АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/498/17 Справа № 703/1541/17 Головуючий по 1 інстанції Опалинська О. П.
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Іваненко І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2017 р. м. Черкаси

Суддя Апеляційного суду Черкаської області Іваненко І. В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30 червня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Сміла Черкаська область, проживає за адресою: АДРЕСА_1, не працює,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік; стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 320 грн., -

в с т а н о в и в :

Згідно з постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30 червня 2017 року ОСОБА_3 близько 04 год. 20 хв. 02 квітня 2017 року в м. Сміла по вул. Мазура керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30 червня 2017 року та направити матеріали справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, ОСОБА_3 вказує, що не був присутнім в судовому засіданні, у зв'язку із знаходженням на стаціонарному лікуванні, про що повідомляв місцевий суд, що позбавило його можливості реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП. Про винесення постанови він дізнався лише 13.07.2017 р.

По суті апеляційних вимог вказує, що постанова суду є незаконною, оскільки суддя спрощено підійшла до судового розгляду справи та проігнорувавши його права.

Зазначає, що місцевий суд не врахував, що при огляді інспектором поліції на стан сп'яніння було грубо порушено п. 10 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», адже йому не було надано акт огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Також суд не врахував, що до матеріалів справи інспектор поліції додав рапорт, який не був зареєстрований та не посвідчений печаткою, що ставить під сумнів даний рапорт як доказ.

Крім того, в порушення вимог ст. 280 КУпАП судом не були з'ясовані всі обставини справи, що мають значення для правильного її вирішення по суті, а саме судом не врахована особа порушника, обставини, що пом'якшують і обтяжують його відповідальність, дані про його сімейний стан, характеризуючи дані.

У судовому засідання ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав з мотивів, які в ній наведені. Указав, що дійсно на прохання товариша, який був у стані сильного сп'яніння, сів за кермо автомобіля. Сам також перед цим вживав пиво. Він хотів проїхати лише кілька сотень метрів, але, на жаль, їх зупинили поліцейські.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя вважає наступне.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 не був присутнім у суді під час розгляду справи відносно нього. Відповідно до розписки ОСОБА_3 копію судового рішення він отримав 13.07.2017 р. (а.с. 26). Однак, враховуючи, що з матеріалами справи він ознайомився 24.07.2017 р., про що в матеріалах справи міститься відповідна заява (а.с. 27), а апеляційна скарга подана ним до суду 03.08.2017 р., вважаю справедливим визнати названі апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду поважними, а також вбачаю необхідним його поновити.

По суті апеляційної скарги вважаю наступне.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Суддя апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції належно встановлені обставини, які дають обґрунтоване право притягнути ОСОБА_3 до відповідальності за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Факт керування особою транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння належно встановлений судом першої інстанції на підставі належних і допустимих доказів. Цей факт підтвердився й в суді апеляційної інстанції. Цього не заперечує і сам ОСОБА_3

Факт перебування ОСОБА_3 в стані алкогольного сп'яніння чітко і обґрунтовано підтверджується відповідним висновком лікаря КЗ «Черкаський обласний наркологічний диспансер» № 329 від 02.04.2017 р. (а.с. 3).

Виходячи з цього, дії обвинуваченого судом першої інстанції кваліфіковані вірно. Стосовно виду і розміру стягнення суддя апеляційного суду вбачає, що суд першої інстанції належно і обґрунтовано застосував до обвинуваченого стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами згідно з санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП в редакції Закону України від 07.07.2016 р. № 1446-VIII. Суд апеляційної інстанції вбачає, що, враховуючи особливу суспільну шкідливість вказаного правопорушення, стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 гривень та один рік позбавлення права керування транспортними засобами є законним, справедливим, необхідним і достатнім стягненням для виправлення правопорушника та запобігання вчиненню ним подібних правопорушень надалі.

Стосовно доводів апелянта про те, що постанова була ухвалена судом першої інстанції за його відсутності, суд апеляційної інстанції не вбачає це істотною підставою для скасування рішення лише з формальних міркувань, яке по суті є вірним і справедливим.

ОСОБА_3 неодноразово належно викликався до суду, про що є відповідні підтвердження у матеріалах справи (а.с. 9, 19) та підтверджується його заявами про відкладення розгляду справи, призначеного на 14.06.2017, 29.06.2017 р. та 30.06.2017 р. (а.с. 15, 17, 23), які свідчать, що обвинувачений достеменно знав про розгляд справи відносно нього в зазначені дні. В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 були надані всі можливості для представлення своєї позиції перед судом.

Твердження апелянта про те, що йому не було вручено акту огляду на стан алкогольного сп'яніння всупереч вимог п. 10 Інструкції, суддя апеляційного суду вбачає безпідставним, з огляду на таке. Відповідно до вимог наказу МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, або ж лікарем закладу охорони здоров'я.

В разі проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, результат такого огляду оформляється актом огляду на стан алкогольного сп'яніння, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп'яніння.

В даному випадку огляд ОСОБА_3 на стан алкогольного сп'яніння був проведений в закладі охорони здоров'я, за результатами якого було встановлено діагноз, який був внесений до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду видається на підставі акта медичного огляду. Акт медичного огляду особи залишається в закладі охорони здоров'я.

Тому суддя не вбачає недійсними висновки щодо результатів медичного огляду ОСОБА_3 на стан алкогольного сп'яніння, адже вони складені з дотриманням вимог Інструкції.

Також суд апеляційної інстанції вбачає такими, що не мають відношення до предмету справи, доводи обвинуваченого про те, що рапорт поліцейського не зареєстрований та не має печатки, оскільки вимоги зазначеної Інструкції, яка визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп'яніння та оформлення результатів такого огляду, не вимагають обов'язкової наявності печатки на рапорті працівника поліції та його реєстрації.

Тому, керуючись ст. 247, 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30 червня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30 червня 2017 року відносно ОСОБА_3 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Іваненко