ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/253/17
провадження № 3/753/470/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2017 р. Суддя Дарницького районного суду м. Києва Сизова Л.А., розглянувши матеріали справ про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, тпенсіонера, проживаючого в АДРЕСА_1

за ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

23 грудня 2016 року о 12 год. 55 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Дніпровська набережна (шляхопровід станції метро «Осокорки») в м. Києві, при перестроюванні не надав переваги в русі автомобілю «Suzuki Vitara» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, внаслідок чого сталося зіткнення з вищевказаним транспортним засобом, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

ОСОБА_2 в суді винним себе в ДТП не визнав та пояснив, що він рухаючись на автомобілі «Mitsubishi Outlander», при виїзді на розв"язку вул. Дніпровська набережна та ОСОБА_4 в м. Києві, маючи намір виконати маневр перестроювання у крайню ліву сумугу руху, з метою подальшого маневру лівого повороту в напрямку торгівельного центру «Аркадія», пропустив автомобілі, що рухалися по тій смузі руху, на яку він мав намір перестроїтися, та ввімкнувши показник лівого повороту, розпочав маневр. Винним у ДТП вважає водія автомобіля«Suzuki Vitara» - ОСОБА_3, яка на його думку, знаходилася на достатній відстані від нього та могла і повинна була попередити зіткнення, однак через велику швидкість руху і неуважніть не зробила цього.

ОСОБА_3, в свою чергу, в суді пояснила, що 26.12.2016 року, керуючи автомобілем «Suzuki», рухалася у крайній лівій смузі руху по вул. Дніпровська набережна в напрямку вул. Є.Чавдар в м. Києві зі швидкістю приблизно 50 км/год.. Напрямок руху не змінювала. Так, проїхавши 1-й світлофор, під"їхала до 2-го та зупинилася, оскільки загорівся червоний - забороняючий проїзд сигнал. В цей час в її автомобіль практино перпендикулярно в"їхав автомобіль «Mitsubishi Outlander», який намагався, перетнувши три смуги руху, здійснити розворот у забороненому для цього місці.

Свідок ОСОБА_5 в суді пояснив, що він, керуючи автомобілем "Фольксваген", рухався у середній полосі по вул. Дніпровська набережна в м. Києві зі швидкістю приблизно 40-50 км/год. У крайній лівій полосі рухався автомобіль "Сузукі" зі швидкістю може трохи більшою від його, оскільки їй нічого не перешкоджало. В його полосу руху з повороту виїхав автомобіль «Mitsubishi Outlander». Проїхавши приблизно 30-50 метрів, цей автомобіль увімкнув сигнал повороту і різко вивернув у крайню ліву смугу. Оскільки «Mitsubishi Outlander» не пропустив автомобіль "Сузукі", то сталося зіткнення. Після зіткнення автомобіль «Mitsubishi Outlander» відкинуло вліво. Потім, щоб уникнути зіткнення з відбійником водій вказаного автомобіля викрутив кермо вправо. На ділянці дороги, де збирався робити поворот «Mitsubishi Outlander», заборонено повертати, бо є розмітка подвійна суцільна смуга.

На підтвердження своєї невинуватості у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ОСОБА_2 надав суду висновок експерта ОСОБА_6 № 9/17 від 09.02.2017 року, з якого вбачається, що водій ОСОБА_3 повинна була діяти у відповідності з вимогами п.п. 12.3, 12.4 ПДР України. Невідповідності технічного характеру вимогам п.12.3 ПДР в діях ОСОБА_3 перебувають в причинному зв"язку з виникненням даної ДТП. Невідповідностей вимогам п.п. 2.3 б), 10.3 ПДР України в діях водія ОСОБА_2 не вбачається.

Допитаний в суді експерт ОСОБА_6 висновок підтримав, зазначивши, що в даній дорожній обстановці невідповідність вимогам п. 12.3. ПРД України вбачається саме в діях водія ОСОБА_3, а невідповідностей п.п. 2.3 б), 10.3 ПДР України в діях водія ОСОБА_2 не вбачається.

Водій ОСОБА_3, у свою чергу, надала висновок експерта ОСОБА_7 №016-04(Д)/17 від 26.04.2017 року, відповідно до якого в обставинах даної дорожньо - транспортної пригоди водій автомобіля "Сузукі" ОСОБА_3 з технічної точки зору, з метою забезпечення безпеки руху повинна була діяти у відповідності до вимог п. 12.3. ПДР України. Невідповідності вимогам п.12.3. ПДР України в діях ОСОБА_3, з технічної точки зору, не вбачається.

Водій автомобіля "Міцубісі" ОСОБА_2 з технічної точки зору, з метою забезпечення безпеки руху, повинен був діяти у відповідності до вимог п.10.1., п.10.3. ПДР України. Дії водія ОСОБА_2 з технічної точки зору не відповідали вимогам п.10.1., п.10.3. ПДР України. Зважаючи на визначений час виникнення небезпеки для руху, пов'язаний з маневром а/м "Міцубісі", слід дійти висновку, що в діях водія ОСОБА_2 з технічної точки зору вбачаються ознаки невідповідності вимогам п.2.3.6) ПДР України, оскільки виконання маневру та виїзд в сусідню смугу руху відбувався фактично в безпосередній близькості від а/м "Сузукі", а об'єктів, які обмежували б водію ОСОБА_2 оглядовість смуги по якій рухався а/м "Сузукі" за наданими матеріалами ДТП не вбачається. Виходячи з наданих на дослідження матеріалів ДТП, момент виникнення небезпеки для водія ОСОБА_3 за 5с до моменту зіткнення транспортних засобів - є технічно необгрунтованим та позбавленим технічного сенсу.

В даних дорожніх умовах технічною причиною виникнення дорожньо -транспортної пригоди були одноосібні дії водія автомобіля "Міцубісі" ОСОБА_2, пов'язані з невідповідністю вимогам п.10.1., п.10.3. Правил дорожнього руху України.

Експерт ОСОБА_7 в суді підтримав висновок та пояснив, що такі пошкодження автомобілів могли виникнути лише у разі, якщо автомобіль "Міцубісі" здійснював маневр вліво, оскільки переднє крило і бампер пошкоджень не мають, а пошкодження починаються від передньої кромки правих передніх дверей автомобіля"Сузукі" і характеризуються слідами тертя на початку слідоутворення. Якби мав місце маневр автомобіля "Сузукі" вправо, а автомобіль "Міцубісі" рухався б прямолінійно зі значно меншою швидкістю, то контактування починалось би від передньої кромки правих передніх дверей автомобіля"Сузукі" і характеризувалося б слідами вминання. Отже слід зробити висновок, що ОСОБА_2 маневрував ліворуч під гострим кутом. Крім того, з урахуванням експертних методик, було встановлено час, який рухався автомобіль "Міцубісі", відстань віддалення автомобіля "Сузукі" від місця зіткнення і визначено, що зупиночного шляху недостатньо для автомобіля "Сузукі". А отже, в діях водія автомобіля "Сузукі" не вбачається порушень ПДР, які б стали причиною ДТП. Навпроти, в діях водія ОСОБА_2 вбачається невідповідність його дій п.п. 10.1, 10.3 ПДР України.

Експерт ОСОБА_7 також зазначив, що зміщення автомобілів у середню смугу, прив"язка у схемі ДТП до електроопори та пояснення ОСОБА_2 про те, що він рухався зі швидкістю 35 км/год., не впливає на висновки експерта. Більш того, якщо брати до уваги таку швидкість руху автомобіля "Міцубісі", то ОСОБА_3 тим паче не мала би технічної можливості уникнути зіткнення.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Заслухавши пояснення учасників ДТП - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, свідка ОСОБА_5, експертів ОСОБА_6 та ОСОБА_7, вважаю, що пояснення ОСОБА_3 є логічними та послідовними, а також такими, що співставляються із іншими дорслідженими доказами, зокрема з письмовими матеріалами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № АП 2 від 23.12.2016 року року, складеним відносно ОСОБА_2, даними схеми ДТП, яка складена уповноваженою особою та відображає розташування вказаних транспортних засобів після скоєння пригоди, їх місце зіткнення, характер та локалізацію пошкоджень, отриманих автомобілями та повністю спростовують пояснення водія ОСОБА_2, який неодноразово змінював свої свідчення під час розгляду справи, тому невизнання ним своєї вини, розцінюю як позицію захисту.

Крім того, суд приймає до уваги та кладе в основу саме висновок експерта ОСОБА_7, оскільки він є максимально повним, наближеним до встановлених судом обставин ДТП, узгоджується з іншими доказами, а саме поясненнями ОСОБА_3, свідка ОСОБА_5, даними схеми ДТП щодо пошкоджень автомобілів.

Таким чином, водій автомобіля «Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_1 - ОСОБА_2, в порушення вимог п.п. 2.3 б), 10.3 ПДР України під час виконання маневру перестроювання в сусідню смугу руху, мав би виконати вимоги вказаних пунктів ПДР і одноосібними діями уникнути ДТП.

Згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчились строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Вчинення будь-яких процесуальних дій з метою погіршення становища особи, яка притягується до відповідальності, за межами строку притягнення до адміністративної відповідальності законом забороняється.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справа про адміністративне правопорушення підвідомча суду, стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Згідно з фактичними обставинами справи, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, правопорушення вчинено 23 грудня 2016 року.

Таким чином, на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчився трьохмісячний термін накладення адміністративного стягнення з дня його вчинення, тому правопорушника необхідно звільнити від накладення на нього адміністративного стягнення за сплином строків, а провадження по справі закрити.

Крім того, враховуючи те, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, виходячи з норм ст. 247 КУпАП, не вбачаю підстав для стягнення судового збору з ОСОБА_2.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 38, 40-1, 124, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та звільнити його від накладення адміністративного стягнення, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП за сплином строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Провадження по справі закрити.

Вилучене посвідчення водія - повернути власнику.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва.

СУДДЯ: