П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2017 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Дзюба О.А., розглянувши матеріали, що надійшли з УПС в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 (далі - особа, що притягається до адміністративної відповідальності) 23.03.2017 року о 02 годині 15 хвилин керував автомобілем «Газ» д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Челябінська, 3 в м. Києві, з ознаками наркотичного сп'яніння. Огляд на стан сп»яніння проводився у лікаря нарколога пр-т Визволителів, 6, в м. Києві, у зв"язку з чим своїми діями порушив п. 2.9-А Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні особа, що притягається до адміністративної відповідальності пояснив, що вину не визнає та зауважив, що інспектор діяв з порушенням положень Інструкції з оформлення працівниками патрульної служби МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (затверджено Наказом Міністерства внутрішніх справ України 10.07.2015 № 842, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13 липня 2015 р. за № 830/27275, надалі - Інструкція).

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням викладеного, суд позбавлений можливості надати оцінку в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв'язку із чим, приходить до висновку про необхідність повернення справи для дооформлення, під час якого необхідно всебічно, повно, і об'єктивно з'ясувати всі обставини, що мають значення для прийняття правильного рішення, зокрема встановити достовірні адреси проживання свідків та інспектора, відібрати в останніх детальні письмові пояснення в часині вказаних у протоколі подій, після чого, за наявності до того законних підстав, направити до суду.

Підстав для закриття провадження по справі, на даний час, суд, виходячи з норм ст.ст. 38, 247 КУпАП та ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, не вбачає, оскільки дана процесуальна дія не дасть змоги забезпечити виконання норм ст. ст. 1, 6, 7, 23 КУпАП.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 1, 6, 7, 23, 38, 130, 221, 245, 247, 252, 256, 277, 278, 283 КУпАП, суд, -

п о с т ан о в и в :

Адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, - повернути до УПС в м. Києві для усунення вищевиявлених судом недоліків та виконання вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення (постанову), передбачене частиною першої статті 284 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

С у д д я :