Справа № 359/3515/17
Провадження № 3/359/2147/2017
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2017 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., розглянувши за участю правопорушника ОСОБА_1, адміністративний матеріал, що надійшов від Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київської області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, посвідчення водія: ІХА 055830, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

в с т а н о в и в :

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 041961 від 31.03.2017 року, 31.03.2017 року о 21 год. 35 хв. в с. Кучаків Бориспільського р-ну по вул. Леніна, 49, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, автомобілем НОМЕР_2, в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» № ARЕЕ 0319, відповідно до якого проба позитивна і становить 0,39 ‰, чим порушив п. 2.9 (а) ПДР України. Відповідальність за вказане правопорушення передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 зазначив, що вину у вчиненому правопорушенні не визнає, оскільки протокол про адміністративне правопорушення, складений інспектором поліції з порушенням вимог чинного законодавства. Так, 31.03.2017 р. в с. Кучаків Бориспільського р-ну його зупинили працівники поліції. Після огляду його автомобіля та перевірки документів, інспектор поліції відразу запропонував пройти йому тест на стан алкогольного спяніння. Він пояснив працівникам поліції, що алкоголю не вживає за станом здоров'я. Однак, інспектор поліції без жодних пояснень та причин, оскільки в нього будь-яких ознак алкогольного спяніння не було, наполягав на проходженні ним тесту, бо в іншому випадку, оформить протокол про адміністративне правопорушення, у звязку з відмовою від проходження такого огляду. Оскільки алкоголю він не вживав, то і причин для відмови від проходження огляду в нього не було. При цьому, напередодні виїзду на автомобілі, він вживав ліки, однак ніяких застережень щодо керування транспортним засобом вони не містять, відтак і хвилювань щодо результату тесту в нього не було. Про вживання даних ліків він попередив інспектора ще до проходження тесту. Також попросив інспектора показати йому документи на технічний засіб, яким буде проводитись тест на вміст алкоголю. Інспектор показав йому копію сертифікату на газоаналізатор «Alcotest 6510». Після цього інспектор поліції довго шукав свідків, а коли знайшов останніх, то витягнув технічний засіб, та дістав з машини вже розпакований мундштук для драгера і запропонував дихнути. Свідків інспектор поліції попросив засвідчити лише результати тесту «Драгер» і підписати вже складений, ним завчасно протокол. Лише після цього він звернув увагу, що «Драгер», який надав йому інспектор поліції не такий, на який йому було показано свідоцтво. При цьому в протоколі назву «Драгер» не вказано, а лише зазначено серійний номер. Він попросив інспектора показати документи, на використаний ним «Драгер», однак останній категорично відмовився. Так, з результатами тесту «Драгер» він категорично був не згоден, про що зазначив у протоколі, у звязку з чим попросив інспектора поліції пройти повторно тест, з належними документами на такий пристрій, або в медичному закладі. Однак, інспектор не відреагував, та дуже швидко почав оформлювати йому тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом. Після вручення йому тимчасового дозволу інспектор сказав, що він може вже їхати і ніякого повторного огляду не буде. Весь цей час в автомобілі перебувала його дружина, яка була свідком даних подій. Він ще раз зазначив, що не згоден з результатами тесту, бо він вживав лише ліки, які не можуть показати 0,39 ‰, а тому хотів пройти медичний огляд. Однак, інспектор поліції повідомив, що він може продовжувати рух за кермом, і в проходженні огляду в медичному закладі не має будь-якої потреби. Після чого інспектор поліції відразу поїхав з місця події. Також, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 додав, що ніяких інших документів, окрім протоколу він не підписував і будь-яких інших документів йому на місці події не надавали, в тому числі акту огляду чи письмових результатів тесту «Драгер». При цьому вже вдома, прочитавши уважно протокол, він зауважив ряд розбіжностей, зазначених в протоколі, з тим, що відбувалося насправді на місці зупинки транспортного засобу. Після ознайомлення з матеріалами справи в суді, він також помітив, що протокол, який поданий до суду, суттєво відрізняється від того, що йому було вручено інспектором поліції на місці події. Так, у протоколі, що міститься в матеріалах справи, внесено додаткові записи, оскільки в його примірнику вони відсутні. Крім того, до суду представлений акт огляду, який йому на місці події надано взагалі не було. Ці обставини свідчать про те, що протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 041961 від 31.03.2017 року складений з порушенням вимог чинного законодавства; при складені протоколу працівники поліції взагалі не визначили кваліфікацію правопорушення згідно КУпАП, ані кваліфікацію порушення ПДР України; факт керування автомобілем в стані алкогольного спяніння не відповідає дійсності; працівниками поліції порушений порядок огляду особи на стан спяніння, визначений ст. 266 КУпАП та підзаконними нормативними актами. По закінчення додаткової перевірки справи після доопрацювання в суд ніяких недоліків поліцією усунено не було, а навпаки представлений рапорт та копії протермінованих свідоцтв, сертифікатів, тощо лише підтверджують неправомірність дій поліції на місці зупинки мого транспортного засобу та проведення огляду на стан алкогольного спяніння. Враховуючи вищевикладене, він просив суд дану справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, разом з тим зазначив, що у справі закінчені строки накладання адміністративного стягнення. Вилучене посвідчення водія серії ІХА №055830 від 06.03.1997 р. просить повернути.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 за клопотанням представника особи яка притягується до адміністративної відповідальності, показала наступне, що особа яка притягується до адміністративно відповідальності ОСОБА_1 їй відомий оскільки вони проживають разом. 31.03.2017 р. дійсно перебувала в машині автомобіля НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, коли працівники поліції зупинили нас, попросили вийти з машини. У звязку з чим нас зупинили мені не відомо але зі слів інспектора невідомий водій виявив ознаки алкогольного спяніння в ОСОБА_1, а потім та особа проїхала повз інспекторів, які теж повинні були рухатись в своєму автомобілі і очевидно розказав інспекторам про ОСОБА_1 Працівники поліції проводили огляд за допомогою приладу «Драгер» після оформлення протоколу, ОСОБА_1 повернувся з тимчасовим талоном. ОСОБА_1 одразу повідомив поліцію, що алкогольні напої він не вживав але він на той час приймав ліки, а саме сироп від кашлю. Працівники поліції відмовилися повторно проводити тест перевірки «Драгер» та їхати до медичного закладу за проханням ОСОБА_1, оскільки він був не згодний з показником «Драгера» про, що зазначив у протоколі.

В судове засідання свідки заявлені особою яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не зявилися, не повідомивши про причини своєї неявки, хоча про місце, час і дату проведення судового засідання були повідомлені належним чином. Враховуючи вище зазнане суд бере до уваги пояснення свідків наданні в додатку до адміністративної справи відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП від 31.03.2017 р.

Дослідивши матеріалами справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та пояснення свідка, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 не знайшла свого підтвердження, а склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом не встановлений.

Статтею 245 КУпАП передбачено, зокрема, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами - є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. І ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення основним доказом про вчинення особою адміністративного правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, який повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП,

Відповідно до коментованої ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення повинен містити перелік всіх обовязкових реквізитів протоколу, і у разі їх відсутності він не має доказового значення. Протокол про адміністративне правопорушення займає провідне місце в числі засобів, за допомогою яких встановлюються фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку посадові особи встановлюють наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, вину особи в його вчиненні та інші обставини, що вказуються у ст. 280 КУпАП i мають значення для правильного вирішення справи. Така позиція законодавця вимагає вiд посадових осiб, якi складають протокол, суворо дотримуватися порядку його оформлення.

Протокол складається у кожному випадку виявлення адміністративного правопорушення, він є єдиною формою документу, в якому фіксується факт вчинення допущеного порушення, ніякого іншого документу про прийняття до провадження уповноваженими органами не оформляється. Від того, наскільки грамотно, змістовно і умотивовано складений протокол, залежить якість розгляду справи про адміністративне порушення, правильність розгляду справи по суті й обґрунтованість застосування адміністративного стягнення.

Протокол про адміністративне правопорушення - це комплексне джерело доказової інформації. Однак він набуває значення доказу в таких випадках, коли: по-перше, протокол складений уповноваженою на те посадовою особою; по-друге, складений не пізніше термінів, передбачених для накладення адміністративного стягнення; по-третє, зміст протоколу відповідає усім вимогам, передбаченим коментованою статтею.

Так, статтею 256 КУпАП закріплено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року, при складанні протоколу зазначається, зокрема місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення (суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 041961 від 31.03.2017 року, який знаходиться у матеріалах справи, та який був направлений до суду (а.с.2), в ньому, дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також у графі "Свідки чи потерпілі" зазначені свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, та їх адреси проживання.

При цьому у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 041961 від 31.03.2017 року, наданого під час судового засідання особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, який був йому вручений під розписку 31 березня 2017 р. після його складання інспектором поліції ОСОБА_5, його дії кваліфіковані інспектором за кваліфіковані за ст. 130 КУпАП, без зазначення частини вказаної статті, за якою ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності.

Також у даному примірнику протоколу у графі "Свідки чи потерпілі" відсутні взагалі відомості про свідків, а саме їх прізвище, ім'я та по батькові, адреса їх проживання. Разом з тим, містяться підписи у даних графах, не встановлених осіб.

Ці обставини вказують на те, що у протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 041961 від 31.03.2017 року, який був направлений до суду, інспектором поліції ОСОБА_5 внесено безліч додаткових суттєвих записів та доповнень, а саме зазначено частину 1 статті 130 КУпАП, за якою кваліфіковано дії ОСОБА_1; зазначено свідків із їхніми анкетними даними, після того, як протокол підписано особою, стосовно якої його складено та отримання ним його копії, що є грубим порушенням вимог вказаних Інструкцій з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції та КУпАП.

Згідно рапорту інспектором поліції ОСОБА_5 від 05.06.2017 р., вище зазначені недоліки не усунуто, шляхом направлення адміністративного матеріалу на додаткове дооформлення, отже така кваліфікація дій є не припустимою для розгляду справи посуті. Відсутність частини тексту у примірнику протоколу ОСОБА_1 згідно рапорту суду не відома.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 041961 від 31.03.2017 р., ОСОБА_1 керував транспортним засобом, автомобілем НОМЕР_3, в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» № ARЕЕ 0319, відповідно до якого проба позитивна і становить 0,39 ‰, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Станом на 31.03.2017 р. до сьогодні Драгери Alcotest 6510, Alcotest 6810 відсутні в Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, які дозволені для застосування на території України. Відповідно до Свідоцтва №14455/2014 згідно Наказу від 29.12.2014 р. №1529 «Про державну реєстрацію медичних виробів» до Державного реєстру були внесені газоаналізатори Drager Alcotest 3000, 5510, 6820 та Drager Interlock ХТ. Серед вказаного переліку немає технічного засобу, який було використано поліцією під час огляду 31.03.2017 р. Долучений працівником поліції під час доопрацювання справи сертифікат, встановлено, що переписка між ТОВ «АТЗТ «ОСОБА_6 ОСОБА_7» та Українського медичного центру сертифікації про можливість експлуатації Drager Alcotest 6510, 6810 зазначеного свідоцтва втратили чинність.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 041961 від 31.03.2017 року та акту огляду на стан алкогольного спяніння з використання спеціальних технічних засобів, після проведення огляду ОСОБА_1 за допомогою технічного приладу «Драгер» № ARЕЕ 0319, на місці зупинки, останній був не згоден з результатами такого огляду, про що свідчать його письмові пояснення, де він зазначив, що з результатами не згоден, у звязку з тим, що він вживав ліки.

При цьому в судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 також зазначив, що з результатами алкотестера "Драгер" він був категорично не згодний, у звязку з чим хотів поїхати до лікарні, щоб пройти медичний огляд. Однак працівники поліції повідомили йому, що нікуди його вести не будуть, так як це вже не потрібно, та почали складати відносно нього протокол та оформлювати тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом.

Також, у п. 1 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року передбачено, що водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (частина перша статті 266 КУпАП).

Пунктом 6 розд. І "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 № 1452/735, передбачено, що огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Це свідчить про те, що при оформленні матеріалів даної справи відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, інспектором поліції допущено грубе порушення вимог чинного законодавства, так як до матеріалів по даній категорії справ, у випадку проведення огляду на стан спяніння особи в закладах охорони здоров'я обовязково повинен бути долучений саме оригінал висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння. Відсутність оригіналу даного висновку позбавляє суд можливості пересвідчитись у достовірності інформації щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного спяніння, оскільки акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням технічних засобів є не документом який посвідчує факт того, що особа перебуває в стані алкогольного спяніння, а тому у даному випадку він не має жодної юридичної сили.

При цьому, свідки, які зазначені у протоколі лише підтвердили, факт того, що ОСОБА_1 в їх присутності проходив огляд на стан спяніння за допомогою алкотестера "Драгер".

З огляду на зазначене, з матеріалів справи, пояснень вищевказаних свідків, та особи, що притягується до відповідальності, не можна дійти однозначного висновку, чи були інспектором поліції дотримані вище вказані Drager Alcotest вимоги законодавства в повній мірі, а саме, що після проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів «Драгер» ОСОБА_1 проходив огляд чи відмовився від такого проходження в найближчому закладі охорони здоровя.

Також, згідно п. 9.1 вказаної Інструкції та ст. 266 КУпАП водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В той же час, працівниками поліції не вказано та не долучено жодних доказів щодо відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом або передачу транспортного засобу уповноваженій особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення підписується також цими особами.

Крім того, у п. 7 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року, закріплено, що не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що матеріали даної справи не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, керував транспортним засобом.

З огляду на вищевикладене, суддя приходить до висновку, що відомості викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 041961 від 31.03.2017 р., суперечать фактичним обставинам справи, а тому даний протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, інспектором поліції ОСОБА_5 без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, суддя звертає увагу, що обов'язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

В силу ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 041961 від 31.03.2017 р., складений з порушенням вищезазначених вимог вказаних Інструкцій з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції та КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення, що складений з порушенням вищезазначених вимог законодавства не може бути поставлений в основу розгляду справи про адміністративне правопорушення, у звязку з чим він не є достатнім доказом вини.

Інших обставин в протоколі та матеріалах справи не відображено, у звязку з чим відсутні підстави для висновку про наявність в діях особи порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП, про які вказано в протоколі.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи все вищевикладене, суддя приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 041961 від 31.03.2017 р., складений щодо ОСОБА_1 не можливо визнавати таким процесуальним документом, який засвідчує факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 130 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суд оцінює критично з наведених вище обставин.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми Закону, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

На підставі наведеного, керуючись ст. 9, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 245, 251, 254, 256, 268, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285 КУпАп України,

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя С.М. Вознюк