Справа № 364/899/17
Провадження № 3/364/209/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2017 р. суддя Володарського районного суду Київської області Макаренко Л.А., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області, стосовно притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, голови Володарської районної державної адміністрації Київської області,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого пунктом 6 частини першої статті 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

На розгляд судді Макаренко Л.А. в порядку автоматизованого розподілу 09.08.2017 р. надійшов зазначений адміністративний матеріал.

15.08.2017 р. суддею подано заяву про самовідвід через те, що особисто знайома як суддя місцевого загального суду із згаданою особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та яка водночас займає посаду керівника місцевого органу державної влади, тобто державну керівну посаду у Володарському районі, на територію якого поширюється юрисдикція Володарського районного суду Київської області. До того ж суддя, неодноразово виконуючи обовязки голови суду, зокрема, на теперішній час з 19.07.2017 р. до 30.08.2017 р. на підставі наказу від 06.07.2017 р. № 8-ВС, згідно з пунктом 1 частини першої статті 24 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» представляє суд як орган державної влади у зносинах з іншими органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами, в тому числі з очолюваною ОСОБА_1 Володарською районною державною адміністрацією.

Наведені обставини є підставами для самовідводу судді з метою уникнення будь-якого сумніву в неупередженості суду в справі та забезпечення підтримання авторитету правосуддя.

Заявлений самовідвід на участь у розгляді справи з заявлених підстав відповідає вимогам статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, якою передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом та гарантовано справедливий судовий розгляд.

За практикою Європейського суду з прав людини, яку суд застосовує як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві; судді зобовязані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений. З огляду на це навіть зовнішні вияви можуть мати певне значення, або іншими словами, «правосуддя повинно не тільки здійснюватися, повинно бути також видно, що воно здійснюється» (зокрема, рішення ЄСПЛ від 09.11.2006 р. у справі «Білуга проти України»).

За положеннями статті 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим зїздом суддів України 22.02.2013 р., неупереджений розгляд справ є основним обовязком судді; суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Згідно з коментарем до наведеної статті Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням Ради суддів України від 04.02.2016 р. № 1, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення обєктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. При цьому вказано, що інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи, як одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом, покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

У КУпАП відсутні положення щодо відводу судді, проте суддя може взяти самовідвід, керуючись загальними принципами, які випливають з Конституції України та вимог щодо обєктивності і неупередженості судді, зазначених у міжнародно-правових актах (назване вище рішення Ради суддів України від 04.02.2016 р. № 1).

З огляду на це та відсутність у КУпАП норм, які б регулювали питання відводу і самовідводу судді, проте беручи до уваги аналогічні норми, що містяться, зокрема, в Кодексі адміністративного судочинства України, Кримінальному процесуальному Кодексі України та Цивільному процесуальному кодексі України, враховуючи подібність неврегульованих у КУпАП правовідносин, слід застосувати аналогію закону (позиція Верховного Суду України, викладена, зокрема, в постанові від 15.04.2015 р. у справі № 3-39гс15, ухвалі від 06.04.2016 р. у справі № 808/2511/15) та задовольнити заяву про самовідвід з метою забезпечення повного, обєктивного, справедливого та неупередженого розгляду справи.

На підставі викладеного та керуючись статтями 221, 245, 283 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про самовідвід судді Макаренко Л.А. задовольнити.

Справу передати до канцелярії Володарського районного суду Київської області для повторного розподілу автоматизованою системою документообігу суду.

Постанова скарженню не підлягає.

Суддя Л.А. Макаренко

Постанова набрала законної сили з "_____" __________20__ року.

Строк предявлення постанови до виконання три місяці.