АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 216/468/17Суддя 1 інстанції Бутенко М. В.
Номер провадження 33/774/45/К/17Суддя- доповідач ОСОБА_1.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2017 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Воловик Н.Ф. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Центрально- Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 квітня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 лютого місяця 04 дня, громадянин ОСОБА_3, не працюючого, проживаючого: м. Кривий Ріг Всебратське-2 53/25,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення стягнення у вигляді накладення штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що дорівнює 10 200 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, 08. 01. 2017 року відносно ОСОБА_2 був складений протокол про адміністративне правопорушення БР № 145661 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, про те, що він 08. 01. 2017 року о 02. 00 год. у м. Кривому Розі двигаючись по вул. Миколаївське шосе, керував автомобілем НОМЕР_1 174 з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці). На вимогу працівників поліції у присутності двох свідків відмовився від проходження у встановленому порядку медичного огляду для встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху України.

Обґрунтовуючи своє клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження вказаної постанови, апелянт посилається на те, що не був присутнім при оголошенні постанови 04.04.2017 року. Стверджує, що тільки 23 травня 2017 року дізнався випадково про наявність постанова та накладення штрафу.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, ОСОБА_2 зазначає, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду від 04 квітня 2017 року відносно нього скасувати, провадження у справі закрити.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги ОСОБА_2Ю, зазначає, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою, так як у судді не було ніяких підстав визнавати його винним у вказаному правопорушенні. ОСОБА_2Ю,. вказує, що немає жодних доказів по справі, які свідчать про те, що саме він керував автомобілем, Зазначає, що протокол БР№ 145661 від 08. 01. 2017 року, який було складено з суттєвими порушеннями, а саме: відсутній його підпис в графі про повідомлення мене про час та місце слухання справи, відсутній його підпис в самому протоколі про адміністративне право п ору шен ня

в протоколі зазначено, що він нібито відмовився від підпису в присутності свідків, але підписи свідків в графі про нібито його відмову від підпису відсутні. Також на його думку, що обидва свідка є працівниками патрульної поліції і не можуть бути свідками, оскільки є зацікавленими особами.

Дійсно, 08. 01. 2017 року він знаходився в автомобілі Лада219010, номерний знак НОМЕР_2 174 в якості пасажира, при цьому він сидів на передньому пасажирському сидінні. За кермом автомобіля знаходилася його знайома ОСОБА_4, яка зупинилася біля магазину, та вийшла за покупками. В цей час до автомобіля підійшли працівники патрульної поліції і стали з'ясовувати чий це автомобіль. І під час розмови з патрульними поліцейськими ОСОБА_4 повернулася з магазину та надала їм своє водійське посвідчення, а по закінченні розмови сіла за кермо автомобіля і вони уїхали до дому. Крім того в автомобілі знаходилася його цивільна дружина ОСОБА_5 , яка була свідком всіх подій і також може підтвердити дані обставини. Але поліцейські патрульні чомусь взагалі не відреагували нате, що за кермом автомобіля була інша людина, ніяких пояснень від свідків, які знаходилися в автомобілі не відібрали.

Посилається що судом першої інстанції не дотримано вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП та категорично наполягає на тому, що ніякого протоколу в його присутності не складалося, та він не керував автомобілем, а також йому взагалі не вручалася копія протоколу для ознайомлення.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_6, кожен окремо підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі.

ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції пояснив, що він не був за кермом, був на пасажирському сидінні, був у стані сп'янінні, працівники поліції щось складали, пропонували пройти мед.огляд , та підписати, але він відмовився.

Так, допитані як свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8вказували на те, що вони зупинили авто за кермом був ОСОБА_2, у авто були ще люди, ОСОБА_7 вказав на те, що бачив як ОСОБА_2 перелазив з водійського сидіння на пасажирське сидіння ОСОБА_2 який був у стані алкогольного спяніння, пропонували пройти мед.огляд, склали протокол, пропонували підписати протокол, але ОСОБА_2 відмовився від усього. Автівку передали, за згодою ОСОБА_2 після складання документів, ОСОБА_4

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_9 стверджували що ОСОБА_2 не керував автомобілем, що за кермом була ОСОБА_4, при цьому ОСОБА_4 стверджує що поліцейські писали та складали якісь документи, а ОСОБА_9 вказує, що ніякі документи не складали.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думку ОСОБА_2, захисника, покази свідків, вивчивши матеріали справи дослідивши доводи апеляційної скарги та переглянувши відеозаписи, приходить до наступних висновків.

Статями 289, 294 КУпАП встановлено десятиденний строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк може бути поновлено органом, правомочним розглядати справу.

Оскільки ОСОБА_2 заявив відповідне клопотання, а з матеріалів справи вбачається, що строк пропущений з поважних причин, оскільки районним судом було ухвлалено постанову без присутності ОСОБА_2, повний тексту постанови суду отримав лише 24 травня 2017 року, тому строк на апеляційне оскарження зазначеної постанови ОСОБА_2 слід поновити та розглянути справу по суті.

У відповідності до ст. 294 КУпАП перегляд постанов судді проводиться виключно у межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.ст.245,251,252,280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Не зважаючи на те, що ОСОБА_2Ю, спростовує свою причетність до скоєного адміністративного правопорушення, однак висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2Ю,у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є правильним, та підтверджується наступними доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема:

протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; (а.с.2,3)

поясненнями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11, які були залучені в якості понятих при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, з яких вбачається, що в їх присутності водій ОСОБА_2 відмовився на вимогу працівників поліції від проходження огляду на місці та медичного огляду для встановлення стану алкогольного спяніння, а також відмовився від підпису у протоколі про адміністративне правопорушення, що повною мірою підтверджують правильність викладення фактичних обставин подій в оскаржуваній постанові, (а.с.4,5)

Посилання ОСОБА_2Ю, на неправильність складення протоколу суд відкидає, оскільки фактичні обставини справи судом апеляційної інстанції було встановлено безпосередньо у судовому засіданні при наданні пояснень ОСОБА_2Ю, крім того при підготовці справи був переглянут відеозапис від 08.01.2017року, де чітко видно як в присутності ОСОБА_2 був складений протоколу про адміністративне правопорушення, в присутності двох свідків ОСОБА_2 відмовляється від проходження огляду на місці , а також від підпису в протоколі. Підстав визнавати вказаний доказ вини ОСОБА_2 при дослідженні письмових матеріалів ,як такий, що складений з порушеннями вимог законодавства суд апеляційної інстанції не має, а отже відповідні доводи в його апеляційній скарзі є неспроможними.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає і у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності поза розумним сумнівом, обєктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови ОСОБА_2Ю,. від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння на вимогу працівників поліції, які виявили у ОСОБА_2, ознаки алкогольного спяніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього, уповноваженою особою органів поліції, котре полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Доводи ОСОБА_2 стосовно того, що він не керував автомобілем в стані алкогольного спяніння, а просто сидів у машині, суд оцінює критично, оскільки вони спростовуються наявними в матеріалах провадження доказами та підтверджується відеозаписом з боді-камери, поліцейських та свідками.

Пояснення як ОСОБА_2 так і свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_9 відповідно до яких, не ОСОБА_2, а саме ОСОБА_4 керувала зазначеним автомобілем, при цьому покинула автомобіль, зайшла до магазину , а повернулася коли вже були присутні працівники поліції викликають сумнів у їх достовірності та надані ними з метою уникнення ОСОБА_2 адміністративної відповідальності, оскільки свідок ОСОБА_4 знайома ОСОБА_2, а свідок ОСОБА_9 є дружиною. В звязку з чим посилання в апеляції з цього приводу є безпідставним і спростовується не тільки відеозаписом, але й показами інспекторів поліції які беззаперечно стверджують що за кермом знаходився саме ОСОБА_2

Апеляційним судом не встановлено допущених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735, у зв'язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є неприйнятними.

При розгляді справи судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив поза розумним сумнівом та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Центрально- Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 квітня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Центрально- Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 квітня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1