Справа № 751/3104/17 Головуючий у 1 інстанції Мороз К. В.
Провадження № 33/795/305/2017
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2017 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15 червня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин Російської Федерації, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням його права керування транспортними засобами на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 320 грн. 00 коп.

Як встановив суд, 29 травня 2017 року о 01 год. 30 хв. в м. Чернігові, по вул. Любецькій, 33, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. Від продуття приладу «Драгер», проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому порядку в медичному закладі у лікаря нарколога відмовився у присутності двох свідків, про що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та направити на новий судовий розгляд.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом та працівниками поліції було порушено його право на захист, оскільки під час розгляду адміністративного матеріалу в суді йому незаконно відмовлено в задоволенні клопотання про залучення захисника, а працівниками поліції, які склали відносно нього протокол, не були роз'яснені йому права, не зважаючи на те, що він є громадянином Російської Федерації, та не розуміє українську мову і не обізнаний у законодавстві. Окрім того зазначає, що при призначенні виду та розміру адміністративного стягнення суд першої інстанції належним чином не дотримався вимог ст. 33 КУпАП, та не врахував його особи, майнового стану, пом'якшуючі обставини, а в самих матеріалах справи відсутні дані, зокрема, про сімейний стан, місце роботи, характеристику, що свідчить про формальний підхід до вирішення даної справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що суд першої інстанції під час розгляду справи забезпечив у відповідності до вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП всебічне, повне та об'єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення та навів докази, на основі яких у визначеному законом порядку встановив наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, що передбачено п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

На неодноразові виклики до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з'явився, та при цьому не надав вагомих доказів підтвердження своєї неявки, в зв'язку з чим розгляд справи відбувся без його участі.

Незважаючи на невизнання своєї вини особою правопорушником під час розгляду справи в місцевому суді, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення від 29 травня 2017 року серія БР № 208172, відповідно до якого ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_2 в м. Чернігів, по вул. Любецька, 33 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме запахом алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук, та відмовився від продуття приладу «Драгер» та проходження огляду відповідно до встановленого порядку на стан алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від дачі пояснень, проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, підписання протоколу та отримання його копії (а.с. 3).

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які вказали, що ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння як за допомогою приладу «Драгер» так і в медичному закладі. Крім того, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відмовився від його підписання, надання пояснень з приводу вчиненого правопорушення та отримання копії примірника протоколу (а.с. 5-6).

Вищевикладені пояснення свідків повністю узгоджуються з даними, що містяться у рапорті працівника поліції Драгунова С.В., який разом працівником поліції Савченком С.В. здійснили зупинку автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1, відносно якого в подальшому і було складено протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку (а.с. 7).

Крім того, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення міститься акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 29 травня 2017 року, відповідно до якого автомобіль НОМЕР_2 був доставлений на штраф майданчик за адресою: м. Чернігів, вул. Вокзальна, 17 (а.с. 8), що є ще одним підтвердженням наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Даним доказам суд надав правильну оцінку та вірно встановив фактичні обставини справи щодо відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння за наявності підозри знаходження особи в такому стані.

Судом апеляційної інстанції були перевірені доводи ОСОБА_1 щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення і визнані такими, що не знайшли свого фактичного підтвердження, оскільки проходження огляду на стан сп'яніння відповідно до встановленого порядку є імперативною нормою, так як передбачає обов'язкове проходження огляду особою, щодо якої порушується таке питання.

У зв'язку з викладеним, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення, щодо ОСОБА_1 складений за фактом відмови останнього від проходження медичного огляду на стан наркотичного чи іншого сп'яніння під час керування транспортним засобом.

Таким чином, склад правопорушення в його діях є закінченим вже з моменту відмови від проходження медичного обстеження.

Крім того, вимагаючи скасувати постанову суду, ОСОБА_1 виходив з того, що йому під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не було роз'яснено права, а в місцевому суді, під час слухання справи, відмовлено в задоволенні клопотання про залучення захисника, не знайшло свого підтвердження.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення громадянину ОСОБА_1 під час його складання було роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про що свідчить відповідний запис в ньому, а відсутність підпису ОСОБА_1 в протоколі не є підтвердженням того, що він не був ознайомлений з цими правами.

Крім того, з протоколу судового засідання суду першої інстанції вбачається, що дійсно, ОСОБА_7 заявив клопотання про відкладення розгляду справи для надання часу на укладення угоди із захисником, але в процесі з'ясування мотивів заявленого клопотання, правопорушник спочатку вказав, що не встиг укласти договір, а потім, висловив протиріччя своєму проханню, вказавши при цьому, що договір ним укладений, але прізвища захисника не пам'ятає, в зв'язку з чим місцевий суд, дивлячись на те, що ОСОБА_1 не були використані права, визначені ст. 268 КУпАП - відмовив у задоволенні його клопотання, що на думку апеляційного суду є цілком обґрунтованим.

Твердження апелянта про те, що ведення провадження на українській мові порушило його права щодо належного та справедливого розгляду справи, оскільки він не розуміє української мови, так як є громадянином Російської Федерації, не знайшло свого підтвердження.

Як вбачається з даних про його особу, він є українцем за національністю, та на даний час проживає в Україні (м. Чернігів, вул. Євгена Онацького, 25), а в матеріалах справи міститься клопотання від 13 червня 2017 року про надання часу на залучення захисника, яке написане українською мовою та скріплене власноручним підписом ОСОБА_1, написана ним власноручно заява на українській мові від 15 червня 2016 року про надання копії відеозаписів з відео реєстратора, що дає цілком обґрунтовані підстави вважати, що він розуміє українську мову та на достатньому рівні володіє нею.

Крім того, під час розгляду справи в суді першої інстанції, розгляд якої провадився на українській мові, він надавав пояснення і заявляв клопотання, при цьому жодного разу не звернувся до суду з клопотанням про залучення перекладача.

Порушень закону, що тягнуть скасування постанови суду, як про це просив апелянт у своїй апеляційній скарзі, при апеляційному розгляді справи не було встановлено.

Керуючись ст.ст. 245, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1- залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15 червня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Оседач