АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду м. Києва Васильєва М.А.,

за участю

особи, яка притягнута

до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 1 грудня 2016 року, якою

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. та стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 275 грн. 60 коп.,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що 7 жовтня 2016 року о 18.30 год., керуючи автомобілем «Лексус», державний номерний знак НОМЕР_1, по вул. Ташкентській, 72 в м. Києві, не дотримався безпечної бокової дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Богдан», державний номерний знак НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 13.1 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначеної постанови, а також апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, зазначає, що його представником своєчасно було подано апеляційну скаргу, проте постановою Апеляційного суду м. Києва від 27 грудня 2016 року апеляційну скаргу його представника було повернуто, оскільки його представником не були надані документи, які посвідчували його особу, як адвоката, не був поданий ордер або довіреність на ведення справи, чи інший документ про допуск його в якості захисника. Він, ОСОБА_1, про це не знав, а тому пропустив строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції. Дану причину вважає поважною, а тому просить суду апеляційної інстанції поновити строк на апеляційне оскарження постанови з метою дотримання його прав.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що працівниками патрульної поліції було порушено вимоги Інструкції ї оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Так, ширина проїзної частини не зазначена на схемі місця ДТП, що не дає змогу встановити розташування транспортних засобів на дорозі.

Крім того, як зазначено в апеляційній скарзі, судом першої інстанції проігноровано те, що апелянтом було надано докази того, що саме автобус знаходився на смузі зустрічного руху під час здійснення обгону, та саме водієм автобусу були допущені порушення Правил дорожнього руху, які призвели до ДТП.

ОСОБА_2, - другий учасник ДТП, який неодноразово викликався до суду апеляційної інстанції за зазначеної в матеріалах справи адресою, до суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Вважаю можливим проводити апеляційний розгляд на підставі наявних матеріалів справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи та додатково надані докази, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції, приходжу до такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, 1 грудня 2016 року у справі винесена постанова. Строк на апеляційне оскарження постанови закінчується 11 грудня 2016 року. Проте, 11 грудня 2016 року - вихідний день. Апеляційна скарга представником ОСОБА_1 подана 12 грудня 2016 року, в перший робочий день після вихідного дня, тобто, у встановлений законом строк.

У зв'язку з недотриманням представником ОСОБА_1 вимог закону щодо підтвердження своїх повноважень у справі, апеляційна скарга постановою Апеляційного суду м. Києва від 27 грудня 2016 року повернута апелянту (ас. 27-28), з якою представник ОСОБА_1 ознайомився 29 грудня 2016 року (ас. 31), а 30 грудня 2016 року ОСОБА_1 подана апеляційна скарга (ас. 38).

За таких обставин вважаю, що ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді від 1 грудня 2016 року пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1, вважаю їх слушними з огляду на такі обставини.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Цих вимог закону суддя місцевого суду, розглядаючи справи, не дотримався.

Так, визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП, суддя неповно з'ясував обставини справи, заливши поза увагою дані, наявні у поясненнях учасників ДТП, схемі ДТП, фотокартках, наданих ОСОБА_1

В обґрунтування прийнятого рішення у постанові суддя послався на пояснення учасників ДТП, протокол про адміністративне правопорушення, схему ДТП, письмові пояснення учасників ДТП, без розкриття змісту зазначених доказів. Між тим, пояснення учасників ДТП, які вони давали одразу після ДТП, належало зіставити з іншими доказами у справі, проаналізувати їх у сукупності, викласти результати цього аналізу у постанові і, лише після цього, виносити постанову по суті.

З пояснень ОСОБА_1, які ним надані одразу після ДТП, в суді першої та апеляційної інстанції, вбачається, що він їхав по вул.. Ташкентській в бік вул. Харківської у правому ряду, ближче, наскільки можна було, до бровки, з огляду на те, що там були припарковані автомобілі. Приблизно на рівні входу до станції метро зліва почав рухатися по смузі зустрічного руху маршрутний автобус, який почав його обганяти, та притирати автомобіль, під його, ОСОБА_1, керуванням зліва. Внаслідок таких дій водія маршрутки він, ОСОБА_1, з метою уникнути зіткнення, зупинився, але автобус продовжував рухатися та зачепив його (ОСОБА_1), автомобіль, при цьому вивернув ліве дзеркало заднього виду, ліве крило та бампер.

Відповідно до пояснень ОСОБА_2, наявних у справі, він віз пасажирів. На площі сталося ДТП. Він об'їздив пробку, коли рухався почув з правої сторони автобуса шкребет і побачив, що у автобус в'їхав «Лексус», і він (ОСОБА_2) зупинився (ас. 4).

Як встановлено під час апеляційного розгляду, 7 жовтня 2016 року о 18.30 год. по вул. Ташкентській, 72 в м. Києві, сталося зіткнення між автомобілем НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 та автомобілем «Богдан» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

При цьому, відповідно до схеми ДТП, автомобіль під керуванням ОСОБА_1 перебуває на смузі руху ближче до бровки, а автомобіль під керуванням ОСОБА_2 на другій смузі руху (ас. 2).

З наявних у справі відомостей вбачається, що дорога, де сталося зіткнення автомобілів, є дорогою з двостороннім рухом, по одній смузі руху в кожну сторону.

При цьому, згідно відповіді КК «Київавтодор», середня ширина проїзної частини вул.. Ташкентська складає близько 6 м і тому, відповідно до вимог п. 7.1.3 ДСТУ, ширина смуги руху, що розмічають, не повинна бути менше, ніж 3 м, горизонтальна повздовжня розмітка на проїзній частині вказаної вулиці, в т.ч. біля будинку 72, не наносилася на всьому її протязі, окрім поперечної розмітки 1.14.1 на існуючих нерегульованих пішохідних переходах.

Таким чином, з наявних у справі даних вбачається, що дійсно автомобіль «Богдан» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 рухався по зустрічній смузі руху, здійснюючи обгін автомобіля під керуванням ОСОБА_1

При цьому, із зафіксованих на зворотньому боці схеми ДТП пошкоджень вбачається, що в автомобілі під керуванням ОСОБА_2 наявні зарапини задньої пластмасової арки з правого боку, а в автомобілі під керуванням ОСОБА_1 пошкоджено дзеркало з лівої сторони, передній бампер з лівої сторони, переднє крило з лівої сторони (ас. 2).

З наданого під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 звіту про результати огляду місця події аварійного комісара з фотододатками від 7 жовтня 2016 року та акту огляду автомобіля з фотододатками вбачається, що дзеркало в автомобілі під керуванням ОСОБА_1 вивернуто на зовні, що свідчить про те, що саме внаслідок руху автомобіля під керуванням ОСОБА_2 сталося зіткнення між автомобілями, внаслідок чого автомобілі отримали пошкодження.

За обставин, встановлених під час апеляційного розгляду, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і в постанові судді, у зв'язку з чим постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 1 грудня 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 1 грудня 2016 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. та стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 275 грн. 60 коп., - скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії АП1 № 239456.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва М.А. Васильєва