АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2017 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Чорний О.М., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника Носова Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві адміністративну справу за апеляційною скаргоюОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 напостанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 03 травня 2017 року, -

ВСТАНОВИВ :

24 лютого 2017 року відносно ОСОБА_2 складено протокол серії БР № 111626 про адміністративне правопорушення, оскільки останній, в порушення вимог п. 2.9а ПДР України, 23.02.2017 року о 23 год. 20 хв., в м. Києві, по вул. М. Малиновського,11, керував автомобілем «Шкода», д.н.з НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння, що підтверджується висновком результатів медичного огляду на стан сп'яніння в присутності двох свідків.

Постановою судді Оболонського районного суду міста Києва від 03 травня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову районного суду, а провадження у справі закрити, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч.2 ст.38 КУпАП. Також в апеляційній скарзі міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий суд при розгляді адміністративної справи порушив його право на захист, так як розглянув справу за його відсутності, чим порушив вимоги ст. 268 КУпАП, позбавивши права на ознайомлення з матеріалами справи, надавати докази та висловлювати правову позицію.

Зазначає, що висновки суду про те, що адміністративне правопорушення було скоєно 24.02.2017 року о 23 год. 20 хв., не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки згідно протоколу про адміністративне правопорушення, адміністративне правопорушення було вчинено 23.02.2017 року, проте на дані розбіжності суд першої інстанції не звернув увагу.

Також апелянт зауважує на те, що згідно диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність за даною статтею настає у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, а не керування транспортним засобом з ознаками наркотичного сп'яніння, як про те зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення. Проте, ОСОБА_2 вважає, що районний суд дійшов висновку про винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КК України, вийшовши за межі складеного протоколу.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_2, який змінив апеляційні вимоги та просив скасувати постанову районного суду, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.ст. 252, 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з'ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суд першої інстанції не дотримався та дійшов необґрунтованих висновків про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Представлені матеріали адміністративної справи свідчать про те, що протокол серії БР № 111626 про адміністративне правопорушення складено стосовно ОСОБА_2 24.02.2017 року о 01 год. 10 хв., за порушення останнім вимог п. 2.9а ПДР України, оскільки 23.02.2017 року о 23 год. 20 хв., в м. Києві, по вул. М. Малиновського,11, керував автомобілем «Шкода», д.н.з НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння.

Проте, в оскаржуваній постанові суду першої інстанції зазначено на те, що «Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 24.02.2017 року, того ж дня, о 23 год. 20 хв.» ОСОБА_2 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп'яніння.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що 23.02.2017 року близько 23 год. 20 хв. керуючи транспортним засобом «Шкода», д.н.з НОМЕР_1, по вул. Малиновського, в м. Києві був зупинений екіпажем поліції. На пропозицію працівника поліції пройти медичний огляд для визначення стану сп'яніння не відмовився, так як не перебував в жодному стані сп'яніння, ні алкогольному, ні наркотичному. Зазначив, що складений висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп'яніння Київської міської наркологічної клінічної клініки «Соціотерапія» не відповідає дійсності, так як ніколи не вживав будь-яких наркотичних засобів.

Разом з тим, всупереч вимогам ст. 283 КУпАП відомості зазначені в оскаржуваній постанові містять істотні суперечності з протоколом про адміністративне правопорушення, що має суттєве значення, зокрема постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинна містити дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, наявні розбіжності в протоколі про адміністративне правопорушення та оскаржуваній постанові, щодо дати та часу вчинення та складення адміністративного правопорушення, а також відсутністю в матеріалах справи належних та допустимих доказів, ставить під сумнів законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції.

З огляду на викладене, оскільки судом першої інстанції при постановлені рішення не було дотримано положень ст. 245 КУпАП, апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду - скасуванню, а провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 - закриттю, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м. Києва від 03 травня 2017 року - задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 03 травня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду м. Києва О.М. Чорний

Справа №33/796/1518/2017

Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП

Головуючий у першій інстанції: Шевчук А.В.

Доповідач: Чорний О.М.