Справа№464/3370/17
пр.№ 3/464/1252/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2017 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Борачок М.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління патрульної поліції у м.Львові, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, 24.05.1984р.н.,

прож.: ІНФОРМАЦІЯ_1,

одружений, не працює,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в :

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 08 травня 2017 року о 06 год. 07 хв. по вул. Кості Левицького, 62 у м.Львові, порушуючи вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, керував автомобілем марки «Volkswagen Passat» д.н.з. RP 57262 в стані алкогольного спяніння.

В судовому засіданні 06.07.2017р. особа, яка притягується до адміністративної відповідальності свою вину у вчиненому заперечив, та пояснив, що не керував автомобілем в стані алкогольного спяніння. Так, 08.05.2017р. в ранковий час, рухаючись вул. Зеленою у м.Львові, не звернув уваги на знак «Вїзд заборонено» і повернув на вул. ОСОБА_2 в напрямку, рух в якому заборонено. Згодом був зупинений працівниками поліції. В своїх поясненнях не заперечував, що порушив Правила дорожнього руху України та поїхав у напрямку в якому рух заборонений. Відтак працівниками поліції була винесена відносно нього постанова. В подальшому працівники поліції сказали, що в них є підозра з приводу того, що він перебуває в стані алкогольного спяніння та запропонували йому пройти огляд на місці. Він відмовився і сказав, що хоче пройти огляд в медичному закладі. Відтак вони поїхали КЗ «Лікарня швидкої медичної допомоги». В медичному закладі йому запропонували здати кров на аналіз, на що він відмовився і сказав, що може здати сечу. Медичні працівники сказали, що сечу вони не можуть взяти на аналіз, оскільки не мають необхідного обладнання. Після чого, лікарями був проведений його зовнішній огляд та складено висновок, що він перебуває в стані алкогольного спяніння. З даним висновком він не погоджується, оскільки алкоголю не вживав та не перебував у стані алкогольного чи іншого спяніння. Претензій до працівників поліції він немає.

Інспектор Управління Патрульної поліції у м.Львові ОСОБА_3 суду повідомив, що 08.05.2017р. близько 06 год. під час патрулювання, було виявлено автомобіль «Volkswagen Passat» д.н.з. RP 57262, який рухався по вул. Кості Левицького у м.Львові в заборонененому напрямку. Водій даного автомобіля ОСОБА_1 не заперечував, що порушив Правила дорожнього руху України. Відтак він виніс постанову за ч.1 ст. 122 КУпАП. Крім цього, під час спілкування з ОСОБА_1 в нього виникла підозра, що останній перебуває в стані алкогольного спяніння. Тому він запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на місці, на що останній відмовився та захотів їхати в медичний заклад. Отримавши в КЗ «Лікарня швидкої медичної допомоги» висновок про те, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного спяніння, він склав протокол про порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9 а Правила дорожнього руху України.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_4, який працює лікарем-травматологом КЗ «Лікарня швидкої медичної допомоги»суду повідомив, що 08.05.2017р. він брав участь в медичному огляді ОСОБА_1, який відмовився від здачі аналізу крові. Здача інших біологічних матеріалів ОСОБА_1 не пропонувалось. Відтак він був оглянутий лікарем-терапевтом, пізніше лікарем невропатологом. Він оглядав ОСОБА_1 останнім. Поведінка ОСОБА_1 була адекватною, явних ознак алкогольного спяніння в нього не було. Зазначив, що тематичне удосконалення щодо проведення медичного огляду з метою виявлення стану спяніння, він не проходив.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, пояснення свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 порушень вимог п.2.9а ПДР України, а відповідно і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з наступного.

Статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №188 від 08.05.2017р. ОСОБА_1 перебував в стані клінічного алкогольного спяніння.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення заперечив з підстав, що правила дорожнього руху не порушував, оскільки 08.05.2017р. не керував автомобілем в стані алкогольного спяніння.

Так, відповідно до п. 3 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), огляд у закладах охорони здоров'я щодо виявлення стану сп'яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Згідно п. 12 розділу ІІІ Інструкції предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Відповідно до п. 22 розділу ІІІ Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Як вбачається з показів свідка ОСОБА_4, він не проходив тематичного удосконалення, як цього вимагає Інструкція, явних ознак алкогольного спяніння у ОСОБА_1 виявлено не було, а крім здачі крові на аналіз, здачу інших біоматеріалів ОСОБА_1 -запропоновано не було.

Таким чином приходжу до висновку, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №188 від 08.05.2017р. складений з порушенням Інструкції, а тому такий слід визнати недійсним.

Інші докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а відповідно і порушення вимог п.2.9а Правил дорожнього руху України, в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у звязку із відсутністю доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, справу про адміністративне правопорушення слід закрити, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі ст.130 КУпАП, та керуючись ст.ст.247 п.1, 283, 284 КУпАП, суддя, -

постановив:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Борачок М. В.