АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №630/204/17 Суддя 1-ї інстанції: Малихін О.О.
Провадження № 33/790/726/17
Категорія: ч. 1 ст. 130КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.07.2017 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрика В.П., за участю особи, у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_2, його захисника - адвоката Горлача Андрія Сергійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Люботинського міського суду Харківської області від 22.05.2017 року у відношенні ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Люботинського міського суду Харківської області від 22.05.2017 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою:АДРЕСА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_2, діючи в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, 08.04.2017 року об 11:20 вм. Люботин на вул.. Шевченка, 110-А, керував автомобілем ЗАЗ-Daewo, державний номер НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння (запах з ротової порожнини), та в присутності двох свідків відмовився від продуття алкотестеру «Драгер»та від проходження огляду в наркоцентрі на визначення стану алкогольного сп'яніння.

Не погоджуючись з таким рішенням судді першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Люботинського міського суду Харківської області від 22.05.2017 року скасувати та провадження у справі закрити.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт зазначає, що зобов'язання його проходити медичний огляд, та затримка його особистого часу є порушенням його Конституційних прав, а також вважає, що передбачена КУпАП відповідальність саме за ухилення від огляду, має на увазі вчинення з цією метою будь-яких дій.

Також звертає увагу нате, що судом першої інстанції не було взято до уваги безпідставне зупинення його транспортного засобу, а також наданий ним висновок медичного огляду щодо виявлення стану алкогольного сп'яніння, в якому зазначено, що у ОСОБА_2 ознак алкогольного сп'яніння не виявлено.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника Горлача А.С., які підтримали вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вважаю, що підстави вважати недотриманими вимоги вказаної правової норми суддею суду першої інстанції відсутні.

Частиною 1 статті 130 КУпАп передбачено відповідальність водіїв за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З викладеного вбачається, що законодавцем було встановлено імперативні норми поведінки, які зобов'язують водіїв на вимогу працівника поліції пройти огляд з метою встановлення стану сп'яніння, та у разі відмови встановлено відповідальність згідно ст. 130 КУпАП, тому посилання апелянта на порушення його Конституційних прав апеляційний суд вважає безпідставними.

Згідно наявного в матеріалах справи протоколу серії АП1 № 281334 від 08.04.2017 року, ОСОБА_2 було зупинено 08.04.2017 року об 11 год. 20 хв.( а.с. 1).

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану сп'яніння від 08.04.2017 року, вбачається що він складений о 13 год. 45 хв., та у ОСОБА_2 ознак алкогольного сп'яніння виявлено не було ( а.с. 17).

Так відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та п. 9 розділу II Інструкції №1452/753 передбачено, що огляд водія транспортного засобу має бути оглянутий у закладі охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Тобто, з моменту зупинки ОСОБА_2 об 11:20 год. та до проведення медичного огляду об 13:45 год. минуло понад 2 години, тому апеляційний суд вважає, що суддею суду першої інстанції було обґрунтовано не взято до уваги вказаний вище висновок.

Окрім того, суддею суду першої інстанції було встановлено, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом серії АП1 №281334 від 08.04.2017 року, поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, які засвідчили відмову ОСОБА_2 від огляду за допомогою газоаналізатору «Драгер», та від медичного огляду він відмовився.

Вказаним доказам судом надана обгрунтована оцінка і ставити її під сумнів, підстав у апеляційного суду немає.

Враховуючи викладене, постанова судді від 22.05.2017 року є обґрунтованою, у зв'язку з чим підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачаю.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Люботинського міського суду Харківської області від 22.05.2017 року у відношенні ОСОБА_2 без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.П. Цілюрик