"04" серпня 2017 р. Справа № 363/2828/17

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 серпня 2017 року м. Вишгород
Суддя Вишгородського районного суду Київської області Баличева М.Б., розглянувши матеріали які надійшли з Департаменту охорони державної таємниці та ліцензування Служби безпеки України відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого начальником служби захисту інформації, старшого солдата ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 за частиною 1 статті 212-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:
12 липня 2017 року комісією Департаменту охорони державної таємниці та ліцензування Служби безпеки України в ході розгляду документальних матеріалів щодо надання допуску до державної таємниці військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_2 установлено факт порушення законодавства у сфері охорони державної таємниці начальником служби захисту інформації Вишгородського РВК старшим солдатом ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 21 Закону України «Про державну таємницю» та пп. 41, 42 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою КМУ від 18.12.2013 № 939, функціональних обов`язків, старший солдат ОСОБА_1 , як начальник РСО Вишгородського РВК відповідає за своєчасну розробку та здійснення заходів з охорони державної таємниці, контролю за станом режиму секретності у Вишгородському РВК, в тому числі та оформлення документів щодо надання працівникам допуску до державної таємниці.
Старшим солдатом ОСОБА_1 , в порушення вимог пп. 49, 56 вищезазначеного порядку, до органу СБ України завчасно, з урахуванням місячного строку з дати видання наказу про призначення громадянина на номенклатурну посаду, не надано необхідні документи для оформлення допуску до державної таємниці старшому офіцеру мобілізаційного відділення Вишгородського РВК молодшому лейтенанту Россол ЛВ. за формою 3, яку призначено на вказану досаду 26.09.2016 р.
Станом на 03 липня 2017 року документи для оформлення допуску до державної таємниці ОСОБА_2 в орган СБ України не надсилались.
Таким чином, перебування вказаного військовослужбовця на номенклатурній посаді без надання допуску до державної таємниці створює загрозу до витоку секретної інформації.
Однак, старший солдат ОСОБА_1 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи настання шкідливих наслідків, порушив вимоги ст. 21 Закону, пп. 42, 56 Порядку, чим порушив встановлений законодавством порядок надання допуску до державної таємниці, не вжив заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці.
Частиною 1 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до пунктів 5, 6 частини 1 статті 212-2 КУпАП, порушення встановленого законодавством порядку надання допуску та доступу до державної таємниці; невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 12 липня 2017 року № 24, що був складений у присутності правопорушника та підписаний останнім.

Оцінивши досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що дії ОСОБА_1 , які виразилися у порушенні встановленого законодавством порядку надання допуску та доступу до державної таємниці та невжитті заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці, правильно кваліфіковані за частиною 1 статтею 212-2 КУпАП; вину ОСОБА_1 вважаю доведеною.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, наслідки вчиненого ним правопорушення та ступінь його вини, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих обставин вчинення правопорушення, вважаю, що адміністративним стягненням, необхідним і достатнім для виховання ОСОБА_1 у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття та запобіганню вчиненню ним нових правопорушень повинна бути міра відповідальності у виді штрафу в межах санкції статті, за якою він притягується до відповідальності.

Відповідно до статті 40 -1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі, передбаченому ЗУ «Про судовий збір».

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 33, 40-1, 124, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 212-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) гривень на користь держави.

Постанова суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області на протязі 10 днів.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя М.Б. Баличева