АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/525/17 Номер провадження 33/786/589/17Головуючий у 1-й інстанції Крючко Н. І. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2017 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1,

з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Ленінського районного суду м. Полтави від 19 травня 2017 року,-

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, одруженого, не працюючого, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122- 2, ч.1 ст. 130 КпАП України та застосовано адміністративне стягнення за ст. 122-2 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 153,00 грн.; за ч.1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Згідно положення ст. 36 КУпАП остаточно призначено ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 320 грн. 00 коп.

Згідно з постановою, 20.02.2017 року о 14 год. 45 хв. ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1, у м. Полтава по вул. Панянка, 75а, був зупинений за адресою пров. Великорогізнянський, 2а, з вираженими ознаками алкогольного спяніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, нечітка мова, нестійка хода. Від проходження огляду за допомогою приладу «Драгер» та в ПОНД ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Таким чином, цими діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КпАП України.

Окрім цього, ОСОБА_2 20 лютого 2017 року о 14 год. 45 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1 у м. Полтава по вул. Панянка, 75а, не виконав вимоги про зупинку, що були подані працівниками поліції, за допомогою проблискових маячків червоного і синього кольорів та з використанням звукових спеціальних засобів, чим порушив п. 2.4 Правил дорожнього руху.

Таким чином, ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-2 КпАП України.

При призначенні стягнення суд вказав, що вина ОСОБА_2 підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення, письмовими пояснення свідків, відеозаписами проведеними під час складання протоколів про адміністративне правопорушення, що вказують про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень та врахувавши характер вчинених порушень, особу правопорушника, його майновий стан дійшов висновку про призначення стягнення відповідно до ст. 36 КУпАП у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

В апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки пропущений з поважних причин, а саме судової повістки на 19.05.2017р. не отримував, а про винесену постанову дізнався лише 23.05.2017 року, копію постанови отримав 24.05.2017 року.

Вважає, що постанову судді слід скасувати та закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що суд не обґрунтував належними доказами свої висновки про винуватість у вчиненні інкримінованих йому правопорушень та порушив право на захист.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення апелянта ОСОБА_2 на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Частиною другою статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

ОСОБА_2 заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Перебіг строку на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Полтави від 19 травня 2017 року закінчився 29 травня 2017 року. Однак, оскільки ОСОБА_2 був відсутній при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно нього, а відповідно до матеріалів справи отримав копію оскаржуваної постанови 24 травня 2017 року та подав апеляційну скаргу 31 травня 2017 року, тобто в межах 10-ти денного строку з моменту отримання оскаржуваної постанови, тому подане ОСОБА_2 клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню.

Відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення та постанови Ленінського районного суду м. Полтава від 19 травня 2017 року вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122- 2, ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії БР № 223594 та серії БР № 223593, письмовими поясненнями свідків, відеозаписом долученим до матеріалів справи.

Наведені ОСОБА_2 доводи в апеляційній скарзі щодо його невинуватості у вчиненні адміністративних правопорушень, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, зокрема складеними належним чином протоколами про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, долученим до матеріалів справи відеозаписом, в їх сукупності.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, з огляду на наявні докази в сукупності, письмові пояснення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, згідно з якими ОСОБА_2 відмовився від проходження огляну на стан спяніння, як за допомогою приладу «Drager» так і в медичному закладі «Полтавський обласний наркологічний диспансер» та не надав з цього приводу будь-яких пояснень, притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, є цілком обґрунтованим та наведеними доводами ОСОБА_2 не спростовано.

Зміст та зазначені обставини в протоколі серії БР № 223593, за ст. 122-2 КУпАП, повністю узгоджується з долученим до справи відеозаписом, а ОСОБА_2 не наведено будь-яких вагомих доводів для їх спростування.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що судом першої інстанції прийнято законне рішення, а підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП,суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Полтави від 19 травня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Полтави від 19 травня 2017 року про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ст. 122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1