АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/391/17 Справа № 711/3069/17 Головуючий по 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2017 р. . м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Поєдинок І.А., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 травня 2017 року відносно ОСОБА_3,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 травня 2017 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючий, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, -

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладене стягнення у вигляді штрафу в сумі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягненням судового збору на користь держави в сумі 320 грн.

Відповідно до даної постанови, він, 17.04.2017 р. о 01.50 год. в м. Черкаси по вул. Дашкевича, 29 керував автомобілем НОМЕР_2 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» у присутності двох свідків.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням ОСОБА_3 в апеляційній скарзі ставить питання про його скасування та закриття провадження по справі у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

При цьому вказує, що постанова суду винесена з порушенням матеріального та процесуального права, оскільки суд не надав достатньої уваги тому, що протокол від 17.04.2017 р. був складений з порушеннями вимог чинного законодавства, а саме: в ньому не зазначені передбаченні п.п. 2, 3 розділу 1 Наказу № 1452/735 від 9.11.2015 р. явні ознаки алкогольного спяніння: різкий запах алкоголя з рота, почервоніння обличчя, нестійка хода, які б стали підставою для проведення відповідного огляду що суперечать п. 10 розділу 2 Наказу, а також того що на місці зупинки працівниками поліції він був не згоден з результатами акту огляду на стан спяніння про що їм повідомив.

Зазначає, що в основу обвинувачення було покладено дані акту огляду на стан спяніння, який проводився на місці, в якому зазначено діагноз «алкогольне спяніння». Однак, вважає, що зазначені у протоколі відносно нього висновки працівника поліції, який його складав, не знайшли свого підтвердження, а згаданий акт огляду на стан спяніння не може бути визнаний судом належним та допустимим, в розумінні вимог ст. 251 КУпАП, оскільки дії працівників поліції щодо проведення огляду не відповідали встановленим законом вимогам, а медичний огляд і взагалі проведено не було, що суперечить ст. 266 КУпАП.

Вважає, що суд не надав достатньої уваги тому, що акт на стан спяніння від

17.04.2017 р., не відповідає вимогам Наказу № 1452/735 від 09.11.2015 р., оскільки відповідно до п. 12 розділу 3 Наказу предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Вказує, що відповідно до п. 22 розділу 3 Наказу № 1452/735 від 09.11.2015 р. висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан спяніння, складені з порушенням вимог цього Наказу, вважаються недійсними.

Також зазначає, що на даний час він, постійного місця роботи не має, але підробляє інструктором з рукопашного бою. Його дружина є тимчасово непрацюючою. Вони мають на утриманні і виховують малолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_3, а тому протиправне притягнення його до адміністративної відповідальності позбавить їх сімю засобів на існування та призведе до скрутного матеріального становища.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП , апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Вважаю, що зазначена постанова судді є законною та обґрунтованою.

Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, а саме, що ОСОБА_3 17.04.2017 р. о 01.50 год. в м. Черкаси по вул. Дашкевича, 29 керував автомобілем НОМЕР_2 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» у присутності двох свідків.

Крім того, вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними матеріалами справи:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія БР № 146395 від 17.04.2017 р., де зазначено, що ОСОБА_3 17.04.2017 р. о 01.50 год. в м. Черкаси по вул. Дашкевича, 29 керував автомобілем НОМЕР_2 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» у присутності двох свідків (а.с. 1);

- даними приладу «Драгер» від 17.04.2017 р., де зазначено результат 0,31 проміле (а.с. 2);

- даними акту огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів ALKOTEST 6820, з результатом проба позитивна 0,31 %, де ОСОБА_3 погодився з вказаним результатом та поставив свій підпис (а.с. 3);

- даними пояснень ОСОБА_4 від 17.04.2017 р. (а.с. 4);

- даними пояснень ОСОБА_5 від 17.04.2017 р. (а.с. 5).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вказані вище обставини спростовують доводи ОСОБА_3 про відсутність в його діях складу адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, суддя місцевого суду дійшов вірного висновку щодо доведеності вини ОСОБА_3 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Що стосується посилань ОСОБА_3 на те, що позбавлення права керування транспортним засобом на строк один рік призведе до скрутного матеріального становища його родини, то в апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначив, що він підробляє інструктором з рукопашного бою, а не водієм.

При накладенні стягнення на ОСОБА_3 суд першої інстанції у відповідності до статей 33-35 КУпАП, вірно врахував всі обставини справи, врахував порушення ПДР України останнім, ступінь його вини, майновий стан, та призначив ОСОБА_3 стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 грн. та позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

При таких обставинах підстав для зміни чи скасування постанови судді від 16.05.2017 року немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 травня 2017 року, якою ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення в сумі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, зі стягненням судового збору в сумі 320 грн. залишити без змін, а апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_3, - без задоволення.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І. А. Поєдинок