АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/509/17 Справа № 200/4092/17 Головуючий у 1 й інстанції ОСОБА_1 Доповідач - Калініч Н.І.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2017 року м. Дніпро

Суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Калініч Н. І., за участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2017 року, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,зареєстрованого за адресою: М. Дніпро, АДРЕСА_1

- визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік; стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 320 гривень.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно постанови суду першої інстанції, 16 лютого 2017 року о 00 год. 55 хв. водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 та рухався по вул. Січових Стрільців, буд.79 в м. Дніпро, з ознаками наркотичного спяніння.

Згідно висновку медичного огляду №379, водій керував транспортним засобом в стані наркотичного спяніння.

Вказаними діями ОСОБА_2 порушив п.2.9а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності просить поновити строки на апеляційне оскарження, апеляційну скаргу задовольнити.

Просить постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2017 року скасувати та закрити провадження по справі у звязку з відсутністю адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що слухання справи відбувалося без його участі, та його не було належним чином повідомлено про дату та час слухання справи.

Разом з тим обґрунтовуючи пропущений строк ОСОБА_2 вказує, що про постанову суду дізнався зі слів матері, до якої надійшов лист з вище вказаною постановою.

Апелянт вказує, що 16.02.2017 року близько 00 год. 55 хв. дійсно на автомобілі рухався по вул. Січових Стрільців, буд.79 в м. Дніпрі та був зупинений працівниками поліції. На їх вимогу пройшов обстеження в медичному закладі за наслідками якого будь-яких ознак наркотичного сп'яніння виявлено не було, тому висновок щодо результатів медичного огляду не складався. Його не було відсторонено від керування автомобілем та на проведення огляду на стан наркотичного сп'яніння до медичного закладу на автомобілі рухався сам .

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу ОСОБА_2 вказує, що працівниками поліції порушено вимоги постанови КМУ № ПОЗ від 17.12.2008 року «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», а саме що в порушення інструкції, про зміст вказаного висновку ОСОБА_2 не було повідомлено, вказаний висновок не містить його підпис, отже як вказує в апеляційній скарзі особа що притягається до адміністративної відповідальності що він не був ознайомлений, а отже ні акт медичного огляду ні висновок щодо результатів медичного огляду в його присутності не складався. Інші докази, які підтверджують факт перебування в стані наркотичного сп'яніння в матеріалах справи відсутні.

Заслухавши апелянта- Міхно О. В. та його захисника- Бреже Л.В., які підтримали доводи апеляційної скарги та просили поновити строк на апеляційне оскарження, допитавши особу, яка складала протокол про адміністративне правопорушення -ОСОБА_4, дослідивши акт, який надійшов з наркологічного диспансеру та перевіривши матеріали адміністративного провадження, вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, однак апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_2 не був присутнім при розгляді протоколу про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, тоді як до надісланої апеляційному суду відповіді, постанову суду від 12 квітня 2017 року було надіслано ОСОБА_2 почтовим відправленням суду від 26 квітня 2017 року.

Враховуючи викладене, вважаю необхідним визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, оскільки в даному випадку Правила ст. 294 КУпАП слід розглядати як конкретні аспекти права на доступ до суду.

Однак, не можна погодитися з доводами апеляційної скарги ОСОБА_2, оскільки вони не відповідають наявним матеріалам провадження та доказам, які отримані апеляційним судом у ході розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і обєктивне зясування обставин кожної справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення та іншими документами.

Таким чином, суддя розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен оцінити докази, одним із яких є протокол, та висловити думку з приводу, чому спростовує даний доказ і які наводить докази щодо відсутності адміністративного правопорушення.

Вказані вимоги закону, суд першої інстанції виконав в повному обсязі, та постановив обгрунтоване рішення, оскільки наявні посилання на докази, які досліджено в судовому засіданні.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та вина ОСОБА_2В підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення , які не були нічим спростовані , як у ході розгляду судом першої інстанції , так і при апеляційному розгляді.

Так, при апеляційному розгляді було допитано працівника поліції- Шульца О.С., який надав пояснення з приводу складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 та зазначив, що у звязку з наявною підозрою вважати , що водій, який керував транспортним засобом знаходиться у стані наркотичного спяніння , ОСОБА_2 було запропоновано пройти огляд у медичному закладі.

ОСОБА_2 пройшов огляд на стан наркотичного спяніння, у нього було відібрано біологічні данні та висновок лікаря про стан наркотичного спяніння ОСОБА_2 було надано після проведення дослідження у лікарні.

Протокол про адміністративне правопорушення складався за відсутністю ОСОБА_2, оскільки правопорушник знаходився під вартою в СІЗО м. Запоріжжя за крадіжку та за телефоном йому було повідомлено про складання протоколу з підстав надходження висновку лікаря про стан наркотичного спяніння.

ОСОБА_2 даний факт підтвердив та пояснив ,що саме з 18 лютого 2017 року до 10 березня 2017 року знаходився в місцях позбавлення волі, тому не зміг зявитися до поліції для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, не можна вважати, що протокол про адміністративне правопорушення було складено з порушенням вимог КУпАП, оскільки даний протокол було направлено ОСОБА_2 за місцем проживання, яке він вказав працівникам поліції.

Крім того, як вбачається з акту медичного огляду на стан наркотичного спяніння , саме 16.02. 2017 року лікарем було відібрано сеча для лабораторного тестування та саме у відповідності до вказаного акту обстеження було складено висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного спяніння , який обґрунтовано датовано 16.02. 2017 року та отримано працівником поліції. Саме на підставі висновку лікаря обґрунтовано складено протокол про адміністративне правопорушення, оскільки висновок лікаря не було оскаржено.

Посилання сторони захисту на те, що у росписці ОСОБА_2 зобовязаний зявитися для складання протоколу до поліції 28 лютого 2017 року , не може бути підставою для визнання протоколу таким, що не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в даному випадку ОСОБА_2, а ні 26.02.2017, а ні 28.02. 2017 року не міг зявитися до поліції,оскільки знаходився в даний час під вартою, що саме стало підставою для складання протоколу за відсутністю ОСОБА_2, однак є доказом того факту, що ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про необхідність зявитися до поліції з метою вирішення питання про складання протоколу після отримання висновку лікаря.

Враховуючи наведене, не можна погодитися з доводами апеляційної скарги про порушення порядку складання висновку лікаря, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного спяніння від 16.02. 2017 року та порушення порядку складання працівником поліції протоколу про адміністративне правопорушення на підставі висновку лікаря про наявність у ОСОБА_2 наркотичного спяніння, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Стягнення відносно ОСОБА_2 судом першої інстанції призначено у відповідності до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, тому не має підстав для скасування або зміні в даній частині судового рішення.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2017 року відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_5