Справа №303/2805/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2017 року м. Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Камінський С.Е.,

при секретарі Чудіна В.М.,

з участю : особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_2,

представника потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_4 - ОСОБА_5

розглянувши обєднану справу за матеріалами, які надійшли з Мукачівського районного відділення поліції Мукачівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ст.124, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 028065 від 10.05.2017 року, ОСОБА_1 у той же час керуючи транспортним засобом марки «ГАЗ 33021 СПГ», д.н.з. НОМЕР_1, перед поворотом ліворуч не впевнився, що буде безпечно, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Також відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 048149 від 10.05.2017 року, ОСОБА_1 10.05.2017 року о 17 год. 30 хв. в с.Синяк по центральній вулиці керуючи вантажним фургоном «ГАЗ 33021 СПГ», д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9«А» Правил дорожнього руху України. Огляд на стан спяніння у встановленому законом порядку проводився в Мукачівській ЦРЛ.

У суді ОСОБА_1 вину свою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст.130 КУпАП не визнав, пояснив, що 10.05.2017 року він керуючи вантажним автомобілем НОМЕР_3, що належить КП «Чинадіївська хлібопекарня», водієм-експедитором у якому він працює, перевозив хліб до санаторію «Синяк» у с.Синяк, Мукачівського району. У вказаний день, приблизно о 14 год., рухаючись на вказаному автомобілі по автодорозі у санаторії «Синяк», наближався до адміністративного корпусу зазначеного санаторію та Т-образного перехрестя (дорога по якій він рухався перехрещувалася з дорогою ліворуч по ходу його руху). Маючи намір здійснити поворот ліворуч на вказаному перехресті, приблизно за 50 метрів до вказаного перехрестя, він ввімкнув покажчик лівого повороту на автомобілі яким керував. Транспортних засобів, які б рухалися у зустрічному напрямку на момент початку здійснення повороту ліворуч, на автодорозі не було. В ліве бокове дзеркало заднього виду автомобіля, яким керував, він бачив, що позаду нього в попутному напрямку рухається автомобіль темного кольору (як йому відомо на даний час - автомобіль «Toyota RAV4» під керуванням водія ОСОБА_3), на якому будь-які попереджувальні сигнали включені не були, зокрема і покажчики повороту, і який, на

стр. 2 із 5

момент наближення його автомобіля до перехрестя, будь-які маневри щодо зміни напрямку руху не здійснював. Переконавшись у відсутності перешкод для здійснення повороту ліворуч на перехресті, він почав повертати своїм автомобілем ліворуч для виїзду на перехрещену дорогу і в той момент несподівано для нього вказаний автомобіль «Toyota RAV4», різко збільшивши швидкість, почав здійснювати обгін його автомобіля та зіткнувся правою частиною з лівою частину автомобіля «ГАЗ-33021 СПГ», яким він керував та не зупиняючись поїхав далі. Він ж одразу застосував екстренне гальмування та зупинив свій автомобіль на перехресті, не виключаючи покажчик лівого повороту (до закінчення оформлення працівниками поліції відповідних документів про вказану ДТП), а автомобіль «Toyota RAV4» після зіткнення з його автомобілем, не зупиняючись, поїхав далі, зупинившись тільки на відстані біля 30 метрів попереду автомобіля «ГАЗ-33021 СПГ». Після зупинки автомобіля «Toyota RAV4» з нього виглянула водій ОСОБА_3, яка сказала, що їде за своїм чоловіком, після чого поїхала до одного з корпусів санаторію. Через приблизно 20 хвилин до нього з боку корпусів санаторію підійшов незнайомий чоловік, який пояснив що він є власником автомобіля «Toyota RAV4», повідомив, що вони визнають вину у ДТП, що сталася, запропонувавши йому грошову компенсацію за складання «європротоколу», де він мав визнати себе винуватим у вказаній ДТП, на що він відмовився. Після чого вказаний чоловік пішов, а ще через деякий час повернувся, приїхавши за кермом вказаного автомобіля «Toyota RAV4», яким підїхав до автомобіля «ГАЗ-33021 СПГ», максимально наблизившись до нього задньою частиною автомобіля «Toyota RAV4», де і зупинив його, і залишив автомобіль у вказаному місці до приїзду працівників поліції. У той день алкогольних напоїв він не вживав, був тверезим, висновок про наявність у нього стану спяніння вважає помилковим. На місці ДТП йому працівники поліції не пропонували пройти медичний огляд для встановлення стану спяніння.

ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, надіслала до суду письмові пояснення, в яких зазначає, що 10 травня 2017 року на автомобілі Тойота RAV 4 д.н.з. НОМЕР_4, що належить її матері ОСОБА_4, вона їхала по дорозі санаторію «Синяк» у населеному пункті Синяк Мукачівського району від шлагбауму до вїзду у санаторій за вантажним автомобілем ГАЗ-33021 СПГ, який рухався посередині дороги, через що в неї не було можливості його обігнати і вона їхала з його швидкістю приблизно 40 км. на год. по лівій проїзній частині дороги, не виїжджаючи на умовну смугу зустрічного руху. Відстань між автомобілями була приблизно 50 м. По дорозі ніяких попереджувальних, заборонних чи інших знаків ПДР, які регулювали б проїзд у тому місці, де сталася ДТП, не було. За 100 метрів до місця ДТП вантажний автомобіль почав здавати вправо і приблизно за 50 метрів до цього місця повністю зблизився до узбіччя, зменшуючи швидкість руху майже до зупинки. При цьому ніяких попереджувальних сигналів щодо зміни напрямку руху водій вантажного автомобіля не робив. Коли вона побачила, що вантажний автомобіль лише почав здійснювати такий маневр, тобто зближуватись із узбіччям, щоб запобігти зіткнення з ним, вона завчасно подавши сигнал повороту, на відстані приблизно 20 м. від нього дещо перемістила свій автомобіль вліво відносно свого початкового напрямку руху, пересікаючи умову лінію, що розділяє напрями руху цієї дороги. У момент коли обидва автомобілі порівнялися і відстань між ними була приблизно 1 метр, водій автомобіля «ГАЗ», не подаючи будь-яких попереджувальних сигналів, зробив різкий маневр ліворуч, в результаті чого ліва частина вантажного автомобіля зіткнулась з правими пасажирським дверцятами її автомобіля.

Захисник ОСОБА_2 висловив думку, що відсутня подія вказаних адміністративних правопорушень і у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, останній Правил дорожнього руху України не порушував, був тверезий, у зіткненні транспортних засобів він не винний.

Представник потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - ОСОБА_5 вважає, що водій вантажного автомобіля «ГАЗ» ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху України, виконував маневр повороту ліворуч, не переконавшись у його безпечності, тому він є винним у даному ДТП.

Заслухавши пояснення учасників розгляду справи, дослідивши письмові докази у справі,

стр. 3 із 5

оцінивши їх у сукупності, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 10.05.2017 року приблизно в період часу з 12 год. 20 хв. до 17 год. 30 хв. (точний час не встановлено через розбіжності у письмових доказах) керував вантажним автомобілем НОМЕР_3, що належить КП «Чинадіївська хлібопекарня», рухався на вказаному автомобілі по автодорозі на території санаторію «Синяк» в с.Синяк Мукачівського району, наближався до адміністративного корпусу зазначеного санаторію та Т-образного перехрестя (дорога по якій він рухався перехрещувалася з дорогою ліворуч по ходу його руху). Маючи намір здійснити поворот ліворуч на вказаному перехресті, приблизно за 50 метрів до вказаного перехрестя, він увімкнув покажчик лівого повороту на автомобілі, яким керував. Позаду нього у тому ж напрямку рухався автомобіль НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, який став виконувати маневр обгону. Автомобіль «ГАЗ 33021 СПГ», д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 на перехресті став виконувати поворот з увімкненим з лівого боку покажчиком повороту ліворуч, в результаті відбулося бокове зіткнення вказаних транспортних засобів і вони отримали механічні пошкодження.

Матеріалами справи не доведено, що водій автомобіля НОМЕР_5, ОСОБА_1 при цьому порушив Правила дорожнього руху України.

У відповідності до ст.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Відповідно до п.1 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України № 1452/735

стр. 4 із 5

від 09.11.2015 року, (далі Інструкція) вона визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду.

Згідно вимог пунктів 2, 3 розділу І Інструкції огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

У відповідності до пункту 7 розділу І вказаної Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідності до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

До матеріалів справи не додано доказів того, що водієві ОСОБА_1 поліцейськими було запропоновано пройти медичний огляд для встановлення стану спяніння на місці зупинки транспортного засобу, а він відмовився пройти такий огляд.

Також у вказаному протоколі не зазначено за якими ознаками зовнішнього вигляду водія ОСОБА_1 поліцейський прийшов до висновку про необхідність проведення медичного огляду для встановлення стану спяніння.

У висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння № 156 від 10.05.2017 року, складеного відносно ОСОБА_1, вказано час 17 год. 30 хв., що повністю співпадає з часом ДТП, часом складання протоколу, вказаними у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 048149 від 10.05.2017 року, хоча ОСОБА_1 не міг одночасно перебувати в санаторії «Синяк» в с.Синяк Мукачівського району і знаходитися та пройти медичний огляд в Мукачівській ЦРЛ (м.Мукачево).

Крім цього, медичний висновок має № 156, такий же номер має висновок, складений за результатами медичного огляду ОСОБА_3

Зазначене викликає обґрунтований сумнів щодо достовірності обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 048149 від 10.05.2017 року та висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за № 156 від 10.05.2017 року, складених стосовно ОСОБА_1

Таким чином слід констатувати, що при оформленні висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за № 156 від 10.05.2017 року, складених стосовно ОСОБА_1, були допущені порушення вимог статті 266 КУпАП та пунктів 2, 3, 7 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

У відповідності до ч.5 ст.266 КУпАП та п.22 розділу ІІІ вказаної Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан спяніння, складені з порушенням вимог цієї статті КУпАП та Інструкції, вважаються недійсними.

Також до справи не додано матеріалів відеофіксації, пояснення свідків, або інших доказів, які б містили обєктивні і достовірні відомості про обставини проходження медичного огляду у Мукачівській ЦРЛ.

За змістом завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення та загальних норм Конституції України та Європейської конвенції з прав людини та основоположних

стр. 5 із 5

свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведене, суддя приходить до висновку про відсутність події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у діях ОСОБА_1

Керуючись ст.ст.247 п.1, 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, закрити в зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справ про адміністративне правопорушення може бути оскаржена, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, а у частині адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, також потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.Е. Камінський