П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2017 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Печерського районного суду міста Києва від 26 квітня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

за участю захисника особи, яка притягнута

до адміністративної відповідальності ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Печерського районного суду міста Києва від 26 квітня 2017 року ОСОБА_3 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови ОСОБА_3 26 лютого 2017 року в 04 год. 45 хв. по вул. Хрещатик, буд. 27 в м. Києві, керувала автомобілем «Мазда», номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився за допомогою приладу «Драгер» у встановленому законом порядку в присутності двох свідків (результат тесту 0,57 проміле).

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду, а справу про адміністративне правопорушення щодо неї закрити у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В доводах апеляційної скарги захисник ОСОБА_2 зазначає, що постанова суду прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, зокрема суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення справи.

Апелянт зазначає, що ОСОБА_3 була зупинена працівниками поліції без пояснення причин такої зупинки. Ними на вимогу ОСОБА_3 не був наданий сертифікат відповідності технічного приладу «Драгер», за допомогою якого вона проходила огляд на стан сп'яніння. Пройшовши такий огляд мінімум чотири рази, оскільки результати проходження були негативними, лише після п'ятого чи шостого разу прилад показав наявність 0,57 проміле алкоголю. ОСОБА_3 не погодилась з результатами огляду, проте поліцейський, всупереч Інструкції «Про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів» (далі - Інструкція), не запропонував їй пройти огляд в медичному закладі.

У зв'язку з порушенням процедури проведення огляду, апелянт вважає, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КК України.

Крім того, захисник ОСОБА_2 зазначає, що постанова суду ухвалена з порушеннями процесуальних норм, оскільки ним були заявлені клопотання про виклик свідків, зокрема працівників поліції, які склали протокол про адміністративне правопорушення та здійснювали огляд ОСОБА_3 на визначення стану алкогольного сп'яніння, виклик понятих, які були присутніми під час складання протоколу, а також клопотання про витребування відеозапису нагрудної камери інспектора поліції, проте суд ніяким чином не відреагував на його клопотання.

З огляду на викладене, апелянт вважає, що суд порушив принципи повноти та об'єктивності судового розгляду, а тому вважає, що постанова суду підлягає скасуванню, а провадження щодо ОСОБА_3 закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши захисника ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, вислухавши пояснення свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, дослідивши відеозапис, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На думку апеляційного суду, цих вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 119153 від 26 лютого 2017 року, (а.с. 1), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_6 (а.с. 3 - 4), результатами тесту «Драгер», відповідно до якого у ОСОБА_3 виявлено 0,57 проміле. Ці докази є належними, допустимими та достатніми.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, він містить підпис особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності , про те, що ОСОБА_3 ознайомлена з правами та обов'язками. Крім того, в тесті огляду наявний також підпис ОСОБА_3 про те, що вона ознайомлена з результатами проходження тесту на стан алкогольного сп'яніння. В той же час, матеріали провадження не містять жодних заперечень ОСОБА_3 стосовно результатів огляду на стан сп'яніння.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд на стан сп'яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Положеннями цієї норми закону передбачено, що огляд з використанням технічних засобів повинен проводитись в присутності двох свідків.

У разі незгоди водія з проведенням огляду на стан сп'яніння з використанням технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Відповідно до встановлених обставин, ОСОБА_3 погодилась пройти огляд з використанням технічного приладу, при цьому були присутніми свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_4, що підтверджується поясненнями останнього в суді апеляційної інстанції та не заперечується самим апелянтом.

Стосовно незгоди з результатами огляду на стан сп'яніння, будь - яких доказів на підтвердження цього апелянтом не надано.

Отже, огляд на стан сп'яніння проведений з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП, тому підстав вважати його недійсним немає.

Щодо можливих інших порушень, допущених поліцейськими патрульної поліції, то перевірка законності їх дій, не пов'язаних з проведенням огляду на стан сп'яніння, не відноситься до компетенції апеляційного суду в даному провадженні. Такі дії можуть бути оскаржені у передбаченому законом порядку.

В суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_4 підтвердив доводи апелянта про те, що ОСОБА_3 не один раз проходила огляд на стан сп'яніння, оскільки результати тесту були негативними. В той же час, свідок не підтвердив тієї обставини, що ОСОБА_3 не погодилась з результатами огляду. Надані свідку письмові пояснення (а.с. 6), він підтвердив, що вони належать йому і підпис в них постановлений ним. При цьому він заявив, що не пам'ятає, який був результат тесту.

За клопотанням захисника ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції був допитаний свідок ОСОБА_5, який повідомив, що 26 лютого 2017 року вночі відвозив свого товариша, коли йому зателефонувала його дружина, ОСОБА_3, та повідомила, що вона зупинена працівниками поліції з невідомих їй причин. Під'їхавши на місце її зупинення, побачив багато людей, в автомобілі сиділа його дружина з подругою, стояли поняті та інспектори поліції. Свідок стверджує, що ОСОБА_3 проходила огляд неодноразово, проте результати були негативними, у зв'язку з чим ОСОБА_3 просила працівників поліції поїхати до медичного закладу, проте вони їй відмовили.

Апеляційний суд не приймає показання свідка ОСОБА_5 як доказ невинуватості ОСОБА_3, оскільки свідок перебуває в близьких стосунках з особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, є її чоловіком, зацікавлений в задоволенні апеляційної скарги та його показання не узгоджуються з наведеними вище доказами.

Крім того, відповідно до матеріалів провадження, клопотання про допит свідка ОСОБА_5 захисником в суді першої інстанції не заявлялось, а в наведених в апеляційній скарзі доводах не зазначено, що судом першої інстанції не задоволено клопотання та не допитано вказаного свідка.

Як вбачається із відеозапису нагрудної камери інспектора поліції, який витребуваний судом апеляційної інстанції за клопотанням апелянта, ОСОБА_3 була зупинена працівниками поліції, на вимогу останніх надати посвідчення водія та вийти з автомобіля категорично відмовлялась.

Апеляційний суд зазначає, що інформація, яка міститься на вказаному запису не спростовує та не підтверджує доводів апелянта про те, що ОСОБА_3 проходила огляд на визначення стану алкогольного сп'яніння неодноразово та результати були негативним та що поліцейськими порушений порядок проведення такого огляду.

Враховуючи викладене, на думку апеляційного суду, судом першої інстанції зроблений правильний висновок про визнання ОСОБА_3 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Печерського районного суду міста Києва від 26 квітня 2017 року щодо ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнаної винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун