АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ігнатов Р.М., за участі:

захисника - ОСОБА_2

потерпілого (іншого учасника ДТП) - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в міста Києві апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 28.03.2017, -

В С Т А Н О В И В

Цією постановою ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Застосовано до ОСОБА_4 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду ОСОБА_4 плдала апеляційну скаргу, в якій просить апеляційних суд скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження по справі.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_4 посилається на те, що згідно з наявного в матеріалах справи відеозапису камери спостереження, який відтворює механізм ДТП, та повністю спростовує пояснення іншого учасника ДТП − ОСОБА_3 Більше того, на переконання апелянта, посилання судом на протокол про адміністративне правопорушення як на доказ її вини, є неприпустимим, з огляду на те, що в ньому відсутня будь-яка інформація щодо свідків ДТП та потерпілих. Також зі змісту протоколу не зрозуміло, які водії якими транспортними засобами керували. Не відповідає дійсності і схема ДТП, та к як не в повному об'ємі відображає обстановку місця ДТП: відсутність дорожньої розмітки, відсутність вказівок щодо наявності великої кількості снігу в крайній правій смузі. Поза увагою суду також залишилась схема розміщення світлофорних об'єктів та режиму їх роботи на перехресті, де відбулось ДТП, чим на думку ОСОБА_4 порушено вимоги ст.280 КУпАП. Апелянтом зауважується, що у відповідності до згаданої схеми у сукупністю з відеозаписом камери спостереження, вона повинна керуватись п.12.3. ПДР України. При цьому в апеляційній скарзі міститься посилання на висновок експертного дослідження від 09.02.2017 №12-1-4.

Інших самостійних доводів апеляційна скарга не містить.

Як встановлено судом першої інстанції на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №112702 від 11.01.2017, водій автомобіля «Ауді» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 на перехресті вул. Володимирська та вул. Б.Хмельницького у м.Києві, не надала перевагу в русі автомобілю «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2, що завершував рух через перехрестя, та вчинила зіткнення з ним, внаслідок чого автомобіль «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2 здійснив зіткнення з автомобілем «Мітсубісі» д.н.з.НОМЕР_3, який стояв, надаючи перевагу в русі. В результаті три автомобілі отримали механічні пошкодження.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника, який підтримав існуючі апеляційну скаргу та просив суд скасувати постанову місцевого суду із закриттям провадження по справі у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, думку іншого учасника ДТП - потерпілого ОСОБА_3, який заперечив проти існуючої апеляційної скарги та вважав за необхідне залишити без змін оскаржувану постанову, заслухавши пояснення учасників і відповіді на запитання суду, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи викладені в апеляційній скарзі, суд вважає, що така апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, в результаті ДТП, що відбулась 11.01.2017 за участю автомобіля «Ауді» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4, автомобіля «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Мітсубіші» д.н.з. НОМЕР_3, працівниками поліції було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення на за порушення нею п.16.5 ПДР України.

За результатом розгляду протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №112702 від 11.01.2017, складеного відносно ОСОБА_4, постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 28.03.2017ОСОБА_4 визнано винною за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Вирішуючи питання про винність водія ОСОБА_4 у порушенні нею 16.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд послався на протокол про адміністративне правопорушення, схему ДТП, письмові пояснення учасників ДТП, відеозапис, висновок експерта №1176-17 від 22.03.2017, як на докази винуватості ОСОБА_4, надавши цим доказам оцінку.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зазначені завдання реалізуються шляхом вчинення низки процесуальних дій органами (посадовими особами), уповноваженими розглядати справи про адміністративні правопорушення. Передусім це з'ясування наявності факту вчинення правопорушення, установлення особи, що вчинила правопорушення, чи винна ця особа і чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції при прийнятті рішення по даній справі дотримані в повному обсязі, поза як судом зроблено вірний висновок про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки існуючими по справі доказами підтверджується той факт, що ОСОБА_4, керуючи автомобілем «Ауді»д.н.з. НОМЕР_1 не надала перевагу в русі автомобілю «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2, що завершував рух через перехрестя, та вчинила зіткнення з ним, внаслідок чого сталися механічні пошкодження обох транспортних засобів. Внаслідок зіткнення автомобіль «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2 здійснив зіткнення в автомобілем «Мітсубіші» д.н.з. НОМЕР_3, який також отримав механічні пошкодження.

Таким чином, оскільки водій автомобіля «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_3 на момент ДТП завершував проїзд через перехрестя, тобто мав перевагу в русі, водій ОСОБА_4 порушила вимоги п.16.5 ПДР України.

Крім того, наявні в матеріалах справи докази, в їх сукупності, а саме первинні пояснення учасників ДТП (а.с. 4-6), схема ДТП (а.с. 3), на якій зафіксовано місце зіткнення автомобілів та локалізація механічних пошкоджень на автомобілів-учасників ДТП, відеозапис (а.с. 26), фотознімки (а.с. 31-34) свідчать про те, що дії водія ОСОБА_4 не відповідають вимогам ПДР України, зокрема п.16.5 ПДР України, і перебувають у причинно-наслідковому зв'язку з пошкодженням транспортних засобів.

Натомість, висновок експерта №1176-17 від 22.03.2017, на який посилається суд першої інстанції як на доказ вини ОСОБА_4, суд апеляційної інстанції вважає недопустимим, оскільки він отриманий в позапроцесуальний спосіб, так як експертне дослідження проводилось за заявою ОСОБА_3, а не за рішенням суду. В той же час, зазначене не спростовує висновку суду першої інстанції, з яким погоджується також і суд апеляційної інстанції, про винуватість ОСОБА_4, поза як її вина підтверджується іншими існуючими по справі доказами.

Доводи апеляційної скарги про відсутність в протоколі про адміністративне правопорушення інформація щодо свідків ДТП та потерпілих, а також невідповідність дійсності схеми ДТП суд вважає несуттєвими та такими, що не можуть бути підставою для визнання таких доказів недійсними, та більше того не тягнуть за собою скасування оскаржуваного рішення.

Інші доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеними обґрунтуваннями.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про порушення водієм ОСОБА_4 п. 16.5 ПДР України відповідає фактичним обставинам справи, а тому постанова суду першої інстанції про визнання останньої винною за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не може вважатись незаконною та необґрунтованою, з огляду на що підстав для її скасування, як того просить апелянт, суд не знаходить.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 28.03.2017, якою ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.., − залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.М.Ігнатов

Справа № 33/796/1137/2017

Категорія: ст. 124 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Хардіна О.П.

Суддя в апеляційній інстанції - Ігнатов Р.М.