Категорія: ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП Головуючий 1 інстанції: Овчиннікова О.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2017 року м. Маріуполь

Суддя Апеляційного суду Донецької області Преснякова А.А., при секретарях Меркуловій Я.О., Папакіній К.Ю., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, на постанову судді Волноваського районного суду Донецької області від 30.06.2017 року, якою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124, ч. 1 статті 130 КУпАП та на нього на підставі ч.2 ст.36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в доход держави у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, -

ВСТАНОВИВ:

Суддею місцевого суду встановлено, що ОСОБА_1 31.03.2017 року о 15.00год. по вулиці 8 березня, в районі перехрестя вулиці Миру смт. Володимирівка Волноваського району Донецької області, керував автомобілем ГАЗ 2410, держаний реєстраційний номер НОМЕР_3 з наявними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка, яка не відповідає дійсності, почервоніння очей), від проходження медичного огляду відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Він же, 31.03.2017 року о 15.00год. по вул. 8 березня, в районі перехрестя вулиці Миру смт. Володимирівка Волноваського району Донецької області керував автомобілем ГАЗ 2410, держаний номер НОМЕР_3, при виїзді на головну дорогу вул. Мира, різко змінив напрямок руху та скоїв зіткнення з автомобілем Мазда-626, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який рухався по головній дорозі, при цьому транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 10.1,16.11 Правил дорожнього руху України.

Постановою судді Волноваського районного суду Донецької області від 30.06.2017 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та на нього на підставі ч.2 ст.36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в доход держави у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Не погодившись з постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, оскільки, на його думку, він пропустив цей строк з поважних причин, вказує, що не був належним чином повідомлений про місце та час розгляду адміністративного матеріалу, копію оскаржуваної постанови отримав поштою 08.07 2017 року, а апеляційну скаргу подав вже 12.07.2017 року, та скасувати оскаржувану постанову у частині визнання його винним та накладення штрафу за ч.1 ст.130 КУпАП з закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього за цією статтею.

На обґрунтування апеляційних вимог вказує, що суд при розгляді справи порушив вимоги ст.268 КУпАП, оскільки він не був присутній у судовому засіданні, тому порушено його право на захист, був позбавлений надавати докази, користуватися правовою допомогою.

Вказує, що на призначену дату розгляду справи, а саме 30.06.2017 року о 10.00год. він прибув до Волноваського суду, чекав на судовий розгляд, запитував помічника судді, яка повідомила, що суддя зайнятий, а коли він спитав ще раз біля 12.00год., то відповіла, що рішення вже прийнято і надала реквізити для сплачення штрафу.

Вказує, що його повідомляли також і SMS-повідомленням про розгляд справи щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП 30.06.2017 року, а про розгляд справи щодо нього за ст.124 КУпАП його не повідомляли.

Він написав заяву про ознайомлення з матеріалами справи, але це прохання не було виконано, і лише 08.07.2017 року він отримав на домашню адресу копію постанови щодо нього, з якої дізнався, що був присутній у судовому засіданні 30.06.2017 року та надавав пояснення, чого насправді не було.

10.07.2017 року повторно написав заяву про ознайомлення з матеріалами справи, і лише тоді був ознайомлений, дізнався, що справи щодо нього об`єднані в одне провадження, але не співпадають дати, оскільки постанова про об`єднання справ від 30.06.2017 року, а в постанові, яку він отримав поштою, вказана дата об`єднання 21.04.2017 року.

Судом не були допитані свідки та інспектори поліції, які складали протокол, хоча помічник судді йому повідомляв у розмові, що розгляд справи з 23.06.2017 року на 30.06.2017 року переноситься саме для того, щоб викликати їх у судове засідання.

Вказує, що керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння є порушенням п.2.9а ПДР України, а у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що він порушив п.2.5 ПДР України, тобто відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, вважає, що відсутня як сама подія так і в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження по справі відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, оскільки він взагалі не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння.

Вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши ОСОБА_1, який підтримав доводи апеляційної скарги, допитавши свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги в її межах, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вбачається, що судове рішення постановлено 30.06.2017 року, а апеляційна скарга особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, надійшла до Волноваського районного суду Донецької області 12.07.2017 року, тобто з порушенням строку апеляційного оскарження.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З постанови від 30.06.2017 року (а/п 19-20) вбачається, що у судовому засіданні ОСОБА_1 був присутній та надавав пояснення, провину не визнав, та зазначив, що його автомобіль отримав ушкодження.

В матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання від 30.06.2017 року, при судовому розгляді не застосовувалися технічні засоби фіксування судового процесу, апеляційний суд не у змозі перевірити присутність ОСОБА_1 30.06.2017 року у судовому засіданні та роз'яснення йому його прав за ст. 268 КУпАП, але в апеляційній скарзі останній порушує питання про те, що провадження суд розглянув у його відсутність.

З огляду на вищезазначене, апеляційний суд трактує ці доводи апелянта на його користь, оскільки з матеріалів провадження вбачається, що дійсно ОСОБА_1 14.06.2017 року на мобільний телефон надійшло SMS-повідомлення «Повістка про виклик до суду» на 23.06.2017 року о 09.00год. у справі щодо нього (а/п 15), а 23.06.2017 року він під розписку був повідомлений про розгляд справи 30.06.2017 року о 10.00год. (а/п 16), що не заперечує і апелянт.

Також в матеріалах справи наявне клопотання ОСОБА_1 про ознайомлення з матеріалами провадження щодо нього від 07.07.2017 року, з якими останній був ознайомлений лише 10.07.2017 року (а/п 22), а вже 12.07.2017 року направив до Волноваського районного суду Донецької області апеляційну скаргу.

Враховуючи викладене, вважаю, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки невиконання судом першої інстанції вимог ст. 268 КУпАП, позбавило ОСОБА_1 можливості у визначений ч.2 ст. 294 КУпАП строк оскаржити постанову суду.

З урахуванням цього слід визнати, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом (ст. 268 КУпАП) права, якими наділена особа, котра притягається до адміністративної відповідальності, й зокрема права давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою, тощо.

Порушення зазначеної норми адміністративного закону є суттєвою, яке тягне безумовне скасування судового рішення.

Розглянувши по суті адміністративну справу щодо ОСОБА_1, допитавши свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2, приходжу до таких висновків.

В роз'ясненнях, що містяться в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з наступними змінами, звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

З постанови районного суду від 30.06.2017 року вбачається, що суд прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 130 ч.1 КпАП України.

В обґрунтування свого висновку суд посилається на протоколи про адміністративні правопорушення серії АП1 № 122733, АП1 № 122732, письмові пояснення порушника потерпілого ОСОБА_4, письмові пояснення свідків, копії посвідчення водія ОСОБА_5 та ОСОБА_1, висновок медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння потерпілого ОСОБА_6

Однак, з таким висновком суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КпАП України, погодитись неможливо.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до ст.7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

В ході апеляційного розгляду ОСОБА_1 не визнав свою вину, пояснюючи, що він не керував автомобілем ГАЗ 2410 держаний реєстраційний номер НОМЕР_3 в стані алкогольного сп`яніння та не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння.

Допитані в ході апеляційного розгляду свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду.

Однак, під час встановлення осіб свідків з'ясовано, що ОСОБА_3 є інспектором поліції, а ОСОБА_2 - батьком потерпілого ОСОБА_5, який керував автомобілем Мазда-626 під час зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_1

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, речовими доказами тощо.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та роз'яснень, що містяться в п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, а саме згідно п.4, 6, 8 вказаного порядку, огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Пунктом 6 11 Розділу Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України №1452/7350 від 09.11.2015 року, також передбачено, що огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Як вбачається зі змісту ч.1 ст.130 КУпАП до адміністративної відповідальності зокрема може бути притягнута особа яка керує транспортним засобом та відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи ОСОБА_1, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у медичному закладі та від продуття алкотестеру, не спростовуються матеріалами справи, оскільки відеозапис з місця події відсутній, протокол не містить вказівки, що ОСОБА_1 пропонувалося пройти огляд на місці зупинки автомобіля, в порушення вищенаведеної Інструкції були залучені як свідки ОСОБА_3, який є інспектором поліції, та ОСОБА_2, який є батьком ОСОБА_5, водія транспортного засобу «Мазда» державний реєстраційний номер НОМЕР_2, з яким зіткнувся 31.03.2017 року автомобіль під керуванням ОСОБА_1, щодо неупередженості якого є сумніви, які висловлював і ОСОБА_1 під час його допиту, свідки можуть бути заінтересованими у результаті розгляду даної справи.

Враховуючи, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції на місці зупинки транспортного засобу, проведено з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/7350 від 09.11.2015 року та Порядку, затвердженого ПКМУ № 1103 від 17.12.2008р., тому він вважається недійсним.

За таких обставин, суд не приймає викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, як доказ вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Належних та допустимих доказів, які б об'єктивно та поза межами розумного сумніву доводили факт наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в матеріалах справи не має.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст. 9, 33, 245, 252 КпАП України, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

За таких обставин, постанову районного суду слід скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КпАП України.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не оскаржував постанову суду в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, судом на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП України за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 1 ст. 130 КУпАП, накладено стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому скасовуючи постанову суду у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КпАП України, апеляційний суд позбавлений можливості вирішити питання про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст.124 КУпАП у зв'язку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення, з цих підстав провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП належить закрити на підставі ст.247 ч.1 п.7 КУпАП, у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 247, 289, 294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Волноваського районного суду Донецької області від 30 червня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Волноваського районного суду Донецької області від 30 червня 2017 року про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч.1 статті 130, ст.124 КУпАП скасувати.

Закрити провадження по справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 статті 130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Закрити провадження по справі щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КпАП України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя