Справа № 536/874/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2017 року Суддя Кременчуцького районного суду Полтавської області Клименко Світлана Миколаївна за участю правопорушника ОСОБА_1 та його представника адвоката ОСОБА_2 розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця

м. Кременчука Полтавської області, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2

Кременчуцького району Полтавської області, не працюючого, паспорт КН № 398008

виданий 30 травня 1997 року Автозаводським РВ КМУ УМВС України в Полтавській

області

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 026181 від 05 травня 2017 року ОСОБА_1 05 травня 2017 року о 05 год. 55 хв. на 471 км автодороги Київ-Харків-Довжанський керував автомобілем FORD SIERRA, реєстраційний номер НОМЕР_1 у стані алкогольного спяніння, від медичного освідоцтва відмовився у присутності двох понятих, чим порушив вимоги п.п. 2.5, 2.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 не визнали та ОСОБА_1 пояснив, що він не перебував у стані алкогольного спяніння, спиртних напоїв не вживав, пояснення написав на пропозицію працівників поліції, оскільки запізнювався до м. Харкова по виробничих питаннях.

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що 05 травня 2017 року о 03 год. вони з ОСОБА_1, який був за кермом автомобіля Форд належного ОСОБА_4, поїхали до м. Харкова по виробничих питаннях та перед м. Харків були зупинені працівниками поліції для перевірки документів. ОСОБА_5 пішов до кабінету стаціонарного посту поліції, через 15-20 хвилин повернувся та повідомив, що йому виписують тимчасове посвідчення водія в звязку з тим, що нібито він перебуває у стані алкогольного спяніння. Зазначив, що ОСОБА_1 керував автомобілем в тверезому стані та свідків, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення при його складанні, він не бачив.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідності, адвоката, свідка, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що матеріалами справи не доведено наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 розділу І Інструкції).

В порушення вимог п. 6 розділу І Інструкції, що огляд на стан спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, поліцейський СРПП ОСОБА_6 ГУ НП В Харківській області ОСОБА_7 не запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів.

Також такий огляд не було проведено і в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу, що передбачено п. 7 розділу І Інструкції.

Крім того, поліцейським ОСОБА_7 не виконані і вимоги п. 10 розділу ІІ Інструкції, що результати огляду на стан спяніння воді транспортного засобу, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів та у випадку установлення стану спяніння результати зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт.

Всупереч вимогам ст.256 КУпАП, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються дата і місце його складення, посада, прізвище, імя та по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальні і інші відомості необхідні для вирішення справи, в протоколі не зазначено докази, якими встановлена наявність події і складу адміністративного правопорушення та винність правопорушника в його вчиненні.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП вважаю такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення у звязку з їх невідповідністю нормам ст. 256 КУпАП виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути безпечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення Європейського суду з прав людини від 18 січня 1978 у справі «Ірландія проти Сполученого королівства»), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, у відповідності до положень ст.252 КУпАП, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, з урахуванням положень ст. 2541 КУпАП та вимог зазначеної Інструкції, вважаю, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, водій ОСОБА_1 не порушував вимоги п.п. 2.5, 2.9 Правил дорожнього руху України, а відтак він не підлягає адміністративній відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП

ПОСТАНОВИВ:

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП провадженням закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області на протязі 10 днів з дня її винесення.

СуддяОСОБА_8