ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
______________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2017 рокум. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з сектору превенції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: Дніпропетровська область, с. Новоолександрівка, вул. Українська, 111, притягнутого за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 17 червня 2017 року о 22 годині 40 хвилин, керуючи транспортним засобом «КІА», д/з АЕ 2670 ЕН, рухався по вул. Набережна Перемоги, з боку пров. Добровольців у напрямку вул. Космічної в м. Дніпрі, де, перевищуючи дозволену швидкість руху у населених пунктах, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості свого руху аж до повної зупинки, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Фольксваген», д/н НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2, який на перехресті з ОСОБА_3 рухався з ліва на право за напрямком його руху. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 12.3, 12.4, 12.9 «б» Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам, крім того тілесних ушкоджень зазнали пасажири ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, а також сам правопорушник.

ОСОБА_1 з'явився до суду, свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав та пояснив, що на перехресті вул. Набережна Перемоги з ОСОБА_3 він слідував по головній дорозі та несподівано для нього інший водій ОСОБА_2 виїхав з другорядної дороги, у зв'язку з чим між ними відбулось зіткнення.

Водій ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що повертаючи ліворуч на перехресті нерівнозначних доріг він дійсно не надав переваги у русі автомобілю «КІА», однак вказаний транспортний засіб перед початком виконання ним маневру перетинання перехрестя знаходився на дуже великій відстані, однак напевно рухався на великій швидкості, що також стало причиною їх зіткнення.

В ході судового розгляду даної справи про адміністративне правопорушення, за клопотання сторони захисту, були допитані свідки ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які повідомили суду наступне.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що вона знаходилась в автомобілі «КІА» в якості пасажиру на задньому сидінні посередні і стала очевидцем того, що водій ОСОБА_1 рухався по головній дорозі і на перехресті з другорядної дороги виїхав інший автомобіль, в результаті чого між ними відбулось зіткнення, до цього моменту вона бачила, що автомобіль «КІА» рухався на швидкості близько 60 км/год, однак напевно не може стверджувати яка була швидкість автомобіля безпосередньо перед зіткненням. Після зіткнення з автомобіля «Фольксваген» вийшов водій чоловічої статі близько 40-45 років та, як вона зрозуміла, його жінка, при цьому ОСОБА_2 за кермом автомобіля «Фольксваген» не знаходився.

ОСОБА_7, будучи допитаним у судовому засіданні в якості свідка, суду пояснив, що він знаходився в автомобілі «КІА» в якості пасажиру та сидів позаду за водійським сидінням ОСОБА_1, він переважно дивився у вікно автомобіля та коли вони перетинали перехрестя, то побачив автомобіль «Фольксваген», після чого між ними відбулось зіткнення. З автомобіля «Фольксваген» вийшли двоє осіб, чоловік з жінкою. Щодо швидкості автомобіля «КІА» повідомити у судовому засіданні нічого не зміг.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8, суду пояснив, що він знаходився в якості пасажиру автомобіля «КІА» з права на задньому сидінні, коли водій ОСОБА_1 перетинав перехрестя по головній дорозі, то інший автомобіль «Фольксваген» скоїв з ними зіткнення, оскільки виїжджав з другорядної дороги та несподівано зупинився на середині перехрестя. З автомобіля «Фольксваген» вийшли двоє людей, чоловік і жінка, при цьому вони обидва вийшли з водійського місця, оскільки їх пасажирські двері не відчинялись. ОСОБА_2 він не бачив на місці зіткнення, побачив його лише тоді, коли водії проходили медичний огляд на стан сп'яніння.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні суду пояснив, що бачив сам момент зіткнення між автомобілями «КІА» та «Фольксваген», оскільки в цей час знаходився на вулиці біля ресторану «Карусель», автомобіль «КІА» рухався по головній дорозі, в той же час автомобіль «Фольксваген» знаходився на другорядній дорозі і несподівано виїхав на середину перехрестя, у зв'язку з чим і відбулось зіткнення між ними. Серед присутніх у судовому засіданні він не впізнає водія автомобіля «Фольксваген», з якого після ДТП вийшов чоловік і жінка, при цьому жінка була за кермом.

Дослідивши безпосередньо у судовому засіданні показання учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, суд робить висновок про винуватість правопорушника ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Винність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підтверджується рапортом слідчого відділу поліції, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди із схемою та фотознімками до нього від 17 червня 2017 року, медичними довідками про стан здоров'я постраждалих, поясненнями водія-учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2, поясненнями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_6, висновком експертного-автотехнічного дослідження № 7/10.1/35 від 07 липня 2017 року, відповідно до яких ОСОБА_1 дійсно вчинив правопорушення за зазначених обставин.

Позицію сторони захисту з-приводу того, що автомобілем «Фольксваген» не керував водій ОСОБА_2, який підійшов на місце зіткнення пізніше, суд визнає неприйнятною, оскільки ОСОБА_2 обґрунтовано обстоював той факт, що саме ним здійснювалось керування вказаним автомобілем, при цьому останній пояснив, що після зіткнення він відлучився, оскільки його матері, ОСОБА_6, стало погано і він відійшов купити води. Дані покази водія ОСОБА_2 зіставляються та взаємоузгоджуються з показами свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_6, якими в письмових поясненнях було підтверджено, що саме їх син, ОСОБА_2, керував автомобілем. Роблячи такий висновок суд також враховує, що допитані за клопотанням сторони захисту свідки ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не могли пояснити хто конкретно знаходився за кермом автомобіля «Фольксваген», а лише загально описували зовнішній вигляд водія, при цьому покази свідків суперечать один одному, оскільки ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повідомляли, що за кермом знаходився чоловік 40-45 років, а свідок ОСОБА_9 повідомив, що за кермом знаходилась жінка. Оскільки в даному контексті покази свідків захисту є суперечливими між собою, суд не може опиратися на них при вирішенні даної справи по суті. Відповідно до фотографій з місця ДТП у автомобіля «Фольксваген» були пошкоджені праві передні двері, у зв'язку з чим вихід з вказаного автомобіля здійснювався лише через водійські двері, що могло призвести до неправильного формування у очевидців даного ДТП уявлення про те хто саме знаходився за кермом вказаного автомобіля.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 суд не приймає до уваги, оскільки в них не було повідомлено обставин, що безпосередньо підлягають доказуванню у справі, зокрема щодо механізму даного зіткнення та порушень з боку водіїв правил дорожнього руху.

Оцінюючи висновок експертного автотехнічного дослідження суд виходить з того, що хоч дане експертне дослідження і було проведено за заявкою однією із сторін дорожньо-транспортної пригоди, обставини справи надані для вирішення експерту повністю відповідають фактичним обставинами викладеним в протоколах про адміністративні правопорушення відносно обох водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1, а тому суд вважає таке дослідження допустимим та належним. Згідно його висновку дії водія автомобіля «Фольксваген» ОСОБА_2 не відповідали вимогам п. 16.11 та д.з. 2.1 Правил дорожнього руху України, дії водія автомобіля «КІА» ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.п. 12.3, 12.4, 12.9 «б» Правил дорожнього руху України, при цьому дії обох водіїв (для водія ОСОБА_1 лише дії, що виразились в порушенні вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України) з технічної точки зору перебувають в причинному зв'язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди. Невідповідність дій ОСОБА_1 вимогам п.п. 12.4 та 12.9 «б» з технічної точки зору не перебувають в причинному зв'язку з даною ДТП, оскільки вказаний водій мав технічну можливість уникнути зіткнення при русі з фактичною швидкістю.

Під час оформлення матеріалів даної справи водій ОСОБА_1 у власних письмових поясненнях повідомив, що швидкість руху його автомобіля була близько 70-75 км/год, при цьому у судовому засіданні останній пояснив, що рухався на швидкості близько 60 км/год, однак також не заперечував обставин викладених в його попередніх поясненнях щодо швидкості керованого ним автомобіля. Тієї ж позиції дотримувались свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_8, які повідомили у судовому засіданні схожий швидкісний режим автомобіля «КІА», який був повідомлений водієм ОСОБА_1, у зв'язку з чим взята до уваги швидкість руху вказаного водія під час експертного дослідження відповідає дійсності і не суперечить обставинам встановленим під час розгляду даної справи, при цьому, як було зазначено вище, перевищення швидкісного режиму з боку водія ОСОБА_1 не знаходиться в причинному зв'язку з наслідками, що настали, а тому повідомлені відомості у судовому засіданні не будуть впливати на обєктивність висновку експерта.

Таким чином, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про доведеність вини правопорушника в порушенні водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При визначені виду і розміру стягнення враховую характер вчиненого правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що помякшують та обтяжують його відповідальність.

З урахуванням викладеного вважаю за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, стягнути з правопорушника судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284, 299 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі трьохсот сорока гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі трьохсот двадцяти гривень.

Постанову може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк предявлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Постанова набрала чинності:

Суддя:ОСОБА_14