П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2017 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 13 травня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Гайсин Вінницької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

якою провадження у справі щодо ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Києва, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

за участю особи, яка притягнута до

адміністративної відповідальності ОСОБА_3,

захисника ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Святошинського районного суду міста Києва від 13 травня 2017 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. Провадження у справі в частині притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до постанови ОСОБА_3 15 квітня 2017 року в 11 год. 00 хв., керуючи автобусом «Део», номерний знак НОМЕР_1, рухався по проспекту Перемоги, буд. 134/1 в напрямку м. Житомир в м. Києві та в порушення п. п. 10.3, 2.3 (б) Правил дорожнього руху України ( далі - ПДР), під час перестроювання не був уважним, через що не надавав дорогу автобусу «Богдан», номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався праворуч, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Разом з тим, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки автобус «Богдан» мав перевагу в русі.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду та постановити нову, якою провадження у справі щодо останнього закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В доводах апеляційної скарги захисник зазначає, що постанова суду прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, зокрема суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення справи.

Апелянт звертає увагу на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги письмові показання ОСОБА_3, надані ним після вчинення дорожньо - транспортної пригоди (далі - ДТП), відповідно до яких він вже рухався в другій смузі руху, коли водій автобуса ОСОБА_4, різко перетнувши суцільну лінію розмітки, виїхав зі смуги руху для громадського транспорту в смугу, по якій рухався ОСОБА_3, чим створив аварійну ситуацію. Апелянт зазначає, що ОСОБА_3 здійснив екстрене гальмування, проте зіткнення уникнути не вдалося.

Крім того, захисник ОСОБА_2 зазначає, суд не в повній мірі врахував характер механічних пошкоджень транспортних засобів, відповідно до яких автобус «Богдан» отримав пошкодження в ліву частину, а автомобіль «Део» в праву частину, що свідчить про те, що автобус виїхав на смугу, по якій вже рухався автомобіль «Део». Дані обставини також підтверджує свідок ОСОБА_5, який рухався поруч з автобусом «Богдан» і був свідком даної пригоди, проте працівники поліції відмовились відбирати в свідка письмові пояснення. В суді першої інстанції апелянт зазначає, що заявляв клопотання про допит вказаного свідка, проте суд не відреагував на це та не допитав свідка.

Апелянт звертає увагу на те, що в суді першої інстанції ОСОБА_4 надав показання, відповідно до яких він виїхав з установленої зупинки для посадки/висадки пасажирів, за ним рухався автобус, але із - за автобуса виїхав на великій швидкості автомобіль «Део», здійснивши зіткнення з його автомобілем. На думку захисника ОСОБА_6, з наданих показань ОСОБА_4 вбачається, що останній не бачив, що по тій смузі руху, в яку він хотів перестроюватись, вже їхав автомобіль «Део», що свідчить про неуважність водія саме ОСОБА_4, оскільки він не впевнився в безпечності маневру.

Апелянт звертає увагу на те, що схема місця ДТП не в повній мірі відповідає дійсності, зокрема не вірно встановлено місце зіткнення, що підтверджується фотознімками, зробленими з місця ДТП.

Захисник ОСОБА_2 вважає, що саме в діях водія ОСОБА_4 є порушення вимог ПДР України, внаслідок чого відбулося зіткнення автомобілів, а тому просить постанову суду скасувати щодо нього та визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_2, які підтримали апеляційну, пояснення свідка ОСОБА_5, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх доказів в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На думку апеляційного суду, суддя першої інстанції, розглядаючи справу про вчинення ОСОБА_4 та ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП дотримався вимог закону.

Судове рішення є мотивованим. Суд вказав, які докази винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та які докази невинуватості ОСОБА_4 у вчиненні ДТП він приймає і чому, а тому доводи апелянта про те, що судом не дотримано положень ст. 245 КУпАП є необґрунтованими.

Ухвалюючи рішення про визнання ОСОБА_3 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд дійшов такого висновку на підставі досліджених доказів, а саме: протоколів про адміністративне правопорушення; схеми місця ДТП, відповідно до якої зіткнення автомобілів, якими керували ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відбулося фактично під час перестроювання автомобіля «Део» в смугу руху, в яку перестроювався автомобіль «Богдан»; письмових показань водія ОСОБА_4, який пояснив, що в момент виїзду зі смуги руху для громадського транспорту в першу смугу, несподівано для нього з лівої смуги на великій швидкості виїхав автомобіль «Део» під керуванням ОСОБА_3, уникнути зіткнення з транспортним засобом не вдалось.

Відповідно до схеми місця ДТП, на ній позначений гальмівний шлях. ОСОБА_3 не заперечує, що він залишений колесами керованого ним автомобіля. Вказаний слід розташований під кутом до розмітки дороги і слід, залишений лівим колесом автомобіля «Део» розпочинається на тертій смузі руху і закінчується на лінії, яка розділяє тертю і другу смуги.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 не заперечував цю обставину, тому доводи захисника, який діє в його інтересах, що схема місця ДТП не відповідає дійсності, є необґрунтованими.

Позначений на схемі слід гальмування узгоджуються з наданими апелянтом фотознімками місця ДТП, де теж зображений слід гальмування, який розпочинається на тертій смузі руху.

Наведеними доказами спростовуються показанням свідка ОСОБА_5 про те, що в момент зіткнення транспортних засобів «Богдан» та «Део» водій автомобіля «Део» ОСОБА_3 вже закінчив маневр перестроювання з третьої смуги в другу.

В той же час, апеляційний суд вважає, що в мотивувальній частині постанови суду першої інстанції не вірно зазначено, що зіткнення транспортних засобів відбулося тоді, коли автомобіль «Богдан» вже рухався по тій смузі, в яку перестроювався автомобіль «Део» під керуванням водія ОСОБА_3, оскільки наявні у автобуса пошкодження з лівого боку, зокрема пошкодження переднього бампера з лівого боку свідчить про те, що автобус «Богдан» теж був під кутом до розмітки дороги.

Як пояснив в суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 та свідок ОСОБА_5, після зіткнення транспортних засобів, водій автобуса змінив його місце розташування, поставивши його фактично паралельно напрямку руху, що і зафіксовано на схемі ДТП.

Незважаючи на зазначену в постанові суду неточність, апеляційний суд вважає, що вона не впливає на рішення, прийняте судом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що зіткнення транспортних засобів відбулося тоді, коли водій автобуса «Богдан» здійснював перестроювання на другу смугу руху з першої смуги, відведеної для громадського транспорту, в той час як водій автомобіля «Део» ОСОБА_3 перестроювався з третьої смуги руху в другу.

Відповідно до п. 10.3 ПДР України, за одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

З огляду на це, висновок суду про невідповідність дій водія ОСОБА_3 вказаному пункту ПДР України та визнання його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є правильним.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду і прийняти нову, якою визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга в цій частині не підлягає розгляду, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, прокурором у випадках, передбачених законом.

Статтею 269 КУпАП визначено, що потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

Відповідно до схеми місця ДТП, власником автомобіля «Део», номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_7, що не заперечується ОСОБА_3

З огляду на викладене, ОСОБА_3, в інтересах якого адвокат ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, не є потерпілим, відтак адвокат ОСОБА_2 не є суб'єктом апеляційного оскарження постанови у відповідності до положень ст. 294 КУпАП.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, відтак підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргузахисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 13 травня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, якою провадження у справі щодо ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун