АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/682/17 Головуючий у суді 1-ої інстанції: Дубіжанська Т.О.
Категорія: ст. 130 ч. 1 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

31 липня 2017 р. м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Кондаков Г.В., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 - адвоката Євтушок Т.А., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро апеляційну скаргу останньої на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2017 року щодо притягнення:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця м. Стаханова, Луганської області, з вищою освітою, одруженого, на утриманні маючого малолітню доньку ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4, працюючого в якості механіка в ТОВ «Плаза-Транс», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

до адміністравтиної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

05 липня 2017 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі шістсот неоподаткованих мінімумів громадян, що складає - 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Вказане правопорушення, на думку суду першої інстанції, ОСОБА_2 скоїв при наступних обставинах.

10 травня 2017 року о 05 год. 45 хвил. ОСОБА_2, знаходячись в м. Дніпро по вул. Макарова, буд. 8 «д», керував транспортним засобом марки «Wolksvagen Touareg» з державним реєстраційним номерним знаком «НОМЕР_1» з ознаками наркотичного сп*яніння: відсутність слиновиділення, млява мова, поведінка не відповідає дійсності. Від проходження медичного огляду на стан сп*яніння, у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Даними діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 «Правил дорожнього руху України», тобто, вчинив правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Захисник - не згоден з даним рішенням. В апеляції просить його скасувати. Провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що ст. 130 ч. 1 КУпАП не передбачена відповідальність за керування транспортним засобом з ознаками наркотичного сп*яніння, як вказано в протоколі і постанові суду першої інстанції. Крім того, «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп*яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» не передбачені такі ознаки наркотичного сп*яніння, як відсутність слиновиділення, жвава мова, поведінка не відповідає дійсності.

Посилається на відеозапис з місця події про те, що ОСОБА_2 не відмовлявся від проходження медичного огляду, тільки просив перепаркувати транспортний засіб.

Сукупність вказаних даних свідчить про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, у скоєнні якого його було визнано винним судом першої інстанції.

Дослідив доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, вважаю, що постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При апеляційній перевірці встановлено, що суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог закону, не дав оцінки даним, які містяться в матеріалах справи і надійшов до передчасного висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення при вищенаведених обставинах, на які послався в протоколі орган поліції і в постанові суд першої інстанції.

В обгрунтування своїх доводів про доведеність вини ОСОБА_2 суд першої інстанції послався на дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, відео записах з камер співпрацівників поліції, в письмових поясненнях свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і нішими матеріалами.

Між тим, під час апеляційного розгляду даної справи було встановлено, що суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним доказам у їх сукупності, не співставив їх між собою і дійшов до помилкового висновку про те, що дії ОСОБА_2 утворюють склад правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Із особистих власноручних письмових пояснень ОСОБА_2, які той давав одразу на місці події, вбачається, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду у лікувальному закладі. Стверджував про те, що співпрацівники поліції не розтлумачили йому правил такого огляду, його послідовність і наслідки. Просив тільки перепаркувати свій транспортний засіб в інше місце під контролем інспекторів поліції і прослідувати до лікувального закладу (а.с. 2). Такі ж твердження останнього містяться і в протколі про адміністравтине правопорушення, в яких роз*яснює причину, з якої не може залишити транспортний засіб на проїзджій частині (а.с. 1).

В засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтвердив їх.

Про їх об*єктивність і послідовність свідчать дані відео записів інспекторів поліції. Їх переглядом встановлено, що спочатку ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду, оскільки не мав для цього часу. Коли було роз*яснено, що відмова утворює склад правопорушення і наслідки його скоєння, не заперечував против огляду. Між тим, співпрацівники самі відмовились його супроводити до КЗ ДНД ДОР, мотивуючи тим, що протокол вже було складено.

Суд апеляційної інстанції не може залишити поза своєю увагою, поведінку співпрацівників поліції, яка не відповідала вимогам ЗУ «Про національну поліцію», «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп*яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 9 листопада 2015 року № 1452/735.

Відповідно до ст. ст. 2, 6 ЗУ «Про національну поліцію», завданням поліції є надання поліцейських послуг у сферах надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги. Поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Із суті вказаних норм вбачається, що завданням співпрацівника поліції є попередження і запобігання скоєнню злочинів і правопорушень. Не може бути їх завданням притягнення у щоб то не стало відповідну особу до відповідальності виходячи із неправильно зрозумілих інтересів служби.

Між тим, дані відео записів свідчать саме про те, що інспектори фактично спонукали ОСОБА_2 відмовитись прослідувати до медичного закладу, оскільки заборонили переставити його транспортний засіб з місця зупинки, посилаючись на вигадану службову інструкцію.

Про надуманість доводів інспекторів поліції свідчать їх наступні дії. Після того, як вони склали протокол, тобто досягли своєї мети, погодились на те, щоб ОСОБА_2 переставив свій транспортний засіб в інше місце і прослідували за ним. Із запису вбачається, що інспектор поліції на вимоги ОСОБА_2 прослідувати до наркологічного діспансеру, відмовився, мотивуючи тим, що вони вже склали протокол.

Хронологія подій встановлення органом поліції стану наркотичного сп*яніння у водія ОСОБА_2 спростовують висновок суду першої інстанції і інспектора дорожньої поліції про те, що останній відмовився від проходження в установленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп*яніння, і навпаки підтверджує, що таке дослідження було проведено. Тому підтвердженням являються дані, які містяться у висновку про результати медичного огляду ОСОБА_2 10 травня 2017 року о 16 год. про те, що ознак сп*яніння у нього не встановлено (а.с. 11). Таким чином, підстав побоюватись виявлення такого стану у ОСОБА_2 не малось.

Більш того, вказаний відеозапис свідчить про те, що орган поліції за надуманими підставами, за відсутністю ознак наркотичного сп*яніння, примусив водія ОСОБА_2 прослідувати до відповідного медичного закладу для встановлення стану сп*яніння.

Їх посилання на відсутність слиновиділення, жвавість мови, та що поведінка не відповідає дійсності, не передбачені в якості ознак наркотичного сп*яніння «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп*яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованого в МЮ України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Крім того, такі твердження були спростовані поясненнями в суді апеляційної інстанції лікаря-нарколога КЗ ДНД ДОР - ОСОБА_6, яка давала свій висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_2 10 травня 2017 року.

Остання суду пояснила, що ознаки, на які послались інспектори дорожньої поліції в протоколі, не існують. Крім того, стверджувала, що наркотичні засоби в організмі людини містяться впродовж терміну від 40 до 72 годин. Тобто, якщо ОСОБА_2 вживав наркотичні засоби, то на момент його дослідження, вони б були виявлени обов*язково.

Звертається увага на те, що відеозапис подій 10 травня 2017 року відбувався вродовж періоду часу з 05 год. 42 хв. по 06 год. 47 хв.

Вбачається, що він складається із шести записів з перервами. Як стверджує орган поліції і суд першої інстанції протокол було складено в присутності двох свідків. Між тим, записи не містять підтверджень того, що протокол інспектором поліції було складено саме в присутності двох свідків.

Такий порядок відео запису ставить під сумнів правильність проведення даної процедури, оскільки відповідно до п. 3.5 «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них» затвердженої наказаном Департаменту патрульної поліції НП України 3 лютого 2016 року № 100, після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане б е з п е р е р в н о.

Вищенаведене свідчить про те, що органом поліції був суттєво порушен порядок виявлення ознак наркотичного сп*яніння, який встановлено вимогами ст. 266 КУпАП і «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп*яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованого в МЮ України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, розд. І п. 2, розд. ІІ п. 6 вказаної «Інструкції…» - огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп*яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків, і що такому огляду підлягають водії, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп*яніння з ознаками, передбаченими п.п. 3, 4.

Не можна не звернути уваги на те, що огляд особи на стан наркотичного сп*яніння, згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З урахуванням вимог вказаної норми, а також сукупності порушень процедури проведення огляду водія ОСОБА_2 на встановлення стану його здоров*я ставить під сумнів об*єктивність висновку суду першої інстанції про достатність доказів, які підтверджують винність останнього у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, а саме в тому, що він відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп*яніння.

Крім того, відповідно до ст. 130 ч. 1 КУпАП для того, щоб дії винної особи утворювали склад даного правопорушення, необхідна обов*язкова наявність сукупності кваліфікуючих ознак, а саме:

-керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп*яніння;

-передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп*яніння;

-відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп*яніння.

Однак, досліджені дані, на які послався суд першої інстанції, як на докази винності ОСОБА_7 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, спростовують висновки суду про наявність вказаних кваліфікуючих ознак, а відповідно і про доведеність вини останнього.

За таких обставин провадження по справі щодо ОСОБА_2 на підставі ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП підлягає безумовному закриттю за відсітністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247 ч. 1 п. 1, 294 КУпАП апеляційний суд, -

постановив:

Апеляцію захисника ОСОБА_8 - задовольнити.

Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2017 року щодо ОСОБА_2 - скасувати, провадження по справі закрити у зв*язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: Г.В. Кондаков