Справа № 375/721/17 Головуючий у І інстанції Нечепоренко Л. М.
Провадження № 33/780/635/17 Доповідач у 2 інстанції Капічон
Категорія 147 18.07.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 липня 2017 року м. Київ

Суддя апеляційного суду Київської області Капічон О.М. за участю ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Рокитнянського районного суду Київської області від 16 червня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсіонера

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік; стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 320 грн., -

в с т а н о в и в:

Постановою судді встановлено, що 23 травня 2017 року біля 00 годин 30 хвилин ОСОБА_1 в смт. Рокитне по вулиці Вокзальній керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння. Їхати в лікарню для проведення медичного освідування та перевірки на місці за допомогою газоаналізатора Драгер в присутності двох свідків відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил Дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Рокитнянського районного суду Київської області; закрити справу за відсутністю в його діях складу і події адміністративного правопорушення та звільнити від сплати судового збору, оскільки він є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ухвалюючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, порушив норми процесуального права, а його висновки не відповідають фактичним обставинам справи. Так, апелянт вказує, що під час зупинки його автомобіля працівниками поліції відеофіксація проводилася, однак в суді свідки пояснили, що відео не записувалося. Крім того, в справі відсутнє направлення на медичне освідування; його не відсторонили від керування автомобілем, а просто відпустили; протокол ним не підписувався, права йому не розяснялися. В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено конкретне місце правопорушення. Крім того, суд при винесенні постанови не врахував його особу, відсутність громадської шкоди. Також апелянт зазначає, що не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Враховуючи наведені порушення, апелянт вважає, що суд при розгляді даної адміністративної справи допустив спрощений підхід, не зясувавши всіх обставин, перелічених у статтях 247, 280 КУпАП.

Заслухавши думку ОСОБА_1, який повністю підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити; дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 15 Наказу МВС України №1376 від 06.11.2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» передбачено, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються пояснення свідків правопорушення. Відповідно до п. 6 Розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

В протоколі, складеному щодо ОСОБА_1 як свідків адміністративного правопорушення зазначено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 А.О. /а.с.2/ і в матеріалах справи наявні їх пояснення з зазначенням адреси проживання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що свідки були викликані працівниками поліції по телефону і один з них являється сусідом ОСОБА_5, яким було складено щодо нього протокол про адміністративне правопорушення, що викликає сумнів у неупередженості вказаних свідків. В судове засідання викликався свідок ОСОБА_5, однак на зазначений час не зявився, посилаючись на зайнятість по роботі.

Також ОСОБА_1 зазначалося, що під час зупинки його транспортного засобу велася відеофіксація з нагрудної відеокамери працівника поліції, що підтвердив у своїх поясненнях поліцейський ОСОБА_6 / а.с.14/, однак до суду вона надана не була.

Відповідно до п. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони та здоровя України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкції), огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Пунктом 3 вказаної вище інструкції передбачено, що ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції .

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що йому не пропонували пройти огляд на стан спяніння в медичному закладі, оскільки він пояснив, що приладу «Драгер» не довіряє через відсутність свідоцтва про державну реєстрацію та свідоцтва про перевірку такого засобу.

Як убачається з матеріалів справи, працівниками поліції встановлено, що ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного спяніння, однак транспортний засіб та документи на право керування транспортним засобом у останнього не вилучалися та він не був відсторонений від керування автомобілем, що є порушенням ст.ст.265 -1 та 266 КУпАП, відповідно до яких за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного спяніння, працівник уповноваженого підрозділу повинен тимчасово затримати транспортний засіб, тимчасово вилучити у водія посвідчення водія та відсторонити від керування транспортним засобом.

Не зважаючи на наявність сумнівів стосовно встановлених фактів, суд першої інстанції, в порушення вимог ст. 245 КУпАП, не забезпечив всебічне, повне і обєктивне зясування обставин даної справи.

Крім того, суд визнав винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосував адмінстягнення до ОСОБА_2, при наявності протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, тобто притягнув до відповідальності не ту особу щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, постанова судді підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294, п.1 ч.1 ст.247 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Рокитнянського районного суду Київської області від 16 червня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження по справі щодо нього закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП в звязку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Капічон