Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/183/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Петров Р. І.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2017 року. Суддя Апеляційного суду Кіровоградської області Ткаченко Л.Я., за участю захисника адвоката Біденко О.С., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_4, на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 травня 2017 року, якою

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, ідентифікаційний номер не встановлено, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 320 грн.

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до постанови судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 травня 2017 року, ОСОБА_4 30.04.2017 року, о 15-08 год., керуючи автомобілем НОМЕР_1, по вул. Комарова в м. Кропивницькому в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатами огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» (тест № 5999 від 30.04.2017 року до протоколу серії БР № 226992), не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого зіткнувся з автомобілем НОМЕР_2, який зупинився попереду. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП.

Своє рішення суддя мотивував тим, що вина ОСОБА_4 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, повністю підтверджується матеріалами адміністративної справи, оголошеними та дослідженими в судовому засіданні, а саме протоколами про адміністративне правопорушення серії БР № 220689 та серії БР № 226992 від 30.04.2017 року, результатами огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» (тест № 5999 від 30.04.2017 року до протоколу серії БР № 226992) та схемою місця дорожньо-транспортної пригоди.

Не погоджуючись з судовим рішенням ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вищевказану постанову та винести постанову, якою визнати ОСОБА_4 не винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та провадження по справі закрити.

Свої вимоги мотивує тим, що суд при винесенні рішення, взяв за основу у прийнятті рішення показник огляду на стан сп'яніння, (тест 5999 від 30.04.2017р.) який здійснювався за допомогою приладу «Драгер 6810» та протоколами про адміністративне правопорушення серії БР № 220689 та серії БР 226992 від 30.04.2017.

Однак, у аналізі тесту, огляду на стан сп'яніння, який зафіксований за допомогою принтера АРІ 5108 на паперовому носії інформації (копія додається) вказана дата калібрування приладу Драгер 6810 - 2016.08.10 та зазначена температура повітря +36 градусів за цельсієм, що не відповідає дійсності та свідчить про несправність приладу.

У відповідності до інструкції алкотесту «Драгер 6810» у розділі «Технічне обслуговування» вказано, що калібрування приладу проводиться кожні шість місяців.

У відповідності до ч.3 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Відтак, доказ у справі про адміністративне правопорушення щодо огляду на стан сп'яніння ОСОБА_4, який був отриманий за допомогою алкотестера «Драгер 6810», є недопустимим, адже калібрування приладу завчасно проведено не було.

Так калібрування приладу «Драгер 6810» здійснювалось 08.10.2016р., а освідчення ОСОБА_4 щодо стану алкогольного сп'яніння - 30.04.2017р., з чого випливає, що строк прострочення дати калібрування приладу сплив 08.04.2017 і прилад не підлягає застосуванню.

Таким чином доказ, як огляд на стан сп'яніння ОСОБА_4, який проводився за допомогою алкотестеру «Драгер 6810», є недопустимим та таким, що не відображає об'єктивної інформації і отриманий з порушенням норм процесуального права.

В уточненнях до апеляційної скарги ОСОБА_4 поданих адвокатом Біденко О.С., який діє в його інтересах, просить скасувати постанову судді Кіровського районного суду м. Кіровоград від 23.05.2017 в частині притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_4, винести постанову, якою визнати ОСОБА_4 не винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та провадження по справі закрити.

В обґрунтування своїх вимог зазначає доводи, які є аналогічними зазначеними у апеляційній скарзі. Та вказує, що під час судового розгляду справи Кіровським судом, ОСОБА_4 вважав, що справа розглядається за ст. 124 КУпАП та при дачі пояснень судді визнав свою провину, розповівши усі подробиці ДТП. Проте, отримавши постанову Кіровського районного суду якою його визнано винним за ст. 124 та ст. 130 КУпАП він був вимушений подати апеляційну скаргу для відновлення справедливості та недопустимості безпідставного притягнення його до відповідальності.

Заслухавши пояснення ОСОБА_4, в його інтересах захисника Біденка О.С., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП районний суд об'єктивно з'ясував всі обставини даної справи і, врахувавши досліджені по справі докази, правильно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, оскільки останній порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, так як він 30.04.2017 року, о 15-08 год., керуючи автомобілем НОМЕР_1, по вул. Комарова в м. Кропивницькому перебував в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатами огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», тест № 5999 від 30.04.2017 року, з результатом 4.21‰, проведеного у присутності двох свідків. Актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів з підписами двох свідків. Поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, згідно яких ОСОБА_4 в їх присутності погодився пройти медичний огляд у встановленому Законом порядку за допомогою приладу «Драгер» для визначення стану сп'яніння , з результатом 4.21‰.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи суддя під час розгляду даної справи належним чином врахував вимоги ст.ст. 33, 245, 280 КУпАП та призначив ОСОБА_4 фактично мінімальний вид та розмір адміністративного стягнення, який передбачений санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП, врахувавши при цьому дані про його особу, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, обставини правопорушення, характер і тяжкість вчиненого тощо.

А тому, з урахуванням вищезазначених обставин та особи правопорушника районний суд правильно обрав вид та розмір адміністративного стягнення, а саме у виді штрафу у розмірі 10200 грн., з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, що є мінімально можливим як видом, так і розміром адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП, що за вказаних обставин справи, з урахуванням особи правопорушника, послужить його вихованню в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття та запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Доводи апелянта про те, що результат приладу «Драгер 6810» є недопустимим доказом у справі, оскільки калібрування приладу «Драгер 6810» здійснювалось 08.10.2016р., а визначення щодо стану алкогольного сп'яніння ОСОБА_4 проводилось - 30.04.2017р., тобто строк калібрування вказаного приладу сплив 08.04.2017 року, тому прилад не підлягає застосуванню, є безпідставним та необґрунтованим.

Відповідно наказу «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації за категоріями» № 1747 від 13.10.2016 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 1417/29547 від 01.11.2016 року, для вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається, строк міжповірочного інтервалу встановлений 1 рік.

А тому, посилання в апеляційній скарзі на інструкцію з експлуатації приладу з контролю повітря, який видихається на вміст алкоголю Alcotest 6810, згідно якого калібрування повинно проводитись кожні шість місяців носять рекомендаційний характер, а тому є безпідставними оскільки не ґрунтуються на вимогах закону.

Враховуючи вищезазначене посилання апелянта на різницю у температурі повітря зазначену у роздруківці приладу «Драгер», є безпідставними, оскільки прилад використаний поліцейським за допомогою засобу «Драгер», тест № 5999 від 30.04.2017 року, проведений у відповідності до норм чинного законодавства, у межах міжповірочного інтервалу технічного засобу та сумніву щодо достовірності результату у суду не виникає.

Крім того, висновок приладу «Драгер», ОСОБА_4 не поставив під сумнів та не наполягав на проведенні його обстеження на визначення стану алкогольного сп'яніння у закладі охорони здоров'я, відповідно до чинного законодавства.

Також, не відповідають фактичним обставинам справи і доводи апелянта про те, що він вважав, що справа у районному суді відносно нього розглядається за ст.124 КУпАП, тобто скоєне ним ДТП, вину щодо якого він визнав.

Оскільки під час розгляду справи у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, районним судом досліджені матеріали справи, на підставі яких було ухвалено судове рішення. А тому вказані доводи апелянта суд вважає намаганням уникнути відповідальності за порушення вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Виходячи з сукупності вищенаведених доказів, зібраних по справі, перевіривши їх при розгляді даної справи, вважаю обґрунтованим висновок судді про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та правильним рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказаною нормою закону.

Вид стягнення ОСОБА_4 судом першої інстанції призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП та обґрунтовано застосовано стягнення у вигляді штрафу, передбачене санкцією ст.130 ч.1 КУпАП та позбавлення права керування, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та ступеня його вини, а тому підстав для скасування постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 травня 2017 року, не вбачається. А тому, апеляційну скаргу ОСОБА_4 необхідно залишити без задоволення.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23.05.2017 року, якою ОСОБА_4 визнаний винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Підпис:

Згідно з оригіналом.

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області Л.Я.Ткаченко