Дата документу Справа № 333/2808/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/533/17
Єдиний унікальний № 333/2808/17 Головуючий в 1-й інстанції Герасименко С.Г.
Категорія - ст. 130 ч.1 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Білоконев В.М., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 червня 2017 року відносно ОСОБА_2,

в с т а н о в и в:

постановою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 червня 2017 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП притягнуто ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, із застосуванням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень та позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 320 грн.

Як зазначено в постанові, 14 травня 2017 року, о 09 годині 45 хвилин, ОСОБА_2, рухаючись на 437 км а/д Н08, керував транспортним засобом «Chevrolet», державний номер НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного сп`яніння (почервоніння очей, блідий колір обличчя). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 з вищезазначеною постановою не згоден з наступних підстав.

У постанові суду зазначено, що він нібито визнав свою вину, але це взагалі не відповідає дійсності, так як він не визнавав та не визнає своєї вину, оскільки він взагалі не вживає ніяких наркотичних засобів (звукозапису у процесі судового засідання не було)

Він не згоден із прийнятим рішенням та вважає, що рішення суду прийняте без урахування всіх фактичних обставин справи, а зібрані по справі та досліджені в ході судового розгляду справи докази є недостатніми для визнання його вини у вчинені зазначеного правопорушення.

Також зазначені у протоколі дані вказують на те, що він відмовився від медичного огляду у лікаря нарколога, без вказаної адреси місця медогляду тому що старший інспектор поліції ОСОБА_5 усілякими засобами вимагав відмовитися від експертизи та говорив що не знає куди збирається повезти на медогляд і наказав вказати в поясненні що в нього немає на це часу, бо побачив що він робив доставку багатьох швидкопсувних продуктів, у тому числі м`яса. Водійське посвідчення старший інспектор поліції ОСОБА_5 віддав йому та побажав щасливої дороги за умови того, що він підпише пустий протокол та не буди чекати на свідків.

Крім того, свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 бачили його лише зі спини на значній відстані, оскільки на нього вказав працівник Державтоінспекції, що це він. Вони особисто не бачили навіть його обличчя, не чули його розмови з працівниками поліції, і тим більше не були свідками того, як він відмовлявся від проходження медичного огляду. Тобто не приймали участь в складанні протоколу та не були свідком відмови його від проходження медичного огляду. Про це свідки знають лише зі слів працівника Державтоінспекції. Такі свідчення не можуть бути достатніми доказами вчинення ним правопорушення. Свідки в ході судового розгляду справи взагалі не допитувалися, що вказує на неповноту проведення судового розгляду справи та не дослідження всіх доказів по справі. Таким чином, в основу його звинувачення у вчиненні правопорушення покладено доказ, який не відповідає вимогам закону, а тому не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Отже, вину за матеріалами справи та зібраними по справі доказами вважає не доведеною.

Свідки своїми підписами в протоколі повинні підтвердити не тільки факт відмови водія пройти огляд і дії спрямовані на ухилення від проходження огляду, а й факт направлення водія для проведення огляду в конкретний заклад охорони здоров'я.

Суд не встановив будь-яких обставин (не допитав свідків, не встановив особистість особи, яка привертає до адміністративної відповідальності, обставин що обтяжують або пом'якшують провину особи і т.д.), то така постанова не може бути визнана законною і підлягає скасуванню апеляційним судом.

Отже, його провину матеріалами справи та зібраними по справі доказами вважає не доведеною.

Просить скасувати постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.06.2017р. та закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення по ч.1 ст.130 КУпАП.

Викликати у судове засідання та допитати ОСОБА_8 (який проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2, засоби зв'язку: НОМЕР_2.

Заслухавши в судовому засіданні ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З огляду на встановлені суддею суду першої інстанції обставини справи, які викладені в оскаржуваній постанові, вина ОСОБА_9 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду і є доведеною, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, незважаючи на невизнання ОСОБА_9 вини, зокрема про те, що він керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, вона підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 14.05.2017 року серія БР № 181001 щодо порушення ним вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України (а.с.2); поясненнями старшого сержанта сектору ГРПП Солонянського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5, згідно якого поясненням ОСОБА_9 є те, що він немає часу для проходження медогляду (а.п. 3), поясненнями свідків (а.с. 4,5).

Дослідивши в судовому засіданні наведені докази суддя суду першої інстанції згідно до вимог ст. 252 КУпАП надав їм належну оцінку, перевіривши відповідно до ст. 251 КУпАП їх на предмет належності та допустимості, у звязку з чим вірно встановив фактичні обставини справи щодо наявності в діях ОСОБА_2 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому суддею виконані вимоги ст. ст. 280, 283 КпАП України і повно, всебічно розглянуті всі обставини справи, дотримані вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення, викладені мотиви, на яких ґрунтується висновок суду про наявність в діях ОСОБА_9 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Не заслуговують уваги доводи ОСОБА_9 і про те, що суд порушив вимоги ст. 33 КупАП, оскільки суд призначив стягнення, яке передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КупАП.

Не впливають на законність та обгрунтованість судового рішення і інші доводи апелянта, оскільки ці порушення не є істотними, тобто такими, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення.

З огляду на вказане, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав, які б свідчили про незаконність постанови, а тому відповідно і до задоволення скарги ОСОБА_9

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні порушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_9 залишити без задоволення, а постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 червня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1