Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №33/778/482/17 Головуючий в 1 інст. Носик М.А.
Єдиний унікальний №311/1004/17 Доповідач в 2 інст. Гріпас Ю.О.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2017 року місто Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Гріпас Ю.О., за участю особи яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника адвоката Листопад Л.Д., розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, за апеляційною скаргою останнього на постанову Василівського районного суду Запорізької області від 7 червня 2017 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Василівського районного суду Запорізької області від 7 червня 2017 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП притягнуто ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, громадянина України, який проживає за адресою АДРЕСА_1, із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 320 грн.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_2 визнано винним в тому, що він 26 березня 2017 року, о 06:15 годині, знаходячись у м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області по вул. Ентузіастів, керував транспортним засобом автомобілем Део Ланос, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп'яніння проводився у КУ «Дніпрорудненська міська лікарня» Дніпрорудненської міської ради, результат огляду - алкогольне сп'яніння 0,42 проміле. Від керування відсторонений. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить вищевказану постанову суду скасувати, та закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування своїх вимог вказує, що огляд на стан сп'яніння було проведено з порушенням методики перевірки. В судовому засіданні він звертав на це увагу, заявляв клопотання про виклик експерта що проводив огляд, однак суд залишив клопотання без задоволення. Повторний висновок, який проводився в іншій медичній установі засвідчив, що він не перебував в стані сп'яніння.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції апелянта та його захисника адвоката Листопад Л.Д., які підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі та просили постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Виходячи з фактичних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 173360, 26.03.2017 року о 06-15 год., ОСОБА_2 знаходячись у м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області по вул. Ентузіастів, керував транспортним засобом автомобілем Део Ланос, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп'яніння проводився у КУ «Дніпрорудненська міська лікарня» Дніпрорудненської міської ради, результат огляду - алкогольне сп'яніння 0,42 проміле. Від керування відсторонений. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

Ці обставини визнані судом першої інстанції доведеними і покладені в основу оскаржуваної постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, суддя як на докази вини останнього послалася на протокол про адміністративне правопорушення, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 88 від 26.03.2017 року.

Між тим, з такими висновками суду неможливо погодитися виходячи з наступного.

Судом першої інстанції не враховано ряд обставин, які мали значення для правильного вирішення справи.

Нормами ст.278 КУпАП на орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, покладений обов'язок на стадії підготовки справи для розгляду перевірити питання, перелічені у цьому законі. Одне з таких питань - це питання правильності складання протоколу та інших матеріалів справи. Ці норми закону судом першої інстанції дотримані не були.

Відповідно до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення розроблені та затверджені наказом МВС від 07.11.2015 за №1395 з реєстрацією в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/278853 «Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі по тексту Інструкція №1395), наказом МВС від 06.11.2015 за №1376 з реєстрацією в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за №1496/27942 «Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» (далі по тексту Інструкція №1376), спільним наказом МВС і МОЗ від 09.11.2015 за №1452/735 з реєстрацією в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858 «Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі по тексту Інструкція №1452/735) недотримання норм яких дає підстави для висновку про недопустимість доказів на підтвердження обставин подій та доведеності вини особи у вчиненні відповідного адміністративного правопорушення.

Згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення БР № 173360, від 26.03.2017 року вбачається, що поліцейськими не вказано ознак сп'яніння, які були підставою для огляду на стан сп'яніння ОСОБА_2

Крім того, в порушення вимог п.4 розділу ІХ Інструкції №1395, огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу не проводився. ОСОБА_2 було доставлено до КУ «Дніпрорудненська міська лікарня» ДМР Василівського району Запорізької області, де о 06-25 год. було проведено медичний огляд.

На переконання суду, оскільки ОСОБА_2 заперечував факт вживання спиртних напоїв, тому інспектор мусив запропонувати пройти тестування за допомогою технічного приладу, а також проінформувати про порядок застосування спеціального технічного засобу.

До того ж, відповідно до отриманих на запит суду матеріалів, вбачається, що медичний огляд на стан сп'яніння ОСОБА_2 проводився в КУ «Дніпрорудненська міська лікарня» ДМР Василівського району Запорізької області із застосуванням спеціального технічного засобу «Алкотест № 05481», в результаті чого встановлено результат 0,42 % . Зазначеного спеціального технічного засобу «Алкотест № 05481», який був застосований для огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння, немає в «Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху», затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України №33 від 01.03.2010 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30.03.2010 за № 262/17557). Вказаний перелік є чинним, іншого переліку не затверджено, відтак медичними працівниками був застосований спеціальний технічний засіб, який не міг бути застосований та показання якого не можна вважати доказом по справі.

Однак КУ «Дніпрорудненська міська лікарня» ДМР Василівського району Запорізької області надала до суду свідоцтва про державну реєстрацію, свідоцтва про повірку алкотестів: Alcotest 6810, Alcotest 6510, Alcotest 7410 Plus com, тобто інших ніж той за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_2

Також в матеріалах справи, які надійшли до суду першої інстанції, було відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, як того вимагає положення п.8 розділу ІІ «Проведення огляду на стан сп'яніння поліцейськими і оформлення його результатів» Інструкції №1452/735.

Копію вказаного направлення було надано разом з матеріалами на запит суду апеляційної інстанції, згідно якого вбачається, що він не повністю заповнений, відсутня вказівка на виявлені ознаки сп'яніння, дата та час, найменування закладу охорони здоров'я.

Крім того, слід зазначити, що в протоколі зборів від 08.02.2017 року з лікарями КУ «Дніпрорудненська МЛ ДМР ВР ЗО», відповідно до наказу №1452/735 від 09.1.2015 року «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», проведеного лікарем КУ «Обласний наркологічний диспансер» ЗОР ОСОБА_5, відсутній підпис лікаря ОСОБА_6, що свідчить про те, що вказаний лікар не була присутня на вказаних зборах. Вказаний факт ставить під сумнів право лікаря ОСОБА_6 на проведення медичного огляду на стан сп'яніння.

Зазначеним обставинам, які мають істотне значення, судом першої інстанції оцінка не дана. Докази на які послався суддя місцевого суду, не можна визнати належними та допустимими.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст.ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи, положень ст.8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Під час винесення постанови суд першої інстанції не вказав про те, що повинно було здійснено огляд ОСОБА_2 на місці зупинки на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, і не з'ясовано, чи була у представників влади така реальна можливість.

Суд першої інстанції за відсутністю доказів, що підтверджують обставини справи, а саме фіксації у протоколі або на відео носії, наявність необхідних засобів для виявлення стану сп'яніння, без врахування порушень, які були допущенні працівником поліції під час складання протоколу, керуючись тільки припущенням дійшов до висновку про те, в діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення.

З огляду на зміст оскаржуваної постанови, суддею проведено судовий розгляд формально, без з'ясування всіх обставин справи. З матеріалів справи вбачається, що судом порушено вимоги щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування та дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, що мають значення для правильного вирішення справи, не викликано та не допитано інспектора, який складав протокол про адміністративне правопорушення, не надано належної оцінки тому факту, що в протоколі та в матеріалах справи не вказані свідки та не долучено їх пояснень.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції під час розгляду справи були порушені вимоги процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права, а тому вважає за наслідками розгляду апеляційної скарги, відповідно до вимог п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП, скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову у справі.

Так, з матеріалів справи вбачається, що подія правопорушення мала місце 26.03.2017 року, а тому на момент ухвалення рішення судом апеляційної інстанції сплинув, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення.

Внаслідок цих обставин, апеляційний суд вважає необхідним на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_2, у зв'язку із закінченням, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, а постанову Василівського районного суду Запорізької області від 7 червня 2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, закрити у зв'язку із закінченням, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області Ю.О. Гріпас