печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4509/17-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2017 року суддя Печерського районного суду м. Києва Тарасюк К.Е., за участю представника Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Гораєцької Р.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2, обіймаючи посаду директора Департаменту персоналу та бухгалтерського обліку Пенсійного фонду України, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Бастіонна, 9, всупереч вимогам ст.ст. 10, 16 Закону України «Про захист персональних даних», ст. ст. 1, 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації листом № 7264/07-10 від 10.03.2015 неправомірно відмовила в наданні інформації на запит потерпілого ОСОБА_3 від 25.02.2015, в якому він просив надати інформацію про заробітну плату, нараховану деяким працівникам Пенсійного фонду України помісячно за весь період їх роботи.

ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася. У відповідності до ст. 268 КУпАП її неявка не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Представник Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Гораєцька Р.Б. в судовому засіданні підтримала фактичні дані, викладені в протокол» про адміністративне правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Виходячи зі змісту ст.ст. 7, 254,279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Частиною 2 статті 212-3 КУпАП, встановлено адміністративну відповідальність за порушення Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме: необґрунтоване віднесення інформації з обмеженим доступом, ненадання відповіді на запит на інформацію, ненадання інформації, неправомірна відмова в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання недостовірної інформації.

Відповідно до положень ст.. 1 Закону України від 13.01.2011 № 2939-УІ «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Між тим, відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про захист персональних даних» поширення персональних даних без згоди суб'єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо ці необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Згідно зі ст. 31 Закону України «Про оплату праці» відомості про оплату праці працівника надаються будь-яким органам чи особам лише у випадках, передбачені законодавством, або за згодою чи на вимогу працівника, при цьому слід зазначити, що це є спеціальний Закон, що регулює правовідносини з питань оплати праці.

Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про захист персональних даних» встановлено, що порядок доступу до персональних даних третіх осіб визначається умовами згоди суб'єкта персональних даних, наданої володільцю персональних даних на обробку цих даних, або відповідно до вимог закону. Порядок доступу третіх осіб до персональних даних, які знаходяться у володінні розпорядника публічної інформації, визначається Законом України «Про доступ до публічної інформації» ( далі - Закон).

Водночас, за змістом ст. 10 Закону України «Про доступ до публічної інформації» кожна особа має право, зокрема, на ознайомлення за рішенням суду з інформацією про інших осіб, якщо це необхідно для реалізації та захисту прав та законних інтересів. Обсяг інформації про особу, що збирається, зберігається і використовується розпорядниками інформації, мас бути максимально обмеженим і використовуватися лише з метою та у спосіб, визначений законом. Розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов'язані, зокрема. 1) надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом; 2) використовувати її лише з метою та у спосіб, визначений законом; 3) вживати заходів щодо унеможливлений несанкціонованого доступу до неї інших осіб.

Згідно з абзацами сьомим та восьмим підпункту 2.4 пункту 2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29 вересня 2016 р. № 10 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації», доступ до інформації щодо розпорядження комунальним підприємством комунальним майном, зокрема інформація про використання коштів, розподіл доходів від надання послуг (продукції, товарів), виплати заробітної плати працівникам, використання вкладів та дотацій з бюджетів, інші витрати, та прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно, може бути обмежено лише за умов, передбачених частиною п'ятою статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Таким чином можна дійти висновку, що Пенсійний фонд України, як розпорядник опитуваної інформації, не міг надати більш детальну інформацію на запит ОСОБА_3 від 25.02.2015 про заробітну плату своїх працівників без їх згоди, оскільки законодавством України не визначено такий порядок надання інформації іншим особам з деталізованими розрахунками.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 сладу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 245,247,283,284 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва.

СуддяК.Е. Тарасюк