АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 595/323/14Головуючий у 1-й інстанції Федорончук В.Б.
Провадження № 33/789/259/17 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.3 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2017 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Ваврів І.З.

з участю: за участю захисника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1, в інтересах ОСОБА_2, на постанову Бучацького районного суду від 20 лютого 2014 року,-

в с т а н о в и в:

Постановою Бучацького районного суду від 20 лютого 2014 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк п'ять років з оплатним вилученням транспортного засобу.

Стягнуто із ОСОБА_2 в дохід держави 36 грн. 54 коп. судового збору.

Як визнав суд, ОСОБА_2 07 лютого 2014 року, будучи особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, о 23 год. 45 хв., в м. Бучачі по вул. Шухевича керував транспортним засобом марки "Фольцваген Пасат", державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9.(а) Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1, в інтересах ОСОБА_2, просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову Бучацького районного суду скасувати та закрити провадження в справі.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що ОСОБА_2 ніколи не отримував посвідчення водія, а суд першої інстанції в порушення вимог ч. 3 ст. 130 КУпАП застосував до ОСОБА_2 стягнення, яке передбачено для водіїв транспортних засобів, а не для інших осіб.

Вважає, що в матеріалах справи відсутні допустимі докази, які б підтверджували факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2, оскільки медичний висновок про стан сп'яніння ОСОБА_2 не доводить факту керування ним транспортним засобом.

Також зазначає про допущені порушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши захисника ОСОБА_1, який просить поновити строк на апеляційне оскарження та задовольнити подану апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги приходжу до висновку, що вона підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Справу про адміністративне правопорушення розглянуто судом 20 лютого 2014 року у відсутності ОСОБА_2 Належні докази щодо направлення ОСОБА_2 вказаного судового рішення та отримання ним зазначеної постанови суду в матеріалах справи відсутні. З апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_2 про постанову суду дізнався 20 травня 2017 року, коли звертався до РСЦ в Тернопільській області з метою отримання посвідчення водія, 30 травня 2017 року подав апеляційну скаргу.

Відповідно до ст. 289 КУпАП вважаю, що причина пропуску строку на апеляційне оскарження є поважною, а тому його слід поновити.

Винуватість та кваліфікація дій ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КпАП України доведена належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення від 07 лютого 2014 р., який відповідає вимогам ст.256 КУпАП та складений уповноваженою на те особою визначеною ст.255 КУпАП, ОСОБА_2 07 лютого 2014 року приблизно о 23 годині 45 хвилин в м. Бучачі по вул. Шухевича керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Протокол складений відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, а тому він є належними доказом у справі. ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення підписав, зауважень щодо його змісту не подавав, і те, що знаходився в стані сп'яніння не заперечував.

Факт перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння підтверджено медичним висновком, складеним лікарем Бучацької ЦРКЛ 07 лютого 2017 року.

Твердження апелянта щодо порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення є безпідставними та необґрунтованими, оскільки аргументованих доводів на їх підтвердження в апеляційній скарзі не наведено, а заперечення наведені захисником ОСОБА_1 з даного приводу є його суб'єктивною оцінкою вказаного документу.

З огляду на ці обставини, доводи захисника про те, що ОСОБА_2 транспортним засобом не керував і тому його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності, є необґрунтованими та надуманими і тому не можуть бути прийняті до уваги.

Окрім того, з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 неодноразово протягом 2014 року піддавався адміністративному стягненню за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Виходячи з аналізу досліджених під час апеляційного розгляду матеріалів провадження, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.3 ст.130 КупАП є правильною.

Відповідно до ч. 3 ст. 130 КУпАП в редакції від 27.04.2014 року дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою на водіїв позбавлення права керування транспортними засобами на строк до десяти років з оплатним вилученням транспортного засобу і на інших осіб - адміністративний арешт на строк від десяти до п'ятнадцяти діб з оплатним вилученням транспортного засобу.

Таким чином, в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Враховуючи норми ПДР України, особа, яка керує транспортним засобом і не має посвідчення водія не є водієм в розумінні п. 1.10 ПДР

Разом з тим, відповідно до Єдиного державного реєстру МВС України ОСОБА_2 посвідчення водія в підрозділах Регіонального сервісного центу МВС України в Тернопільській області не отримував, що підтверджується повідомленням в.о. директора Регіонального сервісного центру в Тернопільській області від 23 травня 2017 року.

Санкція ч. 3 ст. 130 КУпАП в редакції від 27.04.2014 року передбачає відповідальність у виді позбавлення водіїв права керування транспортними засобами на строк до десяти років з оплатним вилученням транспортного засобу, а на інших осіб - адміністративний арешт на строк від десяти до п'ятнадцяти діб з оплатним вилученням транспортного засобу.

З цих підстав ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом без посвідчення водія, мав підлягати адміністративній відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП в редакції від 27.04.2014 року) як особа, що керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

У порушення вищевказаних вимог закону, судом першої інстанції на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення як на водія у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк п'ять років з оплатним вилученням транспортного засобу, що є неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому судове рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом'якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

З огляду на вищенаведене, санкція частини 3 ст. 130 КУпАП в редакції від 02 лютого 2014 року, яка передбачає адміністративну відповідальність особи, яка керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, і яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп'яніння, у вигляді адміністративного арешту на строк від десяти до п'ятнадцяти діб з оплатним вилученням транспортного засобу посилює відповідальність за адміністративне правопорушення, а тому зворотної сили не має.

За змістом ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за дане правопорушення може бути накладено не пізніше, як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП розпочате провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Таким чином на ОСОБА_2 не може бути накладено адміністративне стягнення за ч. 3 ст. 130 КУпАП внаслідок пропуску строків давності, а тому, справа про адміністративне правопорушення щодо нього підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 38, 247, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1, в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Бучацького районного суду від 20 лютого 2014 року у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк п'ять років з оплатним вилученням транспортного засобу скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 закрити у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області І.З. Ваврів