Номер провадження: 33/785/852/17
Номер справи місцевого суду: 496/505/17
Головуючий у першій інстанції Трушина О. І.
Доповідач Джулай О. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючий суддя Джулай О.Б.,

за участю:

особи, притягнутої

до відповідальності ОСОБА_2

прокурора Самборського О.П.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2, на постанову судді Біляївського районного суду Одеської області, від 10 березня 2017 року,

встановив:

зазначеною постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ФОП «ОСОБА_3»

була притягнута до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-7, ч.2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і на неї було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 ( три тисячі чотириста) гривень.

З оскарженої постанови вбачається, що ОСОБА_2, будучи депутатом Мирненської сільської ради VII скликання, являючись згідно п. «б» п.1) ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, діючи з прямим умислом, свідомо, в порушення вимог ст.ст. 28, 35 Закону України «Про запобігання корупції», ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування», не вжила заходів щодо усунення конфлікту інтересів, не повідомила невідкладно відповідну раду про наявність реального конфлікту інтересів та вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів.

Зокрема ОСОБА_2 визнана винною в тому, що, будучи депутатом Мирненської сільської ради, не повідомила про наявність конфлікту інтересів і вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, взявши участь в голосуванні за встановлення їй ставки орендної плати за користування земельною ділянкою.

ОСОБА_2 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій вказує на те, що оскаржена постанова є незаконною та необґрунтованою, наводить відповідні доводи, у зв'язку з чим просить скасувати постанову Біляївського районного суду Одеської області, від 10 березня 2017 року.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши учасників судового розгляду, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Апеляційний суд встановив, що згідно рішення Мирненської сільської ради ОСОБА_2 було обрано до депутатського складу Мирненської сільської ради VII скликання.

Відповідно до протоколу позачергової 5-ї сесії VII скликання депутатом Мирненської сільської ради пунктом №12 було вирішено питання «Про встановлення розміру річної орендної плати за земельну ділянку під тимчасовою спорудою для проведення підприємницької діяльності ФОП «ОСОБА_3» в с. Мирне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 була присутня в ході 5-ї сесії сільської ради, яка відбулася 04.03.2016 року.

Відповідно до протоколу 5-ї сесії Мирненської сільської ради VII скликання депутатами було прийнято рішення по питанню №12 порядку денного сесії та було ухвалено рішення №51-VII, від 04.03.2016 року, яким ФОП «ОСОБА_2» було встановлено річну орендну плату за земельну ділянку під тимчасовою спорудою для проведення підприємницької діяльності торгівельного призначення в розмірі 12% від нормативно-грошової оцінки.

З протоколу поіменного голосування вбчається, що за вказане рішення проголосував голова сільської ради та 10 депутатів із 10 присутніх, у тому числі і ОСОБА_2, яка будь-яких зауважень та самостійних публічних оголошень щодо цього рішення не висловила та голосувала за його прийняття.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що 04.03.2016 року, під час пленарного засідання 5-ї сесії Мирненської сільської ради у депутата ОСОБА_2 при розгляді питання в її особистих інтересах та прийнятті рішення №51-VII«Про встановлення розміру річної орендної плати за земельну ділянку під тимчасовою спорудою для проведення підприємницької діяльності ФОП «ОСОБА_3» в с. Мирне, виник реальний конфлікт інтересів, який полягав у суперечності між її депутатськими повноваженнями як депутата сільської ради та особистим приватним майновим інтересом, зумовленим правовідношенням, яке пов'язане із орендною платою за використання земельної ділянки, що впливає на об'єктивність та неупередженість прийняття рішення колегіальним органом, до складу якого входить депутат ОСОБА_2

Однак апеляційний суд приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції є необгрунтованим з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», реальний конфлікт інтересів це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

В протоколі про адміністративне правопорушення, від 17.02.2017 року,а також в оскарженій постанові не зазначено, у чому саме полягала дійсна, реальна суперечність між приватним інтересом ОСОБА_2 та її представницькими повноваженнями.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради зобов'язаний, у тому числі брати участь у роботі ради, постійних комісій та інших її органів, до складу яких він входить, всебічно сприяти виконанню їх рішень;

Положення ст. 8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» визначають, що депутат місцевої ради має керуватися загальнодержавними інтересами та інтересами територіальної громади.

Відповідно до положень ст. 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Апеляційним судом встановлено, що орендна плата для ФОП «ОСОБА_3» була встановлена у максимально можливому розмірі -12 відсотків, за що і проголосувала ОСОБА_2 в складі інших депутатів сільської ради.

Апеляційний суд приходить до висновку про те, що реальний конфлікт інтересів міг мати місце у тому випадку, якби рішення, за яке проголосувала ОСОБА_2 встановлювало для неї більш вигідні умови, ніж ті, які були встановлені, тобто менший від максимального розмір ставки орендної плати. А оскільки вирішувалось питання про встановлення максимально можливого розміру ставки орендної плати - 12 відсотків, і ніякого іншого, приватний інтерес ОСОБА_2 був відсутній.

За таких обставин, апеляційний суд вважає обгрунтованими доводи ОСОБА_2 відносно того, що голосування у даному випадку було здійсненням саме представницьких функцій депутата, у зв'язку з тим, що річна орендна плата за земельну ділянку під тимчасовою спорудою для проведення підприємницької діяльності торгівельного призначення була встановлена у розмірі 12 % від нормативно-грошової оцінки, тобто у максимальному розмірі, і відповідно, здійснюючи представницькі функції депутата, ОСОБА_2 не входила в суперечність між її приватним інтересом та її представницькими повноваженнями.

Відсутність конфлікту інтересів, відповідно, свідчить про відсутність необхідності повідомляти будь-кого, оскільки повідомляти слід про наявність конфлікту інтересів, а не про його відсутність.

Крім того, як пояснила ОСОБА_2, в зазначеному населеному пункті приблизно 2500 мешканців.

Вона проживає там з 1991 року, 26 років вона працювала викладачем в місцевій школі, є депутатом сільської ради сьомого скликання.

Викладені обставини свідчать про те, що ОСОБА_2 знають всі депутати сільської ради і всі мешканці села, тому відсутня була необхідність повідомляти будь-кого про те, що на голосування було поставлене питання про встановлення розміру ставки орендної плати за земельну ділянку, що знаходиться в оренді саме у неї.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про те, що суд перщої інтсанції передчасно дійшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до положень п.1) ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бут розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, оскаржена постанова підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі щодо ОСОБА_2 на підставі п.1) ч.1 ст.247 КУпАП, підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 247, 254, 268, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову судді Біляївського районного суду Одеської області, від 10 березня 2017 року, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП - скасувати.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП - закрити в зв'язку з відсутністю в її діях складу зазначених адміністративних правопорушень.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області (підпис) О.Б. Джулай

Згідно з оригіналом.

Суддя апеляційного суду

Одеської області О.Б. Джулай