Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/255/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції ОСОБА_2 Е. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2017 року м. Кропивницький

Суддя судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області Новіцький Е.Й., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27 червня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

ВСТАНОВИВ:

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27 червня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у тому, що він, 29.03.2017 року о 00 год. 37 хв. по вул. Єгорова, 5А в м. Кропивницький керував транспортним засобом марки «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння: запах з порожнини рота, порушення мови, нестійка хода. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ч. ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі стосовно нього на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування свої вимог апелянт посилається на те, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права, а викладенні висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Також вказує на те, що протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 226702 від 29.03.2017 року, не відповідає ст. 256 КУпАП та п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року, оскільки в фабулі даного протоколу зазначено про керування ОСОБА_3 автомобілем НОМЕР_2 з ознаками алкогольного спяніння, що, на думку апелянта, свідчить про те, що обєктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУаАП інспектором вказана не вірно. Водночас, у вказаному протоколі не зазначені в повній мірі відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Крім того, апелянт стверджує, що обставини, які зазначені в фабулі правопорушення, не відповідають дійсним обставинам справи, так як працівники поліції не пропонували йому пройти огляд у медичному закладі та не вимагали від нього проходження такого огляду, однак не заперечує, що він не погодився на проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів.

Разом з тим, звертає увагу, що у протокол серії БР № 226702 від 29.03.2017 року зазначено, що його складено о 1 год. 35 хв, натомість на відеозаписі зафіксовано фат складання протоколу о 02 год. 36 хв., при цьому на відео чітко видно, що свідків зазначених у протоколі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під час цього немає.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3, який підтримав доводи своєї апеляційної скарги, просив постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження по справі, перевіривши матеріали справи, зваживши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як слідує із матеріалів справи, ОСОБА_3 подав до суду першої інстанції клопотання, в якому просив відкласти розгляд справи, призначеної на 27.06.2017 року на 10 год. 00 хв. у звязку з тим, що він на даний час знаходиться на стаціонарному лікуванні в Кіровоградській обласній лікарні, в обґрунтування чого надав суду довідку Кіровоградської обласної лікарні № 466 від 26.06.2017 року. При цьому, суд першої інстанції за наслідками розгляду вказаного клопотання правопорушника та відмовивши в його задоволенні одразу розглянув справу по суті без повідомлення ОСОБА_3

Таким чином, апеляційний суд вважає, що недотримання судом вимог ст. 268 КУпАП потягло порушення права ОСОБА_3 на захист своїх інтересів та свідчить про порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступу останнього до правосуддя, та є безпосередньою підставою для скасування постанови районного суду.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що районним судом, в порушення вищезазначених вимог закону, належним чином не зясовано обставини щодо вчинення ОСОБА_3 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а викладені в постанові висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого спяніння , чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, або що до вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Аналіз наведеної вище вимоги КУпАП свідчить про те, що огляд на визначення перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані спяніння, зокрема і наркотичного, а так само і відмова від проходження такого огляду, має бути проведена, виключно у присутності двох свідків.

На підтвердження наявності в діях ОСОБА_3 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, працівниками поліції до суду надано протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 226702 від 27.06.2017 року, пояснення свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та відеозапис з нагрудного бодікаму.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 226702 від 27.06.2017 року вбачається, що ОСОБА_3 29.03.2017 року о 00 год. 37 хв. по вул. Єгорова, 5А в м. Кропивницький керував транспортним засобом марки «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння: запах з порожнини рота, порушення мови, нестійка хода. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).

Із пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які за своїм змістом є аналогічними між собою, слідує, що 29.03.2017 року о 01 год. 20 хв. вони були свідками того, як водій автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_3 відмовився від проходження тесту на стан алкогольного спяніння за допомогою алкотестеру «Драгер», а також водію було запропоновано пройти медичне освідування на стан алкогольного спяніння в КЗ «КОНД» (а.с.4, 5).

ОСОБА_3 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції пояснив, що суд першої інстанції розглянув справу про адміністративне правопорушення без його участі, незважаючи на те, що він подав довідку Кіровоградської обласної лікарні про знаходження його з 19.06.2017 року по теперішній час на лікуванні. Водночас, у судовому засіданні просив долучити до матеріалів справи виписку з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого, як на підтвердження того, що він з 19.06.2017 року по 30.06.2017 року знаходився на стаціонарному лікуванні в Кіровоградській обласній лікарні. При цьому, зауважив, що він не керував транспортним засобом, а керувала ним його цивільна дружина ОСОБА_6, про що свідчить винесена відносно неї працівником поліції постанова серії АР № 328183 від 29.03.2017 року, якою її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Для повного та всебічного зясування обставин справи у судовому засіданні суду апеляційної інстанції був переглянутий відеозапис з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що свідків відмови під час пропонування працівниками поліції ОСОБА_3 пройти освідування на стан алкогольного спяніння не було.

Враховуючи викладене та з огляду на те, що в судовому засіданні суду апеляційної інстанції не було доведено, що відмова ОСОБА_3 від проходження огляду на встановлення стану алкогольного спяніння була отримана в присутності двох свідків, як того вимагають положення ст. 266 КУпАП, то слід вважати, що працівниками поліції була порушена процедура проведення такого огляду.

Разом з тим, в матеріалах справи міститься постанова серії № 328183 від 29.03.2017 року, складена старшим інспектором ВМ РЗ УПП в м Кропивницькому ДПП ОСОБА_7, відносно ОСОБА_6, яка є цивільною дружиною ОСОБА_3, з якою слідує, що ОСОБА_6 29.03.2017 року о 00 год. 40 хв. по вул. Єгорова, 6 в м. Кропивницький керувала автомобілем «Skoda Fabia» не маючи при собі поліса обовязкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що передбачено п. 2.4. ПДР України, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Таки чином, наведений факт ставить під сумнів керування, за тих же самих фактичних обставин, які ставляться в провину ОСОБА_3 працівниками поліції, транспортним засобомSkoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 саме останнім.

Крім того, положеннями ч. 1 ст. 266 КУпАП передбачено, що на поліцейських уповноваженого підрозділу Національної поліції України покладено обов'язок по відстороненню від керування транспортним засобом осіб, які ними керують і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість руху.

Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які докази виконання поліцейськими уповноваженого підрозділу Національної поліції України вимог вказаної норми закону при складанні відносноОСОБА_3 протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, незважаючи на те, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення в вину останньому ставиться відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 на зазначені порушення допущені працівниками поліції не звернув уваги, а тому дійшов до помилкового висновку про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно зп. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочато підлягає закриттю, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає безумовному скасуванню, а провадження по справі закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27 червня 2017 року, якою ОСОБА_3, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2