АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 червня 2017 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Гладій С.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 березня 2017 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно з постановою судді, 26 січня 2017 року о 00 годин 50 хвилин в міста Києві по проспекту Науки, 9, ОСОБА_3 керувала автомобілем «КІА», державний номерний знак НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився в установленому законом порядку в присутності двох свідків із застосуванням приладу «Драгер» ARBL - 0956.

Крім того, 26 січня 2017 року о 00 годин 50 хвилин ОСОБА_3, керуючи автомобілем «КІА», державний номерний знак НОМЕР_1, по проспекту Науки, 9, в місті Києві, при перестроюванні не дала дорогу автомобілю «Мазда», держаний номерний знак НОМЕР_2, який рухався у попутному напрямку, внаслідок чого відбулось зіткнення та пошкодження обох транспортних засобів.

Своїми діями ОСОБА_3 порушила п. п. 2.3 б), 10.3, 2.9 а) Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить указану постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в її діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обґрунтовуючи такі вимоги апеляційної скарги ОСОБА_3 зазначає про те, що при оформленні матеріалу за ч. 1 ст. 130 КУпАП інспекторами поліції було порушено вимоги законодавства щодо проведення огляду на стан сп'яніння, оскільки після незгоди з результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу її не було направлено для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. Також поліцейськими не дотримано вимог відносно змісту протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки у ньому не зазначено свідків, у присутності яких проводився огляд на стан сп'яніння. Крім того, за твердженням апелянта, алкотестер «Драгер» не включений до переліку технічних засобів, що використовуються для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, затвердженого наказом МВС України № 33 від 1 березня 2010 року, а отже його використання є неправомірним, а достовірність результатів огляду - сумнівною. Одночасно, піддаючи сумніву результати огляду, ОСОБА_3 звертає увагу на те, що застосування приладу «Драгер» відбувалось поза передбаченими виробником умовами до (-5 С°) його роботи, при температурі повітря - 9 С°.

Окрім наведеного, ОСОБА_3 вважає, що докази, на яких ґрунтується висновок суду про її винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є недопустимими, оскільки протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а схема дорожньо-транспортної пригоди - Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3 та її захисника ОСОБА_4, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 та його представника ОСОБА_6, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважали постанову судді і обґрунтованою, дослідивши матеріали справи за протоколами про адміністративні правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що вона підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про порушення ОСОБА_3 п. п. 2.3 б), 10.3 Правил дорожнього руху України, що спричинило зіткнення та пошкодження транспортних засобів, ґрунтується на досліджених доказах у справі, яким суд дав належну оцінку, в тому числі з точки зору їх допустимості.

Правильність такого висновку підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 138473 від 26 січня 2017 року, з якого вбачається, що у цей день о 00 годин 50 хвилин в місті Києві по проспекту Науки, 9, ОСОБА_3, керуючи автомобілем «КІА», державний номерний знак НОМЕР_1, при перестроюванні, не надала дорогу автомобілю «Мазда», державний номерний знак НОМЕР_2, який рухався у попутному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби зіткнулися та отримали механічні пошкодження, (а. с. 3).

Даний протокол про адміністративне правопорушення складений відповідно до вимог ст. 256 КУпАП уповноваженою на те особою, засвідчений її та ОСОБА_3 підписами без будь-яких зауважень до його змісту.

Зафіксовані указаним протоколом обставини узгоджуються з даними схеми дорожньо-транспортної пригоди від 26 січня 2017 року, на якій відображені напрямок руху транспортних засобів, їх розташування після зіткнення та локалізація отриманих механічних пошкоджень (а. с. 4), а також з письмовими поясненнями ОСОБА_3 та іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 (а. с. 8, 9).

Схема дорожньо-транспортної пригоди підписана ОСОБА_3 без зауважень, а указані нею в апеляційній скарзі недоліки жодним чином не впливають на допустимість даного документу як доказу чи достовірність зафіксованих нею відомостей.

До того ж, вірогідність відображених схемою даних підтверджується показаннями самої ОСОБА_3, даних нею письмово безпосередньо на місці дорожньо-транспортної пригоди та в судах першої і апеляційної інстанції, у яких вона не заперечувала того, що здійснювала виїзд на проспект Науки з прилеглої території та перелаштовувалась у крайню ліву смугу руху, по якій рухався автомобіль «Мазда» під керуванням ОСОБА_5

Таким чином, оцінка перевірених та досліджених в судовому засіданні наявних у справі доказів у їх сукупності об'єктивно спростовує твердження ОСОБА_3 в апеляційній скарзі про те, що зіткнення автомобілів сталось не з її вини, а внаслідок порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_5, який рухався з перевищенням допустимої швидкості руху.

Будь-яких інший доводів з приводу невірної, на думку ОСОБА_3, оцінки обставин дорожньо-транспортної пригоди в апеляційній скарзі не наведено.

За встановлених вищенаведених обставин, висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_3 п. п. 2.3 б), 10.3 Правил дорожнього руху України, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, є правильними і обґрунтованими.

Дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.

Разом із цим, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про недотримання працівниками патрульної поліції порядку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наступних підстав.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 138472 від 26 січня 2017 року, у цей день о 00 годин 50 хвилин в місті Києві по проспекту Науки, 9, ОСОБА_3 керувала автомобілем «КІА», державний номерний знак НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» ARBL-0956 у присутності двох свідків.

Відповідно до роздруківки результату тесту на стан алкогольного сп'яніння спеціального технічного засобу «Драгер» та акту огляду на стан алкогольного сп'яніння, у ОСОБА_3 виявлено позитивну пробу на алкоголь у кількості 0,67 ‰ (а. с. 1, 5).

ОСОБА_7 з результатами проведеного огляду не погодилась, висловивши свою незгоду письмово в указаному протоколі про адміністративне правопорушення.

За приписами ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного сп'яніння, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, у разі незгоди водія транспортного засобу з результатами огляду, проведеного поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я.

Всупереч наведеному, отримавши незгоду ОСОБА_3 з результатами проведеного огляду на стан алкогольного сп'яніння, що зафіксовано у протоколі, інспектор патрульної поліції не забезпечив її доставку до закладу охорони здоров'я.

Згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд на стан алкогольного сп'яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Не позбавлені підстав і доводи апеляційної скарги щодо проведення огляду ОСОБА_3 із застосуванням технічного приладу «Драгер» поза передбаченими виробником умовами його експлуатації, до -5 С°, а саме при температурі повітря - 8, 9 С°.

Отже, твердження ОСОБА_3 про недоведеність її винуватості у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння є обґрунтованими.

З огляду на викладене, за відсутності в матеріалах справи належних доказів вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, постанова суду в цій частині підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

У зв'язку із цим, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню частково.

При накладенні на ОСОБА_3 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, враховуючи, що попереднє стягнення було накладено за правилами ст. 36 цього Кодексу, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 33 цього Кодексу, враховує характер правопорушення, дані про особу ОСОБА_3, ступінь її вини та вважає за необхідне застосувати до неї адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобам.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 березня 2017 року в частині притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження у справі в цій частині закрити за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Вважати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на неї стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців.

В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва С.В. Гладій

Справа: № 33/796/1053/2017

Категорія: ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП

Постанова винесена суддею: Валігурою Д.М.

Суддя апеляційного суду: Гладій С.В.