Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/3431/17 Головуючий у 1-й інст. Зіневич І. В.
Категорія ч. 1 ст.130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2017 року м. Житомир

Суддя апеляційного суду Житомирської області Ляшук В.В., з участю захисника ОСОБА_1, правопорушника ОСОБА_2 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого водієм ПрАТ ЕК «Житомиробленерго»,

в с т а н о в и в :

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 12 червня 2017 року ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави в особі ДСА України судовий збір в розмірі 320 грн.

Відповідно до постанови, ОСОБА_2 26.03.2017 року в 11 годині 25 хвилин по вул. Хлібна, 16 в м. Житомирі керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку за допомогою алкотестера «Драгер» в присутності двох свідків.

На постанову суду захисником ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2, подано апеляційну скаргу, в якій він просить змінити постанови суду, на підставі ст. 22 КУпАП, звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та обмежитись усним зауваження.

Вказує, що в судовому засіданні ОСОБА_2 щиро розкаявся, у нього був відсутній очевидно виражений стан алкогольного спяніння, він працює водієм ПрАТ ЕК «Житомиробленерго», де кожного дня перед виїздом проходить обстеження лікаря.

26.03.2017 р. за кермом повинен був їхати його батько, однак у звязку з раптовим погіршенням самопочуття батька, змушений був сісти за кермо.

Вважає, що накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, призведе до втрати ним роботи та поставить його у скрутне матеріальне становище.

На його думку, суддею при винесенні постанови не в повній мірі зясовані всі обставини справи, були порушені норми процесуального права, що призвело до прийняття незаконного рішення.

Заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_1 на підтвердження доводів апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_2, який надав пояснення на підтвердження доводів скарги, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції при розгляді даної справи всебічно та повно дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції, а зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмовими поясненнями ОСОБА_3, ОСОБА_4, які були присутні під час виявлення у ОСОБА_2 алкогольного спяніння після використання приладу «Драгер», а також відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції.

Відповідно до зазначеного акту 26.03.2017 року ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного спяніння (0,26 % проміле).

Даних, які б ставили під сумнів рішення суду першої інстанції щодо винності ОСОБА_2 у вчиненні вказаного правопорушення, в матеріалах справи не має, не надані такі дані і при апеляційному розгляді справи.

Разом з тим, з матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_2 був вимушений сісти за кермо транспортного засобу у звязку з необхідністю транспортування свого батька у лікарню де у звязку з гіпертонічним кризом останньому була надана невідкладна медична допомога, що підтверджується довідкою (а.с.10), стан спяніння ОСОБА_2, лише на незначні долі перевищував допустиму норму внаслідок того що напередодні він вживав алкоголь, ОСОБА_2 з 2009 року працює водієм ПрАТ ЕК «Житомиробленерго» і застосування стягнення позбавить його роботи.

З оглянутого відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_2 при спілкуванні з працівниками поліції був тактовний та ввічливий, його поведінка відповідала ситуації, очевидних ознак спяніння за ним не спостерігалось, він погодився на проведення огляду на місці і не заперечував його результати не дивлячись на незначні відхилення від норми, хоча вправі був вимагати повторного огляду закладі МОЗ.

Відповідно з положеннями ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Зазначена норма закону не містить будь-яких заборон щодо неможливості її застосування до праворушення яке вчинив ОСОБА_2

Зазначені обставини, на думку апеляційного суду, в сукупності вказують на можливість визнання малозначним вчиненого ОСОБА_2 правопорушення та є підставою для звільнення останнього від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 22, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Богунського районного суду м. Житомира від 12 червня 2017 року щодо ОСОБА_2 скасувати.

Винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а провадження у справі закрити, звільнивши ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності обмежившись усним зауваженням.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Житомирської області ОСОБА_5