ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2017 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Колесник С.А., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у м. Харкові Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, студента, який мешкає за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 12Є, кв. 38, ІПН НОМЕР_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

17.07.2017 близько 17-10 год. під час відпрацювання виклику від оператора 102 був виявлений громадянин ОСОБА_1 за адресою: м. Харків, Пушкінський вїзд, буд. 4 (у подвірї), який під час перевірки документів та встановлення особи почав тікати, на неодноразову вимогу працівника поліції не реагував та розпочав подальший біг, втікати.

В судовому засіданні ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення погодився, визнав себе винним.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, диспозиція ст. 185 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків.

Обов'язковим елементом об'єктивної сторони складу цього адміністративного правопорушення є наявність законного розпорядження або вимоги поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, яке випливає з прав працівника поліції, визначених у Законі України "Про Національну поліцію".

При цьому, відповідно до абзацу другого пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 червня 1992 року № 8 (зі змінами, внесеними постановою від 3 грудня 1997 р. №12) «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров'я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів», злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов'язків у зв'язку з участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Зокрема, до таких законних вимог працівників поліції належить право вимагати від громадян, які порушують громадський порядок, припинення правопорушень та дій, що перешкоджають здійсненню повноважень поліції, тощо.

Як встановлено в судовому засіданні громадянин ОСОБА_1 під час перевірки документів та встановлення особи почав тікати, на неодноразову вимогу працівника поліції не реагував та розпочав подальший біг, втікати.

Тобто, в діях ОСОБА_1 дійсно наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, особу правопорушника, суд вважає, що відносно ОСОБА_1 необхідно застосувати стягнення у вигляді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією статті, на користь держави. Таке стягнення буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Окрім того, в порядку ст. 40-1 КУпАП з правопорушника на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 320 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 33, 185 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 136,00 грн. (рахунок отримувача 0001, назва отримувача коштів: ГУК у Харківській обл./Харківобл/21081300, код отримувача: 37874947, банк отримувача - ГУДКСУ в Харківській обл., МФО: 851011, призначення платежу: оплата штрафу за постановою суду по протоколу про адміністративне правопорушення серії АА№ 094962 від 17.07.2017 року ОСОБА_1О.).

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на користь держави судовий збір у розмірі 320,00 грн. (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 , код отримувача: 37993783, банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві, МФО: 820019, рахунок отримувача:0001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, у призначенні платежу платником повинно бути вказано: слова "судовий збір", Київський районний суд м. Харкова код ЄДРПОУ суду: 02893746).

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з моменту її винесення.

Постанова набирає чинність після закінчення 10-ти денного строку на її оскарження, та може бути пред'явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя С.А. Колесник