№ 263/8671/17
№ 3/263/1538/2017
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2017 року м.Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, при секретарі Гущиній О.О., за участі захисника адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Маріуполі Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, 15.11.1970р.н., громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1,

за ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 13.07.2017 року о 22-50 годині по вулиці Кінногвардійській, 14, у Центральному районі міста Маріуполя керував автомобілем ВАЗ 2108, державний номер НОМЕР_1, у стані алкогольного спяніння, чим порушив п.2.9А Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Огляд проводився в міському наркологічному диспансері м.Маріуполя. Від проведення огляду на місці зупинки з використанням приладу газоаналізатору «Драгер Алкотест» відмовився в присутності двох свідків.

Крім того, ОСОБА_3 13.07.2017 року о 22-30 годині по вулиці Леваневського, 49, керуючи автомобілем ВАЗ 2108, державний номер НОМЕР_1, не виконав законної вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу. Вимогу зупинитися було подано за допомогою гучномовного пристрою та проблискового маячку червоного поєднаного з синім кольорів. Транспортний засіб було зупинено шляхом переслідування та блокування в м.Маріуполі на вулиці Кінногвардійській, 14. Своїми діями ОСОБА_3 порушив п. 2.4 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-2 КУпАП.

ОСОБА_3 у судовому засіданні провину у скоєнні інкримінованих правопорушень визнав частково, зазначив, що 13.07.2017 року о 16-00 год. вжив кухоль пива «Міцне» (0,5 л.), горілку не вживав та не вживає. Після цього, через дві години вже був тверезий. О 22-00 годині він сів за кермо автомобіля ВАЗ 2108, державний номер НОМЕР_1, та поїхав до дівчини на імя Антоніна, на вулицю Леваневського. Документи на автомобіль забув вдома. Після спілкування з дівчиною він рушив, однак, працівники поліції увімкнули проблискові маячки та поїхали за ним. Він не зупинявся на вимоги працівників поліції, оскільки не хотів, щоб хтось побачив дівчину, яка була разом з ним. Субєктивно він відчував, що не перебував у стані алкогольного спяніння. Номерний знак його автомобілю був освітлений. Після зупинки разом з поліцейськими поїхав до наркологічного диспансеру, де був проведений його медичний огляд двума жінками, вони давали продути якийсь прилад. Що показав прилад йому невідомо, але коли він розписувався в журналі зміг побачити, що «ознак спяніння не виявлено». ОСОБА_3 повністю визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП, розкаявся у скоєному, вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП не визнав, враховуючи надані ним пояснення.

Адвокат ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що вимоги працівників поліції про зупинку транспортного засобу були незаконними, оскільки номерний знак на транспортному засобі освітлювався, однак просив врахувати, що ОСОБА_3 щиросердно розкаявся у вчиненні правопорушення за ст.122-2 КУпАП. Зазначив, що оскільки під час проведення огляду на стан спяніння були порушення, у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зазначено, що ОСОБА_3 перебуває у стані гострої інтоксикації внаслідок вживання алкоголю, в той час як диспозицією ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проміле у висновку не вказано, даний висновок не підписаний ані особою, яка доставила ОСОБА_3 до лікарні ані самим ОСОБА_3, у діях його підзахисного відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тому просив суд закрити провадження у справі в цій частині.

Судом були досліджені письмові докази: протокол про адміністративне правопорушення від 14.07.2017 року Серії БР № 116318, протокол про адміністративне правопорушення від 14.07.2017 року АА № 117445, копія постанови про накладення адміністративного стягнення від 14.07.2017 року АР № 855823, згідно з якою ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126, ч.6 ст.121 КУпАП за керування т/з з неосвітленим заднім номерним знаком та непредявлення працівникам поліції реєстраційних документів на т/з, поліс обовязкового страхування, яка є чинною, висновок КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м.Маріуполя» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 14.07.2017 року (00:30) за № 318, яким встановлено, що ОСОБА_3 перебуває у стані гострої інтоксикації внаслідок вживання алкоголю, неускладненої, рапорти працівників поліції від 14.07.2017 року, акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 14.07.2017 року (01-00 год.).

Також в судовому засіданні досліджено відеозапис, доданий до матеріалів справи, на якому зафіксовано, як водій автомобіля ВАЗ 2108, державний номер НОМЕР_1, рухаючись по вулицям міста Маріуполя, не виконував неодноразові вимоги поліцейських, які його переслідували, зупинити транспортний засіб. Після блокування автомобіль було зупинено, за кермом перебував ОСОБА_3, який повідомив, що перебуває в стані алкогольного спяніння. Також частково зафіксовано, як ОСОБА_3 перебував в наркологічному диспансері м.Маріуполя, де лікарем проводився його медичний огляд, зокрема, він продував прилад-газоаналізатор та розписувався після проведеного огляду.

Розглянувши зазначену справу про адміністративне правопорушення та на підставі зібраних у справі доказів суд вважає, що при складанні зазначених адміністративних матеріалів працівниками поліції не було допущено неповноту чи необєктивність в оцінюванні дій правопорушника.

Згідно із ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

За п. 2 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (далі за текстом постанови «Порядок направлення водіїв для огляду»), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп'яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Так, відповідно до п. 3 «Порядку направлення водіїв для огляду» огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; або лікарем закладу охорони здоров'я.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.9А Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.4 Правил дорожнього руху України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Зазначені в протоколах обставини узгоджуються з даними, викладеними в матеріалах справи, з яких ОСОБА_3 порушив п.п. 2.9а, 2.4 Правил Дорожнього руху України, та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130, ст. 122-2 КУпАП.

Вислухавши ОСОБА_3 та його захисника, в повному обсязі дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що подія адміністративного правопорушення мала місце, провина ОСОБА_3 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, а також не виконанні законної вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу у встановленому законом порядку доведена.

Доводи ОСОБА_3 про те, що він субєктивно відчував себе тверезим суперечать наведеним вище доказам та не спростовують викладених висновків суду. Підстав для сумніву у зібраних доказах суд не вбачає.

Суд також відкидає доводи адвоката ОСОБА_2 щодо неправильно оформленого висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки докази у справі оцінюються в їх сукупності, а у висновку зазначено, що ОСОБА_3 перебуває у стані гострої інтоксикації внаслідок вживання алкоголю, неускладненої, сама по собі відсутність підпису ОСОБА_3 не може впливати на достовірність правильного по суті висновку.

Суд враховує, що велика кількість дорожньо-транспортних пригод з тяжкими наслідками відбуваються саме через нехтування учасниками дорожнього руху Правилами дорожнього руху, особливо у стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння. Безпека руху це зобов'язання водія не тільки по відношенню до себе, але й до інших учасників руху, оскільки порушення учасниками дорожнього руху правил безпеки руху, як правило, призводить до непередбачуваних наслідків, зокрема загрози життю та здоровю громадян, пошкодження майна тощо.

В той же час, згідно з ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Вбачаючи в діях ОСОБА_3 ознаки правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст. 122-2 КУпАП, суд вважає необхідним накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції за більш серйозне правопорушення, а саме за ч.1 ст. 130 КУпАП.

При обранні міри адміністративного стягнення враховуються обставини та характер вчиненого правопорушення, ступінь провини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і дані про його особу, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

При ухваленні рішення у справі суддя бере до уваги, що ОСОБА_3 вчинив грубі порушення ПДР України, внаслідок яких могли настати тяжкі наслідки, своїми діями наражав на небезпеку себе та інших громадян учасників руху, пішоходів (у тому числі і дітей), керуючи транспортним засобом в стані спяніння та намагаючись втекти від працівників поліції. Не дивлячись на загальноприйняті норми поведінки та співжиття в суспільстві легковажно дозволив собі вживати алкоголь та керувати транспортом, що свідчить про нехтування ним вказаних норм, тому, за таких обставин, суд приходить до переконання, що останній належних висновків для себе не робить. А тому, для запобігання вчиненню нових правопорушень та виховання ОСОБА_3 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття необхідно накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції статті Закону у виді штрафу в дохід держави та позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.7, 36, 40-1, 122-2, 130, 245, 248, 251, 283, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 122-2 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк з дня її винесення до апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя

Суддя О.М. Томілін