Дата документу 24.07.2017
Справа № 320/4752/17
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 липня 2017 року м. Мелітополь

Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Колодіна Л.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з військової прокуратури Запорізького гарнізону південного регіону України, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кейданяй Литва, який проживає адресою: АДРЕСА_1 , працюючого на посаді начальника служби авіаційного озброєння і десантного обладнання військової частини НОМЕР_1 , майор,
за ч.2 ст. 172-15 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:
Згідно протоколу №24 від 26.06.2017 року, майор ОСОБА_1 , проходячи військову службу за контрактом на посаді начальника служби авіаційного озброєння і десантного обладнання військової частини НОМЕР_1 , тобто будучи військовою службовою особою, протягом тривалого часу, в умовах особливого періоду, недбало ставлячись до військової служби на території військової частини НОМЕР_1 , що дислокується в АДРЕСА_2 , на порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України та своїх функціональних обов`язків, не забезпечив умови зберігання та захищеність від підпалу реактивних снарядів (С- 250ФМ - ПУ), які розміщені на майданчику відкритого зберігання направлені головним спеціалістом в сторону м. Мелітополя та стоянки літаків та не доповів про вищевказане своєму безпосередньому начальникові, обмежившись подачею заявок до служби тилу, які залишались без розгляду, чим вчинив недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, тобто адміністративне правопорушення передбачене ст. 172-15 ч. 2 КУпАП.
В судовому засіданні гр-н ОСОБА_1 просив закрити провадження по справі через відсутність в його діях складу правопорушення.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-15 ч. 2 КУпАП відносно ОСОБА_1 , необхідно закрити виходячи з наступного.
У відповідності зі ст. 9 ч. 1 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
У відповідності зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Визначення "особливого періоду" міститься в абзаці 11 статті 1 Закону України "Про оборону України" від 06.12.91 N 1932-XII, у якому передбачено, що особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
У відповідності до статті 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.93 N 3543-XII особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
У свою чергу, мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано (абз. 4 статті 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію").
Отже, за змістом наведених норм особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та охоплює час мобілізації, а в разі оголошення стану війни - воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Таким чином, дія особливого періоду, обмежується строками, встановленими для проведення мобілізації, або часом, протягом якого діє воєнний стан і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
В умовах відсутності рішення про оголошення війни або мобілізації, чи закінчення строків, встановлених для проведення мобілізації, особливий період не діє.
17 березня 2014 року Виконуючим обов`язки Президента України видано Указ "Про часткову мобілізацію" N 303/2014 (Указ N 303/2014), який затверджено Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" від 17 березня 2014 року N 1126-VII (Закон N 1126-VII).
Згідно пункту 8 цього Указу (Указ N 303/2014) він набирає чинності після його затвердження Верховною Радою України.
Закон України від 17 березня 2014 року N 1126-VII "Про затвердження Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" (Закон N 1126-VII) набрав чинності з дня його опублікування, а саме - 18 березня 2014 року.
Відповідно до пункту 3 зазначеного Указу (Указ N 303/2014) мобілізація проводиться протягом 45 діб із дня набрання чинності цим Указом (Указ N 303/2014).
Таким чином, з 18 березня 2014 року в Україні відповідно до абзацу 11 статті 1 Закону України "Про оборону України" та абзацу 4 статті 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" настав особливий період, тривалість якого пов`язується з тривалістю мобілізації, строк якої встановлено пунктом 3 Указу (Указ N 303/2014), тобто 45 діб.
Отже, тривалість особливого періоду відповідно до Указу в. о. Президента України від 17 березня 2014 року N 303/2014 (Указ N 303/2014) становила 45 діб: з 18 березня 2014 року по 2 травня 2014 року.
Указом Виконуючого обов`язки Президента України від 6 травня 2014 року N 454/2014 "Про часткову мобілізацію" (Указ N 454/2014), який затверджено Законом України N 1240-VII від 06.05.2014 (Закон N 1240-VII), оголошено часткову мобілізацію тривалістю 45 діб із дня набрання чинності цим Указом.
Закон України N 1240-VII від 6 травня 2014 року "Про затвердження Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" (Закон N 1240-VII) набрав чинності 7 травня 2014 року, отже, тривалість особливого періоду відповідно до Указу В. о. Президента України від 6 травня 2014 року N 454/2014 (Указ N 454/2014) становила 45 діб: з 7 травня 2014 року по 21 червня 2014 року.
Указом Президента України від 21 липня 2014 року N 607/2014 (Указ N 607/2014), який затверджено Законом України від 22 липня 2014 N 1595-VII (Закон N 1595-VII), оголошено часткову мобілізацію тривалістю 45 діб із дня набрання чинності цим Указом.
Закон України від 22 липня 2014 N 1595-VII "Про затвердження Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" (Закон N 1595-VII) набрав чинності 24 липня 2014 року, отже, тривалість особливого періоду відповідно до Указу Президента України від 21 липня 2014 року N 607/2014 (Указ N 607/2014) становила 45 діб: з 24 липня 2014 року по 7 вересня 2014 року.
Указом Президента України від 14 січня 2015 року N 15 (Указ N 15/2015), який затверджено Законом України від 15.01.2015 N 113-VIII (Закон N 113-VIII), оголошено протягом 2015 року часткову мобілізацію у три черги протягом 210 діб із дня набрання чинності цим Указом.
Закон України від 15.01.2015 N 113-VIII "Про затвердження Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" (Закон N 113-VIII) набрав чинності 20 січня 2015 року, отже, тривалість особливого періоду відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року N 15 (Указ N 15/2015) становила 210 діб: з 20 січня 2014 року по 22 серпня 2014 року.
Таким чином, особливий період в Україні діяв з 18 березня 2014 року по 2 травня 2014 року; з 7 травня 2014 року по 21 червня 2014 року; з 24 липня 2014 року по 7 вересня 2014 року; з 20 січня 2015 року по 22 серпня 2015 року.
Статтею 245 КУпАП визначено завдання провадження в справах про адміністративні правопорушення. Такими, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 251 КупАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Як вбачається, відповідальність за ст.172-15 ч. 2 КУпАП наступає за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
Враховуючи наведене, вбачається, що у протоколі невірно кваліфіковані дії ОСОБА_1 ..
За таких обставин, не вірна кваліфікація правопорушення, унеможливлює прийняття по справі законного рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, так як, виходячи зі змісту ст.ст.7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Отже, з 23 серпня 2015 року особливого періоду в розумінні Законів України «Про оборону України», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та «Про військовий обов`язок і військову службу» - немає.
Так, мобілізація оголошувалась не безстроково і була обмеженою в часі, а тому особливий період охоплює час, протягом якого здійснювалася мобілізація відповідно до указів Президента. При цьому відсутня пряма норма, яка пов`язує закінчення особливого періоду винятково із демобілізацією. Відповідно, в проміжках між періодами мобілізації згідно з указами Президента особливий період не діє. За цією логікою особливий період завершився ще 22 серпня 2015 року, коли завершилася остання хвиля мобілізації.
Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, з урахуванням того, що суд позбавлений можливості збору доказів, провадження у цій справі підлягає закриттю через відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ст. 172-15 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Керуючись ст.ст. 172-15 ч.2, 247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд
П О С Т А Н О В И В:
Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.2 ст.172-15 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
На постанову може бути подана апеляція в Апеляційний суд Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з моменту її винесення.
Суддя: Л.В. Колодіна