Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2017 року м. Рівне

Суддя Апеляційного суду Рівненської області Полюхович О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 31 травня 2017 року, з участю:

?секретаря - Міщук Л.А.,

?особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2,

?захисника - ОСОБА_1,

?потерпілої - ОСОБА_3, ?

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Рівненського міського суду Рівненської області від 31 травня 2017 року провадження у справі стосовно ОСОБА_2 за ст. 173 КУпАП закрито на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП.

За постановою суду 15 лютого 2017 року приблизно о 18 год. 00 хв. по вул. Словацького, 4 в м. Рівне гр. ОСОБА_2 з хуліганських мотивів обклеїв невідомою клейкою речовиною записками, на яких наявні фото ОСОБА_3 та звернення до останньої, автомобіль марки «Тойота Яріс», належний ОСОБА_3, чим заподіяв останній матеріальної шкоди та порушив громадський порядок.

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 покликається на незаконність і необґрунтованість постанови суду першої інстанції. Вказує, що відомості відображені в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду не підтверджені жодним допустимим доказом, так як даних подій не існувало взагалі. Судом не вказано, яким саме чином було порушено громадський порядок та спокій громадян, хто був очевидцем вказаних подій, коли це сталося, оскільки, на думку, захисника жодних доказів не було надано. Судом допущено помилки, що ОСОБА_3 є потерпілою.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник потерпілої ОСОБА_4 покликається на законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Суд першої інстанції на виконання вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП всебічно повно і об'єктивно з'ясував всі обставини справи та вирішив її у точній відповідності із законом. Вказує, що судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_3 вказаним правопорушенням спричинена моральна і майнова шкода. Та обставина, що ОСОБА_3 не є власницею автомобіля, який був пошкоджений ОСОБА_2 15 лютого 2017 року не позбавляє її, відповідно до ст. 396 ЦК України, права на захист права власності. Що стосується права надання суду потерпілою ОСОБА_3 доказів по справі, то представник потерпілої вказує, що відповідно до вимог п.1, п.3 ч.1 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, що є конституційними гарантіями права на судовий захист, що наголошується і в Рішенні Конституційного Суду України від 12 квітня 2012 року по справі №1-10/1012 та рішеннях Європейського Суду з прав людини «Жук проти України» від 11 квітня 2011, «Мала про України» від 03 липня 2014 року та ін. Стосовно складу адміністративного правопорушення зазначає, покликаючись на рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року, що саме пошкодження майна є предметом хуліганських дій, за вчинення яких і притягується до відповідальності ОСОБА_2

Просить постанову суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - без задоволення.

Заслухавши ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_1, які підтримали апеляційну скаргу, ОСОБА_3, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги та просила постанову суду першої інстанції залишити без зміни, перевіривши матеріали справи й доводи скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, грунтуються на сукупності зібраних в справі та досліджених в судовому засіданні достатніх та достовірних доказів, яким дана правильна юридична оцінка.

Диспозицією ст. 173 КУпАП обумовлено, що до діянь, які кваліфікуються як дрібне хуліганство, належать: нецензурна лайка в громадських місцях; образливе чіпляння до громадян; інші подібні дії, до яких відносять такі прояви дрібного хуліганства як знищення або пошкодження з хуліганських мотивів якого-небудь майна у незначних розмірах, що відображено і в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року, на що обґрунтовано покликається представник потерпілої в запереченнях на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні апеляційної інстанції потерпіла ОСОБА_3 з приводу встановлених судом обставин, що мали місце 15 лютого 2017 року, надала аналогічні пояснення, що і працівнику поліції ОСОБА_5 (а.с.6) та в суді першої інстанції (а.с. 44). Вказала, що 15 лютого 2017 року, вийшовши з місця роботи після закінчення робочого часу, приблизно о 18 год., побачила, що її автомобіль обклеєний клейкою речовиною з фотографіями з її зображенням та вимогами до неї про повернення речей, стверджуючи про вчинення таких дій саме ОСОБА_2, оскільки лише в останнього наявні такі фотографії. Такі дії ОСОБА_2 вчинено не вперше, а мали місце вже і 18 лютого 2017 року, які також кваліфікувались за ст. 173 КУпАП, про що прийнята 23 травня 2017 року постанова Рівненським міським судом Рівненської області про закриття провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, яка постановою Апеляційного суду Рівненської області від 03 липня 2017 року залишена без зміни. Зазначила, що після розлучення з ОСОБА_2, з яким вона проживала близько трьох років в цивільному шлюбі, у них склалися неприязні стосунки: останній постійно їй погрожує, виставляє в мережі «Інтернет» приватні фотографії, направляє їй різні повідомлення. Вказала, що для неї діями ОСОБА_2 завдано матеріальної та моральної шкоди.

При перегляді оскаржуваної постанови суду ОСОБА_2 не заперечив факт наявності у нього фотографій ОСОБА_3, наявних у матеріалах справи (а.с.11).

Твердження ОСОБА_2 про те, що він даного адміністративного правопорушення не вчиняв, були предметом дослідження в судовому засіданні суду першої інстанції і обґрунтовано судом не взяті до уваги з наведенням відповідних мотивів.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Закриваючи провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП суд першої інстанції дійшов правильного висновку про закінчення на момент розгляду справи в суді першої інстанції строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Матеріалами справи встановлено, що дане правопорушення вчинене ОСОБА_2 15 лютого 2017 року, а постанова суду винесена 31 травня 2017 року, тобто пізніше як через три місяці з вчинення правопорушення.

Доказів на спростування висновків місцевого суду ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Постанова суду є законною та обгрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

На підставі наведеного, керуючись ст. 6 ЄКПЛ, ст. 294 КУпАП, суд ?

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 31 травня 2017 року про закриття провадження у справі стосовно ОСОБА_2 за ст. 173 КУпАП на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП,- залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: О.І. Полюхович