АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2017 року суддя Апеляційного суду міста Києва Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 19 травня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 19 травня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, потерпілий ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, вважаючи її незаконною, через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що судом не з'ясовано усіх обставин вчиненого правопорушення, не надано оцінку доказам, які містяться в матеріалах та вказують на відсутність його вини у порушенні правил дорожнього руху. Зазначає, що здійснюючи маневр перестроювання в ліву смугу, він мав перевагу в русі перед автомобілем «Subaru», водій якого одночасно з ним здійснював перестроювання з лівої смуги руху в праву. З наведених обставин вважає, що зіткнення транспортних засобів сталося саме з вини водія ОСОБА_2, який порушив п.10.3 ПДР України.

Також зазначає про те, що в схемі місця ДТП працівниками поліції невірно зазначено місце зіткнення транспортних засобів, не міститься даних про відстань від місця зіткнення до місця для розвороту, про наявність смуги для гальмування чи смуги розгону. Вважає, що такі порушення не дають можливості встановити дійсні обставини дорожньо-транспортної пригоди.

За наслідками апеляційного розгляду просить постанову скасувати, а матеріали справи направити до управління патрульної поліції для належного оформлення.

Просить також поновити йому строк на апеляційне оскарження з огляду на те, що копію оскаржуваної постанови він отримав лише 25.05.2017 року, що унеможливлювало своєчасно подати апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції визнає обґрунтованими доводи апелянта про поважність пропуску строків на апеляційне оскарження з огляду на те, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримав 25.05.2017 року, про що свідчить відповідна розписка (а.с.14), у зв'язку з чим поновлює йому строк на апеляційне оскарження.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

За оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 06 квітня 2017 року близько 16 год. 20 хв., керуючи автомобілем «KIA», д.н.з. НОМЕР_1, в м. Києві по вул. Кільцева дорога, 2, буд. 3, перед розворотом ліворуч не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та скоїв зіткнення з автомобілем «Subaru», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався в попутному напрямку, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Суд першої інстанції, заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку про порушення ОСОБА_1 п.10.4 ПДР України, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції вважає таке рішення законним та обґрунтованим, з огляду на наступне.

Розглянувши справу у відповідності до положень ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши обставини справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 порушення п.10.4 ПДР.Такий висновок судді є обґрунтованим та підтверджується дослідженими судом доказами, визнаними належними, допустимими та достовірними, а саме даними протоколу про адміністративне правопорушення та схеми місця ДТП, які вказують на те, що водій ОСОБА_1 перед розворотом ліворуч не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та скоїв зіткнення з автомобілем «Субару» під керуванням водія ОСОБА_2

Зокрема, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений уповноваженою на те особою у відповідності до вимог ст.256 КУпАП, містить усі необхідні дані, на підставі яких можливо встановити фактичні обставини вчиненого правопорушення. До протоколу додано також схему місця ДТП, на якій зафіксовано кінцеве розташування транспортних засобів після їх зіткнення, місце зіткнення на відрізку дороги та інші орієнтири. Вказана схема підписана учасниками пригоди без будь-яких зауважень, тому суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги з приводу неправильного складання схеми ДТП.Доводи ОСОБА_1 про те, що зіткнення транспортних засобів сталося із вини водія ОСОБА_2, який, рухаючись в попутному напрямку з автомобілем під керуванням водія ОСОБА_1, перелаштовувався з крайньої лівої смуги в середню, є необґрунтованими та не підтверджуються матеріалами справи. Крім цього, такі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 п.10.4 ПДР України, оскільки він, виїхавши з прибудинкової території, при здійсненні розвороту не зайняв відповідне крайнє положення на дорозі, що також не заперечується самим апелянтом та підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.

Таким чином, всебічно та повно дослідивши обставини справи, суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діянні ОСОБА_1 порушення п. 10.4 Правил дорожнього руху, а отже і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та ухвалив законне рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності, яке суд апеляційної інстанції залишає без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 19 травня 2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн., - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Мосьондз