АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/803/17 Головуючий І інстанції -
Справа № 643/6325/17 Горбунова Я.М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач - Бездітко В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області Бездітко В.М., за участю секретаря Михайлюка А.В., адвоката Савкової А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4на постанову Московського районного суду м. Харкова від 12 червня 2017 року про притягнення ОСОБА_4до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Працівниками поліції 06.05.2017 року був складений протокол відносно ОСОБА_4 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу серії БР № 237690, 06.05.2017 року, 20 год. 25 хв., водій ОСОБА_4 керував транспортним засобом марки «ЗАЗ DAEWOO SENS», д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Гарібальді в районі буд. 10 у м. Харкові в стані алкогольного сп'яніння, ознаки сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння шкіри обличчя. Огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 26.

Своїми діями ОСОБА_5 порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 12 червня 2017 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік та стягнення судового збору у розмірі 320,00 грн.

Не погодившись із рішенням судді, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, провадження закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що вважає постанову незаконною прийняту з порушенням норм матеріального та процесуального права. Суд в порушення вимог ст. 268 КУпАП проігнорував заявлені клопотання про виклик свідків в судове засідання та витребування доказів, крім того жодним чином в оскаржуваній постанові не вирішив зазначені клопотання. Вважає, що у поліцейських були відсутні підстави для направлення для проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння до обласного наркологічного диспансера (далі за змістом - ОНД). Йому працівники поліції пред'явили підозру про перебування в стані алкогольного сп'яніння, коли він не виконував функції водія, а знаходився у дворі та забирав пакети з продуктами з автомобіля.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_4, який вину не визнав, адвоката Савкову А.О., яка апеляційну скаргу підтримала, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що скарга підлягає задоволенню, а постанова районного суду скасуванню, виходячи з наступного.

У відповідності зі ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі за змістом - Інструкція).

Огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров'я.

У розумінні вимог п.7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров'я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об'єктивна сторона правопорушення полягає саме в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Норма зазначеної статті імперативна та розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів .

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також проведення такого огляду», огляду підлягають водії транспортних засобів, стосовно яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, які знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану.

Огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування, у присутності двох свідків; або лікарем закладу охорони здоров'я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в установах охорони здоров'я уповноважена особа Державтоінспекції в присутності двох понятих складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому вказує ознаки сп'яніння і дії водія, спрямовані на ухилення від огляду.

Тобто, обов'язок забезпечення проведення огляду водія поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів покладається на інспектора патрульної поліції.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП в силу наступного.

Працівниками поліції протокол серії БР № 237690 від 06.05.2017 року, складений за керування ОСОБА_4 транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння. Згідно висновку ОНД № 1145 від 06.05.2017 року, ОСОБА_4 перебував в стані алкогольного сп'яніння (п.10 висновку а.с. 2).

Ч. 5 ст. 266 КУпАП передбачає, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

В рапорті інспектор поліції ОСОБА_6 зазначив: що 06.05.2017 року отримали орієнтування про те, що по вул. Гарібальді від вул. ОСОБА_7, рухається автомобіль «DAEWOO SENS», водій якого може знаходитись в стань алкогольного сп'яніння. В подальшому при обстеженні прилеглої території було виявлено дане авто під керуванням водія ОСОБА_4, даного громадянина було направлено до ОНД (а.с. 7).

Із відеозапису долученого до матеріалів справи вбачається, що автомобіль «ЗАЗ «DAEWOO SENS», д.н.з. НОМЕР_1 знаходиться припаркованим у дворі будинку, біля автомобіля знаходиться ОСОБА_4 разом з дружиною та донькою, який забирає зі свого автомобіля пакунки.

Однак обставини викладені в рапорті не підтверджені вищевказаним відеозаписом. Факту проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння відповідно до п.6 розділу ІІ Інструкції, не підтверджено ні рапортом поліцейського, ні протоколом про адміністративне правопорушення.

Таким чином, якщо водій відмовився від проведення огляду на місці зупинки інспектор повинен зазначити в протоколі про те, що водій відмовився від проведення огляду на місці, а в даному випадку інспектор Слісарчук С.П. не вказала в протоколі чи відмовлявся водій ОСОБА_4 від проведення такого огляду.

В порушення вимог ч. 2 ст. 256 КУпАП до протоколу серії БР № 237690 від 06.05.2017 року не внесенні дані про свідків та з відеозапису вбачається, що поліцейськими взагалі не залучалися свідки щодо пропозиції ОСОБА_4 пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння.

Відповідно до п. 6 розділу ІІ Інструкції, огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків, дані вимоги інспектором патрульної поліції виконані не були.

Крім того, відповідно до п. 8 розділу ІІ Інструкції матеріали справи не містять відомостей про «направлення» на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції виданого, поліцейським уповноваженого підрозділу Національної поліції України. Тобто, вказаною інструкцією передбачена форма «направлення» водіїв на медичний огляд до медичного закладу на виявлення ознак сп'яніння.

Таким чином, у випадку коли водій відмовляється від застосування алкатестеру на місці зупинки, то співробітник поліції повинен заповнити вищевказане направлення до медичного закладу і у випадку, якщо водій відмовиться від його отримання чи проходження такого огляду в медичному закладі, то співробітник поліції повинен зазначити про це в направленні до медичного закладу і у випадку, якщо водій відмовиться від його отримання чи проходження такого огляду в медичному закладу, то співробітник поліції повинен зазначити про це в направленні.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» наголошено що, при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284

КпАП У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про

вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення

інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

З матеріалів справи вбачається, що 09.06.2017 року ОСОБА_4 заявлено

клопотання про виклик в судове засідання свідків та клопотання про витребування доказів

(а.с. 9,10).

Данні клопотання суд першої інстанції залишив поза увагою, жодним чином не

вирішив не навівши в постанові мотиви їх відхилення.

За таких обставин ОСОБА_8 був позбавлений можливості реалізувати в суді

передбачені законом права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, зокрема зазначені в ст. 251 КУпАП, щодо пояснені свідків, висновків експерта тощо.

Вказане є порушенням як процесуального закону так і вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо забезпечення рівності та змагальності сторін, що випливає із практики Європейського Суду з прав людини ( Рішення у справах «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява№7460/03), «Гурепка проти України» від 08 липня 2010 рокук ( заява № 38789/04), «Лучанінова проти України» від 09 вересня 2011 року ( заява № 16347/02) та ін.). Зокрема, у справі «Горепка проти України», суд нагадував, що принцип рівності сторін - один

із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, передбачає, що кожна

сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не

ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Суд визнав що у провадженнях в адміністративній справі щодо заявника не забезпечувалися важливі процедурні гарантії і що, враховуючи обставини справи, ці процедурні недолітки були достатньо серйозними, аби ставити під сумнів справедливість провадження, та констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

Таким чином, всупереч вимогам ст.ст. 247, 278, 280, 283, 284 КУпАП і п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», яким звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, районний суд не забезпечив реалізацію прав учасника процесу, відповідно до положень ст.286 КУпАП.

Згідно ст.62 Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину ( правопорушення). Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходи впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Матеріали справи свідчать про недотримання поліцейськими вимог ч.ч. 2,3 ст. 266 КУпАП. Наявні підстави вважати огляд на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_9 проведеним з порушенням вимог ч.ч. 2,3 ст. 266 КУпАП. Тому згідно з вимогами ч. 5 ст. 266 КУпАП є підстави вважати такий огляд недійсним. Зазначене свідчить про відсутність в діях ОСОБА_9 складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що в судовому засіданні не було доведено вини водія ОСОБА_9 у його відмові від проходження медичного огляду на стан спяніння на місці відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 266 КУпАП, п.6 розділу ІІ Інструкції постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а адміністративне провадження відносно ОСОБА_9 підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 287, 288, 289, 294, 295 КУпАП , -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4задовольнити.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 12 червня 2017 року скасувати та прийняти нову постанову.

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Харківської області В.М. Бездітко