П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.08.2017 Справа №607/8837/17

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Грицак Р.М. розглянувши матеріали, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , начальника майстерні взводу артилерійського озброєння ремонтної роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 військове звання солдат, -

за ч.3 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,-

В С Т А Н О В И В :
05.07.2017 року солдат ОСОБА_1 самовільно не прибув в розташування військової частини НОМЕР_1 після вихідних днів, на телефонні дзвінки не відповідав та про причини неприбуття нікому не повідомляв, а повернувся в розташування військової частини та приступив до виконання своїх службових обов`язків лише 10.07.2017р., в порушення вимог ст.ст. 9, 11, 12, 13, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився не повідомивши про причини неявки. Приймаючи до уваги вимоги ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розгляд справи у його відсутності.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд прийшов до наступних висновків.

Солдат ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 12, 13, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно, додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, знати та виконувати свої службові обов`язки, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення товаришів по службі, а також утримуватись від шкідливих для здоров`я звичок.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом) занять.

Незважаючи на вищезазначені вимоги, солдат ОСОБА_1 , діючи всупереч інтересам служби та наведених вимог Статутів Збройних Сил України, Закону України та наказу командира військової частини, вчинив адміністративне правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.3 ст.172-11 КУпАП, доведена матеріалами дослідженими в судовому засіданні, а саме: протоколом про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 172-11 КУпАП від 13.07.2017 року; витягом з наказу командира військової частини ПП НОМЕР_2 №141 від 14.06.2017р.; витягом з наказу командира військової частини ПП НОМЕР_2 №142 від 26.06.2017р.

За вказаних обставин приходжу до переконання про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб. При накладенні адміністративного стягнення, взявши до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за вчинене правопорушення, вважаю, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати. Керуючись ст.ст. 33, 34, 35, 40-1, 172-11, 280, 283, 284, 290, 294, 299, 303 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір», суд, -

П О С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-11 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі (70) сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд.

СуддяР. М. Грицак