ОСОБА_2 - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Харківської області В.П. Цілюрик