Єдиний унікальний номер 235/2225/17 Номер провадження 33/775/195/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2017 року місто Бахмут

Суддя апеляційного суду Донецької області Круподеря Д.О., за участю захисника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_1 на постанову судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 01 червня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, непрацюючий, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200, 00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно до постанови суду, 02.04.2017 року серії АВ2 № 266388, 02 квітня 2017 року о 17 год. 55 хв. на автодорозі «Курахове-Красне», блок пост «ДАМБА», водій керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей), від проходження огляду із застосуванням алкотестеру «ДРАГЕР», а також медичного огляду у медичному закладі для виявлення факту сп'яніння категорично відмовився в присутності двох свідків (а.с.1).

Постановою судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 01 червня 2017 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200, 00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На вказану постанову суду ОСОБА_2 подана апеляційна скарга, в якій він просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки суд розглянув справу без його участі і про існування постанови йому стало відомо лише 15.06.2017 р.

В суді апеляційної інстанції захисник змінив апеляційні вимоги та просить постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 01 червня 2017 року скасувати, та провадження по справі закрити на підставі ст. 38 КУпАП. На обґрунтування своїх вимог зазначає, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, обставини та висновки суду, викладені в постанові не відповідають фактичним обставинам, судовий розгляд проведено без його участі та належного повідомлення повісткою. Повістка до суду отримана не особисто ОСОБА_2, а його дружиною, що є неналежним повідомленням. Суд допустив однобічність при розгляді справи, не викликав в судове засідання свідків, тим самим не усунув істотні суперечності. Зазначає, що працівники поліції не надали свідоцтво про державну реєстрацію та свідоцтво про повірку технічного засобу, яким вони намагались провести огляд.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляції у сукупності, вважаю, що строк на апеляційне оскарження зазначеної постанови підлягає поновленню, а апеляційна скарга залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову судді по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 не був присутній при розгляді справи про адміністративне правопорушення, копію постанови отримав лише 15.06.2017 року.

За таких обставин строк на апеляційне оскарження повинен бути поновленим.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, матеріалів справи, суд першої інстанції, дотримавшись вимог КУпАП, з'ясував всі обставини справи, безпосередньо дослідив докази, оцінив їх у сукупності, виніс справедливе та обґрунтоване рішення.

Судом першої інстанції було правильно встановлено, що 02 квітня 2017 року о 17 год. 55 хв. на автодорозі «Курахове-Красне», блок пост «ДАМБА», водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей), від проходження огляду із застосуванням алкотестеру «ДРАГЕР», а також медичного огляду у медичному закладі для виявлення факту сп'яніння категорично відмовився в присутності двох свідків (а.с.1).

Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 і скоїв правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

Доводи наведені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції, в тому числі і про доведеність вини у вчиненні правопорушення ОСОБА_2

Так, на підтвердження вини ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення суд обґрунтовано навів показання свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, які були запрошені працівниками поліції в якості свідків та засвідчили, що водій ОСОБА_2, який керував автомобілем НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук. Від проходження медичного огляду в наркологічному диспансері та продуття газоаналізатора «Alcotest-6810» на стан (алкогольного, наркотичного) сп'яніння відмовився за присутності свідка. Від керування транспортним засобом за присутності ОСОБА_4 був усунутий(а.с.3).

Зазначені показання є логічними, послідовними та повністю підтверджують інкримінований склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП пов'язаний з відмовою ОСОБА_2 від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Безпідставними на думку апеляційного суду є й доводи апелянта про порушення процесуальних норм права щодо не повідомлення про розгляд справи з огляду на таке.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Відповідно до ст. 2272 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 2 КУАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а тому вважає, що якщо в цьому Кодексі відсутні вказані норми, діє аналогія закону, а в даному випадку норми КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 135 КПК України у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім'ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Як вбачається з матеріалів справи, працівником суду 16.05.2017 року о 13 год. 50 хв. сформовано повістку про виклик до суду на ім'я ОСОБА_2 та направлено рекомендованим листом. Дружина ОСОБА_2 отримала зазначений лист 20 травня 2017 р., що відповідає вимогам закону.

Не заслуговують на увагу й доводи апелянта про спрощений підхід до судового розгляду, розглядаючи справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.11.2005 р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» розгляд справи про адміністративне правопорушення під час відсутності зазначеної особи можливо лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду.

Суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що суд першої інстанції дотримався вищевказаних вимог розглянувши справу за відсутності ОСОБА_2, належним чином повідомленого про час і місце розгляду справи.

Твердження правопорушника, що на його вимогу працівники поліції не надали свідоцтво про державну реєстрацію та свідоцтво про повірку технічного засобу, яким вони намагались провести огляд, не задовольнили прохання про надання юридичної допомоги та не викликали адвоката на місце події апеляційним судом розцінюється як засіб захисту на стадії апеляційного розгляду, оскільки під час складання протоколу ОСОБА_2 відмовився підписувати протокол та надавати пояснення, хоча він не був позбавлений можливості внести відповідні зауваження. На вказані недоліки він зазначив лише під час складання апеляційної скарги.

Доводи скаржника, що судом не усунуто істотних суперечностей не викликано та не допитано в засіданні свідків та поліцейських,спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так під час складання протоколу свідки та поліцейські давали схожі пояснення, що не викликало сумніву у суду першої інстанції щодо їх достовірності та правдивості.

Щодо закриття провадження на підставі ст. 38 КУпАП, апеляційний суд зазначає. що на час винесення постанови судом першої інстанції строки накладення адміністративного стягнення не сплили.

Таким чином, переконливих доводів, які б спростовували висновки суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП в апеляційній скарзі не наведено. Враховуючи вищевикладене, підстав для скасування постанови судді, не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 01 червня 2017 року відносно ОСОБА_2

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 01 червня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч. 1 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: