Номер провадження: 33/785/941/17
Головуючий у першій інстанції Непорада О. М.
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі головуючого Копіци О.В., за участю представника Одеської митниці ДФС Безлущенка О.С., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Дудчика О.М. в інтересах ОСОБА_4 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 12.08.2016 року, відносно:

ОСОБА_4, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

- про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100 % вартості товару, а саме: 28551,96 грн.

На підставі ч. 2 ст. 541 МК України з ОСОБА_4 стягнуто повну вартість випущеного у вільний обіг товару, тобто 28551,96 грн.

На підставі п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» стягнуто з ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 275,60 грн.

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 26.04.2016 року до Одеської митниці ДФС надійшов лист Волинської митниці ДФС №2297/03-70-20-01-11, щодо можливого незаконного вивезення за межі митної території України в зоні діяльності Одеської митниці ДФС ФОП ОСОБА_4 товару «лісоматеріали», шляхом надання, як підстав для такого вивезення, отриманих незаконним шляхом сертифікатів про походження «лісоматеріалів».

06.05.2016 року Одеська митниця ДФС отримала орієнтування ГУ ДФС у Вінницькій області №2514/7/02-32-21-00 стосовно незаконного переміщення цією особою товару «лісоматеріали».

Перевіркою зазначеної інформації було встановлено, що 02.08.2015 року Одеською митницею ДФС було оформлено митну декларацію №500060702/2015/004943 типу «ЕК-10 АА» в митному режимі «Експорт».

По даній декларацій, відповідно до зовнішньоекономічного контракту №1/15, укладеного 01.04.2015 року між ФОП ОСОБА_4 та китайською компанією «TAO SHI TRADING CO. LIMITED», 02.08.2015 року за межі митної території України до Китаю вивезено товар «лісоматеріали» у кількості 22357 кг (20,325 м3) загальною вартістю 1321,13 доларів США, що на момент митного оформлення складало 28551,96 грн.

Як підстави для переміщення лісоматеріалів, заявлених за митною декларацією №500060702/2015/004943 Одеській митниці ДФС серед інших документів було надано сертифікат про походження лісоматеріалів №862892, який видано Вінницьким обласним управлінням лісового та мисливського господарства на ім'я експортера ФОП ОСОБА_4 на підставі товарно-транспортної накладної (ТТН) №00000280, яка, нібито, видавалась ТОВ СЛГ «Авангардліс» при придбанні лісоматеріалів.

Для перевірки фактів, наведених в листі Волинської митниці ДФС від 26.04.2016 року №2297/03-70-20-01-11, Одеською митницею ДФС до ТОВ СЛГ «Авангардліс» направлено запити щодо наявності господарських стосунків з ФОП ОСОБА_4 та видачі на товар, який вивозився за митною декларацією №500060702/2015/004943 ТТН №00000280, для отримання сертифікату про походження лісоматеріалів.

14.06.2016 року до Одеської митниці ДФС надійшли відповіді ТОВ СЛГ «Авангардліс», у яких зазначено, що у ТОВ СЛГ «Авангардліс» з ФОП ОСОБА_4 ніколи не існувало будь-яких договірних відносин, а ТТН №00000280 є підробленою, ніколи не реєструвалась і не виписувалась ТОВ СЛГ «Авангардліс».

Відправником та продавцем вказаного товару виступало ФОП ОСОБА_4, одержувачем та покупцем - китайська компанія «TAO SHI TRADING CO. LIMITED».

Відповідно до облікової картки суб'єкта ЗЕД №401/2015/0000136 особою, уповноваженою на роботу з митницею є ОСОБА_4, який для отримання сертифікату про походження лісоматеріалів №862892 надавав Вінницькому обласному управлінню лісового та мисливського господарства підроблену ТТН №00000280.

Отже, ОСОБА_4 переміщено через митний кордон України товар «лісоматеріали» у кількості 20,325 м3 вартістю 28551,96 грн. з приховуванням від митного контролю, шляхом надання Одеській митниці як підстави для такого переміщення сертифікату про походження лісоматеріалів №862892, отриманого незаконним шляхом.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що своїми діямиФОП ОСОБА_4 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України.

В апеляційній скарзі адвокат Дудчик О.М. зазначив, що постанова є незаконною та необґрунтованою, оскільки винесена без урахування фактичних обставин справи, внаслідок їх неповного, необ'єктивного дослідження з таких підстав:

1) оскаржувана постанова прийнята з порушенням вимог ст. 526 МК України, оскільки у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про належне повідомлення ОСОБА_4 про час та дату судового розгляду. Наявну у матеріалах справи телефонограму його підзахисний не отримував, оскільки зазначений у ній номер телефону ніколи йому не належав;

2) суд першої інстанції не врахував, що диспозиція ст. 483 МК України передбачає наявність лише умисної форми вини, а у матеріалах справи немає жодного доказу, який би підтверджував наявність умислу в діях ОСОБА_4, а саме те, що він знав, міг знати чи повинен був знати, що товарно-транспортні накладні, на підставі яких видавався сертифікат походження лісових матеріалів для здійснення експортних операцій, не відображені в бухгалтерському обліку ТОВ СЛГ «Авангардліс». Отже наявність таких висновків у постанові суду першої інстанції є припущенням;

3) докази у справі про порушення митних правил, відповідно до положень ст. 495 МК України, встановлюються, в тому числі поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, але ані митний орган, ані суд першої інстанції не отримав, у встановленому порядку, пояснень ОСОБА_4 Притягнення його підзахисного до відповідальності, фактично, лише на підставі відповіді ТОВ СЛГ «Авангардліс» про відсутність будь-яких договірних відносин з ФОП ОСОБА_4, є неприпустимим, адже відомості, отримані в ході оперативно-розшукових дій, не є належними та допустимими доказами у справі;

4) відповідно до практики Верховного Суду України, у випадку заперечення контрагентом господарських операцій, вказані обставини мають бути додатково перевірені та встановлені з посиланням на належні докази - висновки експертів, покази посадових осіб контрагента, допитаних в якості свідків з попередженням про кримінальну відповідальність тощо. За таких обставин заперечення ТОВ СЛГ «Авангардліс» договірних відносин з ФОП ОСОБА_4, за наявності належним чином оформлених товарно-транспортних накладних з усіма реквізитами, підписами, печатками не може бути доказом вини його підзахисного у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Посилаючись на наведені доводи, захисник просить скасувати постанову судді і закрити провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_4 та його представник не з'явились.

У клопотанні від 23.06.2017 року представник ОСОБА_4 просив не розглядати апеляційну скаргу за його відсутності, у зв'язку з чим апеляційний розгляд з 29.06.2017 року був перенесений на 14.07.2017 року, але у зазначений день апеляційний розгляд не відбувся через неявку апелянта та був відкладений на 11.08.2017 року.

10.08.2017 року представник ОСОБА_4 електронною поштою надіслав на адресу апеляційного суду клопотання про розгляд апеляційної скарги без їх участі, зазначивши, що вони підтримують доводи апеляційної скарги і просять її задовольнити.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник Одеської митниці ДФС Безлущенко О.С. заперечував проти апеляційної скарги.

Вислухавши пояснення представника Одеської митниці ДФС, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновків про таке.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 529 МК України, постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі. Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Статтею 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Процесуальний строк на подачу апеляційної скарги був поновлений постановою апеляційного суду від 02.06.2017 року, тому вона підлягає розгляду по суті.

Положеннями ст. 489 МК України передбачено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до приписів ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення при зазначених у постанові обставинах, ґрунтується, як зазначено у постанові, на змісті «протоколу про порушення митних правил № 0842/50000/16 від 01.07.2016 року, доповідній записці головного державного інспектора Одеської митниці ДФС та інших документах у їх сукупності».

При цьому, суд першої інстанції послався на:

- положення ст. 3 Закону України «Про особливості державного регулювання діяльності суб'єктів підприємницької діяльності, пов'язаної з реалізацією та експортом лісоматеріалів» від 08.09.2005 № 2860-IV, якою передбачено, що реалізація за межі митної території України в митному режимі експорту суб'єктами підприємницької діяльності лісоматеріалів та виготовлених них пиломатеріалів, допускається за наявності сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів. Митні органи України здійснюють митне оформлення експорту лісо- та пиломатеріалів, за умови подання експортером разом з іншими необхідними документами сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів.

Порядок видачі сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів затверджується Кабінетом Міністрів України;

- приписи п. 5 «Тимчасового порядку видачі сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 року №1260, відповідно до якого, для отримання сертифіката, експортери подають територіальному органу Держлісагентства заяву за встановленою агентством формою, до якої додається копія (з обов'язковим пред'явленням оригіналу) товарно-транспортної або залізничної накладної про придбання лісо- та пиломатеріалів.

- п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03.06.2005 року №8, відповідно до якого, незаконно одержаними слід визнавати документи, які особа отримала за відсутності законних підстав або з порушенням установленого порядку.

Відповідно до п. 6 «Тимчасового порядку видачі сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій», експортери несуть відповідальність за достовірність інформації в поданих ними документах для отримання сертифікатів.

Експортером товару «лісоматеріали» був ФОП ОСОБА_4, а ст. 3 Закону України «Про особливості державного регулювання діяльності суб'єктів підприємницької діяльності, пов'язаної з реалізацією та експортом лісоматеріалів» передбачено, що особи, винні в порушенні порядку видачі та обігу сертифікатів про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів, несуть відповідальність згідно із законом.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що сертифікат про походження лісоматеріалів №862892, який надавався Одеській митниці ДФС, як підстава для митного оформлення товару «лісоматеріали» у кількості 20,325 кубічних метрів вартістю 28551,96 грн., необхідно вважати одержаним незаконним шляхом, що є однією з ознак порушення митних правил, передбачених ст. 483 МК України (переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, з поданням органу доходів і зборів, як підстави для переміщення товарів документів, одержаних незаконним шляхом).

Доводи апеляційної скарги стосовно безпідставності притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, апеляційний суд вважає безпідставними, адже його дії мають виключно умисний характер.

Довід апеляційної скарги про те, що справа розглянута судом першої інстанції за відсутності ОСОБА_4, що є порушенням його прав, суд апеляційної інстанції вважає безпредметним, оскільки справа розглянута судом першої інстанції із дотриманням вимог законодавства, крім того, він та його представник не з'явились також в судове засідання апеляційного суду, хоча були належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, але подали заяву про розгляд апеляційної скарги за їх відсутності та законність накладення стягнення була перевірена під час апеляційного розгляду справи .

У відповідності з приписами п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Апеляційний суд вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції, - немає.

Керуючись ст.ст. 529, 530МК України, ст.ст. 280, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Дудчика О.М. в інтересах ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 12.08.2016 року про накладення на ОСОБА_4 стягнення за порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України у вигляді штрафу в розмірі 100% вартості товару, що становить 28551,96 грн., зі стягненням, в якості додаткової міри покарання, повної вартості випущеного у вільний обіг товару, а саме 28551 грн. 96 коп., - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області: Копіца О.В.