АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/657/17 Головуючий у І-й інстанції - Ігнатенко В.В.
Справа № 202/3162/17-п Головуючий в ІІ інстанції - Мазниця А.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2017 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2017 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн., та стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1, 29 квітня 2017 року приблизно о 20 годині 10 хвилин керував транспортним засобом ЗАЗ д/н НОМЕР_1 по пр-т. Слобожанському, 100, у м. Дніпро з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода,млява мова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі, з урахуванням доповнення, ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження постанови суду від 07 липня 2017 року, вказану постанову суду скасувати, провадження у справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи своє клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, апелянт зазначає, що копію оскаржуваної постанови від 23.06.2017 року він отримав 03.07.2017 року.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, апелянт зазначає, що оскаржувана постанова не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, вказує, що складений протокол він не підписував та його копію не отримував, а письмових пояснень не надав у зв'язку з своєю юридичною необізнаністю.

Зазначає, що протокол відносно нього було складено в порушення вимог КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Так, працівниками поліції, йому було запропоновано пройти тест за допомогою приладу "Драгер", від якого він відмовився, проте не запропоновано було проїхати до медичного закладу для проходження такого огляду та складено відповідний протокол за фактом відмови від проходження огляду на стан сп'яніння.

З пояснень свідків також вбачається, що він у їх присутності відмовився від проходження на стан сп'яніння, проте не вбачається, чи пропонували йому пройти такий огляд у медичному закладі. При винесенні постанови суд першої інстанції не дотримався принципів законності, дослідження доказів для встановлення об'єктивної істини, не врахував грубі порушення з боку працівників поліції при процедурі оформленні протоколу та направлення його для огляду на стан сп'яніння.

Крім того вказує, що один екземпляр протоколу про адміністративне правопорушення йому вручений не був, право дати пояснення та зауваження не забезпечене. Також згідно матеріалам справи його не було належним чином повідомлено про дату та час розгляду справи, постанову в порушення вимог норм КУпАП було винесено за його відсутності, чим позбавлено права на доступ до правосуддя та захист своїх прав у суді.

У доповненні до апеляційної скарги ОСОБА_1 додатково акцентує увагу на тому, що огляд на предмет перебування у стані алкогольного сп'яніння йому було запропоновано пройти не на місці зупинки автомобіля, а у приміщенні Індустріального районного відділу поліції, що, на його думку, тягне недійсність такої дії.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі, свою винуватість у вчинені адміністративного правопорушення заперечував.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були належним чином повідомлені проте до суду апеляційної інстанції не з'явилися.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши пояснення, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступного.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне його задовольнити, оскільки доводи апелянта про те, що про день та час розгляду справи він не був повідомлений, при винесенні згаданої постанови присутній не був, її копію у межах строку апеляційного оскарження не отримував, матеріалами справи не спростовуються, а отже є підстави для висновку, що строк апеляційного оскарження був пропущений з поважної причини.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, які підтверджуються належними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; письмовими поясненнями ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які були залучені в якості понятих при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, з яких вбачається, що в їх присутності саме водій ОСОБА_1 відмовився на вимогу працівників поліції пройти огляд за допомогою технічного приладу «Драгер» та огляд у медичному закладі для встановлення стану алкогольного сп'яніння; рапортом поліцейського; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, доданим до матеріалів провадження.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає і у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю кореспондують з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В той же час, як зазначено у п. 6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об'єктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у нього ознаки алкогольного сп'яніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало підставою вимоги пройти медичний огляд.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього, уповноваженою особою органів поліції, котре полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, та доведеність вини правопорушника поза розумним сумнівом.

Доводи ОСОБА_1 стосовно того, що йому не було запропоновано пройти саме медичний огляд для встановлення стану алкогольного сп'яніння, спростовуються вищезазначеними письмовими доказами та наявним у матеріалах справи відеозаписом, файл , з фрагменту якого з 0:02:45 хвилин до 0:06:03 хвилин чітко вбачається, що ОСОБА_1, перебуваючи у приміщенні Індустріального ВП ДВП НП у Дніпропетровської області, у грубій формі відмовився від проходження такого огляду як на місці за допомогою приладу "Драгер", так і в медичному закладі.

Тим самим відеозаписом спростовуються і доводи апелянта щодо порушення його прав у зв'язку з тим, що він був позбавлений можливості викласти у протоколі про адміністративне правопорушення свої зауваження та заперечення, а також йому не був наданий екземпляр даного документу. Так, з фрагменту запису з 0:13:30 хвилин до 0:14:20 хвилин вбачається, що ОСОБА_1 від підпису у протоколі відмовився, бажання отримати його копію або викласти у ньому будь-які зауваження або заперечення не виявив та залишив приміщення Індустріального ВП ДВП НП у Дніпропетровської області.

Доводи апелянта про те, що йому не було запропоновано пройти медичний огляд саме на місці зупинення транспортного засобу, не приймаються до уваги, оскільки згідно матеріалами справи останнього було у встановленому законом порядку затримано на місці скоєння адміністративного правопорушення та доставлено до Індустріального ВП ДВП НП у Дніпропетровської області для встановлення особи, припинення правопорушення та складання протоколу, де і було у присутності свідків запропоновано пройти медичний огляд для встановлення стану алкогольного сп'яніння.

Апеляційним судом не встановлено допущених під час складання протоколу порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735, у зв'язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги апелянта є неприйнятними.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2017 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, - залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2017 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області А.А. Мазниця