Справа № 485/672/17 14.07.2017 14.07.2017 14.07.2017
Номер провадження: 33/784/278/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження: № 33/784/278/17 Суддя суду першої інстанції: Кішковська З.А.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Суддя апеляційного суду: Маркова Т.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2017 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

судді - Маркової Т.О.

за участю секретаря - Клімової Л.В.

за участю особи, яку притягнуто

до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2

захисника - ОСОБА_3

розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2 на постанову судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 9 червня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в АДРЕСА_1, місце роботи ПП "Агровера",

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік,

в с т а н о в и в :

Постановою судді встановлено, що 1 квітня 2017 року, близько 00 годин 40 хвилин, в смт. Ставище Київської області по вул. Сергія Цимбала водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки ЗАЗ 1102 з державним номерним знаком НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп'яніння водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та допустив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову Снігурівського районного суду Миколаївської області від 9 червня 2017 року та надіслати справу на новий розгляд.

Вважає постанову суду незаконною. Ствержує, що оцінка доказів судом не ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Зазначає, що в порушення ст.268 КУпАП він не був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи та вона розглянута у його відсутність, чим порушені його права, передбачені ч. 1 ст. 268 КУпАП: знайомитися з матеріалами, подавати докази, заявляти клопотання та інші.

Заперечує проти пояснень свідків та заявляє, що їх при спілкуванні з поліцією не було.

Вказує, що письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у друкованому вигляді, що, на переконання апелянта, викликає сумнів у їх достовірності, підписи на поясненнях про роз'яснення ст.63 Конституції України та в кінці відрізняються.

Зазначає, що водійське посвідчення в нього не вилучалось, він працює водієм до цього часу та у нього є посвідчення водія.

На переконання апелянта, суд не дав оцінку тій обставині, що лінії записів в протоколі про адміністративне правопорушення розміщені нерівномірно відносно бланкової строчки, є складнощі у встановленні, чи однією особою було заповнено протокол, та чи весь текст було записано одночасно, та чи ознайомлений був ОСОБА_2 з текстом протоколу 11 квітня 2017 року в такому вигляді, який він є в матеріалах справи.

Стверджує, що зміст протоколу не відповідає дійсним обставинам справи, копія протоколу йому не вручалась.

Вказує, що у нього четверо дітей та він не дозволяє собі керувати в стані алкогольного сп'яніння, оскільки обізнаний з санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а позбавлення права керування засобами транспорту залишає сім'ю без доходів для існування.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 вимог закону не дотримався, допустив формальне ставлення до вирішення справи, з'ясував обставини неповно та невсебічно, не проаналізував досліджені докази та не надав їм належної юридичної оцінки, що загалом призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення.

Так, суд, обґрунтовуючи висновок про наявність доказів на підтвердження вини ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме - відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, послався виключно на дані, відображені в протоколі про адміністративне правопорушення та на письмові пояснення свідків.

Однак, як пояснив у судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2, 11.04.2017 року після 24 год. на заправці до нього підійшов поліцейський, перевірив документи та пред'явив претензії, що він не зупинився на сигнал поліцейського маячка, став складати протокол, на що він погодився. Підписав протокол не читаючи його, оскільки він фактично не був заповнений, другий екземпляр йому не вручався, як і не вилучалось водійське посвідчення. При цьому поліцейські на стан алкогольного сп'яніння його не перевіряли і не пропонували пройти такий огляд ні на місці зупинки за допомогою алкотестеру, ні в медичному закладі, свідків не залучали.

Заслуговують на увагу твердження апелянта щодо сумнівів у достовірності письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які викладені у друкованому вигляді з урахуванням тверджень апелянта про відсутність цих свідків на місці складення протоколу. При дослідженні вказаних письмових пояснень свідків достовірність їх даних та підписів викликає сумніви.

Таким чином, є слушними доводи апелянта про те, що обставини, викладені у протоколі та в поясненнях свідків, не відповідають дійсності, а інших доказів на підтвердження обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення суду не надано.

Зміст постанови судді вказує на те, що суддя при розгляді протоколу і дослідженні доказів, доданих до нього, не виконав вимоги ст. 280 КУпАП, не перевірив і не надав оцінку змісту протоколу, а також всім іншим обставинам справи, не забезпечив явку та не допитав свідків, зазначених у протоколі.

З урахуванням викладеного, вважаю, що суддя не мав достатніх правових підстав для висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, зазначених у протоколі від 11.04.2017 року, чим допустив порушення норм закону.

На підставі викладеного, постанова судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 09.06.2017 року, як незаконна, підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За змістом ч. 8 ст. 294 КУпАП, яка передбачає наслідки розгляду апеляційної скарги, законодавством не передбачено повноважень апеляційного суду скасовувати постанову суду першої інстанції та призначати новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

З урахуванням наведених обставин, встановлених при розгляді апеляційної скарги, відповідно до вимог п. 1 ч. 1. ст. 247, п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, постанова суду підлягає скасуванню, провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_2 підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю події і складу в його діях адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Снігурівського районного суду Миколаївської області від 9 червня 2017 року відносно ОСОБА_2 - скасувати.

Провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Миколаївської області Т.О. Маркова