Справа №560/803/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2017 року м.Дубровиця

Суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Сидоренко З.С., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії МЮ №092373 виданий 17 травня 2006 року Дубровицьким РВ УМВС України в Рівненській області,

за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Права та обов'язки, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1, роз'яснені.

в с т а н о в и в :

20 червня 2017 року о 14 годині 35 хвилин, в с. Орв'яниця, Дубровицького району, ОСОБА_1 керував мотоциклом марки "Viper", з державним номерним знаком ВК 1206 FВ, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Alcotest" №6810 та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків.

При складанні протоколу про адміністративне провопорушення в графі "Пояснення особи" ОСОБА_1 зазначив, що від проходження огляду відмовляється.

На розгляді справи в суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненому не визнав та пояснив, що 20 червня 2017 року, він, керуючи мопедом без шолома, привернув до себе увагу поліції, які в подальшому його зупинили та склали протокол про адміністративне правопорушення за статтею 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким наклали на нього стягення у вигляді штрафу. Даний штраф він уже сплатив (копію квитанції та постанову про накладення адміністративного стягення долучено до матеріалів справи). Також, працівники поліції запитали в нього, чи не бажає він продути трубку алкотестер. Вияснивши у них, чи ця процедура є обов'язкою, отримав відповідь, що ні, а тому так і написав, як йому порадив працівник поліції. Жодних копій протоколів, окрім постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, він від працівників поліції не отримував. Про те, що через відмову від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, настає відповідальність, він не знав, а працівники поліції, йому про це не повідомляли. Проїхати до медичного закладу для проведення медичного огляду, йому працівники поліції навіть не пропонували.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до вимог статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами. Істотною ознакою презумпції невинуватості, що закріплена статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення є те, що ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні протиправного діяння. З цього випливає, що обов'язок доводити вину особи покладається на обвинувача, тобто на органи та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі.

Аналізуючи дії працівників поліції, які склали відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та в подальшому винесли постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, у такому випадку, у разі складання ними відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вони повинні були вручити йому копію даного протоколу, чого зроблено не було, що порушує вимоги статті 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка передбачає, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Крім того, розписка про отримання ОСОБА_1 копії протоколу про адміністративне правопорушення, в матеріалах справи відсутня. Зазначене вище також стверджується поясненнями ОСОБА_1

Згідно статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення).

Згідно протоколу серії БР №097158 від 20 червня 2017 року вбачається, що адресою проживання ОСОБА_1 є с. Орв'яниця, вул. Центральна, 80, Дубровицького району Рівненської області. Однак, згідно копії паспорта, копія якого долучена до матеріалів справи вбачається, що останній мешкає та зареєстрований за адресою: с. Орв'яниця, вул. Шкільна, 80, Дубровицького району Рівненської області.

Крім того, в матеріалах справи відсутній акт направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що є порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністверства внутрішніх справ та Міністерства охорони здоров'я України від 09 листопада 2015 №1452/735 та свідчить про те, що ОСОБА_1 не пропонували пройти медичний огляд у медичному закладі.

Відповідно до частини 1 статті 265-2 Кодексу України про адміністративні праворушення, У разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 121, частиною третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху), статтями 122-5, 124, 126, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130, статтями 132-1, 206-1 цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку.

Згідно частини 1 статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до частини 7 статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

В даному випадку, працівники поліції, які вважали, що ОСОБА_1 керує транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння, повинні були відсторонити його від керування, тимчасово затримати транспортний засіб або ж передати керування транспортним засобом особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

Жодної інформації стосовно відсторонення ОСОБА_1 від керування, тимчасового затримання транспортного засобу або ж передачі керування транспортним засобом особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, в протоколі серії БР №097158 від 20 червня 2017 року, не зазначено.

Враховуючи вищезазначені обставини справи, суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, у зв'язку з недоведеністю та недостатністю належних, об'єктивних та обґрунтованих доказів, що підтверджують його вину, а обставини викладені у протоколі працівником поліції, не відповідають фактичним обставинам справи, що й не відповідає вимозі достатності доказів, а тому провадження в даній справі слід закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись пунктом 1 статтті 247, статтями 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Закрити провадження в справі щодо ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, її захисником до Апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Голова Дубровицького

районного суду ОСОБА_2