Єдиний унікальний номер № 225/3627/17
Номер провадження № 3/225/609/2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 липня 2017 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області складі

судді Качаленка Є.В.,

за участю секретаря Міщук І.І.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

потерпілої ОСОБА_2,

розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії ВК 521981, виданий Дзержинським МВ УМВС України в Донецькій області 06.08.2008 року, ІПН НОМЕР_1

за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за матеріалами, які надійшли від Торецького ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області,

ВСТАНОВИВ:

Будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за ст.173-2 КУпАП, ОСОБА_1 повторно вчинив насильство в сімї, тобто умисне вчинення дій психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоровю потерпілого, за наступних обставин:

09.07.2017 року о 16.30 годині ОСОБА_1 у стані алкогольного спяніння за адресою: м. Торецьк, вул. Трудова, 13а влаштував сварку, в ході якої ображав та залякував свою співмешканку ОСОБА_2, і при цьому були присутні діти.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні 13.07.2017 року вину в скоєному адміністративному правопорушенні визнав повністю, суду пояснив, що 09.07.2017 року він прийшов додому напідпитку, ОСОБА_2 його в дім не пускала, у звязку з чим виникла сварка, стверджував, що він її не бив, сказав, що на теперішній вони із співмешканкою примирились, щиро кається.

Слухання справи було відкладено до 14.07.2017 року та викликано потерпілу ОСОБА_2, з метою перевірки пояснень ОСОБА_1М, у звязку з чим ОСОБА_1 під розписку було вручено судову повістку про розгляд справи про адміністративне правопорушення 14.07.2017 року о 09.00 год.

14.07.2017 року ОСОБА_1 до судового засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим судовою повісткою.

Враховуючи обовязкову присутність при розгляді справи, особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, судом було ухвалено постанови від 14.07.2017 року та 19.07.2017 року про примусовий привід ОСОБА_1 в судові засідання.

В судові засідання 19.07.2017 року та 28.07.2017 року працівниками поліції Торецького ВП приводом ОСОБА_1 доставлений не був, оскільки за місцем проживання ОСОБА_1 не зявляється, його місце перебування невідоме.

У звязку з чим суд вважає можливим розглянути адміністративний матеріал на тій підставі, що обовязкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до ч.2 ст.268 КУпАП була забезпечена 13.07.2017 року, неявку у судове засідання 14.07.2017 року на підставі судової повістки, та неявку у судові засідання за приводом 19.07.2017 та 28.07.2017 року суд розцінює як спосіб ухилення ОСОБА_1 від судового провадження.

Окрім повного визнання вини та наданих ОСОБА_1 на першому судовому засіданні пояснень, його вина також підтверджується іншими доказами:

Так, потерпіла ОСОБА_2 суду пояснила, що ОСОБА_1 зловживає спиртними напоями, досить часто приходить додому напідпитку, веде себе дуже агресивно. 09.07.2017 року знову прийшов у стані алкогольного спяніння, влаштовував сварку, намагався бити по вікнам, налякав дітей, у звязку з чим вона вимушена була викликати працівників поліції. Наміру примірюватись із ОСОБА_1 вона не має.

Окрім пояснень порушника ОСОБА_1, потерпілої ОСОБА_2, наданих в судовому засіданні, його вина підтверджуються матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 12.07.2017 року серії ГП №682582.

Факт повторності вчиненого правопорушення підтверджується наявними у матеріалах справи копіями постанов суду:

- 24.04.2017 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, за правопорушення вчинені 07.07.2017 року, 08.04.2017 року о 01.00 годині, 08.04.2017 року о 12.00 годині, та на підставі ст. 36 КУпАП призначено покарання у виді 30 годин громадських робіт;

- 27.06.2017 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП, за правопорушення вчинене 29.05.2017 року та призначено покарання у виді 40 годин громадських робіт;

- 13 липня 2017 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП, за правопорушення вчинене 20.06.2017 року та призначено покарання у виді 40 громадських робіт.

Суд проаналізував докази по справі з точки зору їх допустимості, об'єктивності, достатності, та за відсутності будь-яких суперечностей вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.2 КУпАП, доведеною повністю, оскільки він вчинив психологічне насильство в сімї, повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Відповідно ст. ст. 23, 33 КУпАП, при призначенні покарання суд враховує характер вчиненого правопорушення, яке має чіткий багаторазово повторюваний характер; відомості про особу ОСОБА_1 не працює, стверджує, що працює неофіційно, однак на підтвердження цього жодних доказів суду не надав, інвалідності не має, зловживає спиртними напоями, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності.

Вирішуючи відповідно до ст.34 КУпАП питання наявності обставин, що помякшують відповідальність, суд підкреслює, що щире каяття може мати місце, якщо воно ґрунтується на визнанні особою своєї провини, висловленні жалю з приводу вчиненого та бажанні виправити ситуацію, що склалася.

Ситуація, коли особа у період меньше року скоює 5 порушень адміністративного порядку, за що була притягнута відповідну кількість раз до адміністративної відповідальності, на думку суду, свідчить про недостатнє усвідомлення протиправного характеру поведінки, відсутність у особи належних висновків щодо необхідності виправлення, а відтак і про відсутність щирого каяття.

Відтак суд не визнає, як обставину, що помякшує відповідальність, стверджуване ОСОБА_1 щире каяття.

Відповідно до ст.35 КУпАП як обставину, що обтяжує відповідальність, суд визнає повторне вчинення однорідного правопорушення.

Зваживши у сукупності наведені обставини та памятаючи, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, суд дійшов висновку, що неодноразове застосування до ОСОБА_1 адміністративних стягнень у виді громадських робіт було недостатнім для його виправлення, відтак до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення найбільш суворого виду - адміністративний арешт.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини від 30.10.2014 року, а саме правову позицію у справі «Швидка проти України» (заява №17888/12), з метою недопущення порушення права особи на перегляд судом вищої інстанції факту визнання його винним, закріплене у статті 2 Протоколу 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає за необхідне окремо наголосити, що дана постанова набирає законної сили і відповідно підлягає виконанню лише після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, або після розгляду апеляційної скарги, якщо апеляційним судом постанову не скасовано.

Відповідно до частини другої статті 300 КУпАП, орган Національної поліції забезпечує виконання постанови про адміністративний арешт у порядку, встановленому законами України.

Крім того ст. 40-1 КУпАП України передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 320 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.187 ч.2, 283, 284, 300 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти стягнення у виді адміністративного арешту на строк 10 (десять) діб.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 320 (триста двадцять ) гривень 00 коп.

Стягнення у виді адміністративного арешту виконувати після набрання постановою судді законної сили.

Після набрання законної сили постанову направити до Торецького відділення поліції Бахмутського відділу поліції ГУНП у Донецькій області для забезпечення виконання постанови про адміністративний арешт у порядку, встановленому законами України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд.

Суддя: