АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 766/1490/17
Номер провадження : 33/791/232/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2017 року місто Херсон

Суддя судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області Калініченко І.С., за участю представника Херсонської митниці ДФС ОСОБА_1, його представника КазанцевоїСвітлани Анатоліївни, розглянувши апеляційну скаргу правопорушника на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 26 квітня 2017 року відносно ОСОБА_2, за ст. 472 МК України, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 26 квітня 2017 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у смт. Чаплинка Чаплинського району Херсонської області, тимчасово не працюючого, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, а саме: в тому, що він 16.12.16 р. о 20 год. 30 хв. в напрямку з материкової частини України до тимчасово окупованої території АР Крим для проходження митного контролю в зону діяльності відділу митного оформлення «Чаплинка» митного посту «Херсон-Центральний» Херсонської митниці ДФС прибув гр. України ОСОБА_2. Під час проходження митних формальностей гр. України ОСОБА_2 було усно опитано за встановленою формою на предмет точних та достовірних відомостей щодо переміщуваних ним особистих речей та товарів у своїй ручній поклажі, а також було попереджено про те, що у разі незаявлення точних та достовірних відомостей щодо товарів, які підлягають обовязковому декларуванню у відношенні до нього буде складено протокол про порушення митних правил. На що ОСОБА_2 повідомив, що переміщує тільки особисті речі та товарів заборонених до переміщення згідно Постанови Кабінету Міністрів від 16.12.15 № 1035 не переміщує. Після цього вищевказаному громадянину було запропоновано заповнити письмово митну декларацію. Гр. ОСОБА_2 записав до митної декларації, що переміщує цукерки Рошен «Ромашка» - 7 кг,сир твердий «Чаплинський»-8 кг,перець чорний мелений «Мрія» - 80 пачок по 20 гр. При проведені митного огляду в ручній поклажі гр. ОСОБА_2 крім задекларованих товарів було виявлено без ознак приховування: 420 пачок чорного меленого перцю «Мрія»,насіння томатів Seminis «KANNA 218 F 1» - 65 пачок, Seminis «Платус» - 25 пачок, про які даний громадянин не заявив при усному опитуванні та не записав до митної декларації.

Зазначеною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 472 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100% вартості товарів у сумі 115 106,00 грн.

Вилучені предмети правопорушення - 420 пачок чорного меленого перцю «Мрія» - 3276 грн., насіння томатів Seminis «KANNA 218 F 1» - 65 пачок 83655 грн., насіння томатів Seminis «Платус» - 25 пачок 28 175 грн. конфісковано в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 320,00 грн

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ХМ ДФС за зберігання вилучених предметів правопорушення 34 грн. 32 коп.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає, що постанова суду від 26 квітня 2017 року незаконна, та прийнята з порушенням норм матеріального права. В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що 16.12.2016 року уповноважена особа Херсонської митниці Державної фіскальної служби України представник влади ОСОБА_3 прийняв рішення про відмову громадянину ОСОБА_2 у пропуску через адміністративний кордон зазначеного особистого майна у пункті пропуску на адміністративному кордоні «Чаплинка», про що склав «картку відмови» № 508050800/2016/01094 від 16.12.2016. в якій зазначив, що у пропуску через митний кордон відмовлено на підставі нібито порушення апелянтом Постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 р. № 1035.

При зазначених обставинах, обмежуючи і порушуючи право особистої власності громадянина, старший інспектор Сидоренко С.С. діяв як суб'єкти владних повноважень - органи і посадові особи Херсонської митниці Державної фіскальної служби України.

Представник ХМ ДФС України необґрунтовано послався на Постанову Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 р. № 1035

Тому що відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 р. № 1035 «Про обмеження поставок окремих товарів (робіт, послуг) з тимчасово окупованої території на іншу територію України та/або з іншої території України на тимчасового окуповану територію» заборонені не будь-які дії по переміщенню, перевезенню, перенесенню майна, а заборонені лише дії відносно «поставки» і відносно «товарів».

Зазначена постанова КМУ не визначає заборону перевезення, переміщення будь-якого майна, але має конкретно визначений і обмежений предмет регулювання-заборони, що визначений як «обмеження поставок товарів (робіт, послуг)».

Тому особисте майно громадян, призначене для особистих потреб, що не є предметом угод, договорів, передачі, продажу, поставки, дарування іншим особам, не може вважатися «поставкою товарів», і тому не є предметом заборони зазначеної постанови КМУ.

Юридичне визначення «поставки» і «товару» визначено відповідним законодавством України, яке представник ХМ ДФС України ігнорує.

Але, не всяке майно є товаром, і не всяке переміщення може вважатися поставкою.

ХМ ДФС України свавільно тлумачать на шкоду інтересам апелянта і інших громадян України положення Постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 р. № 1035, визначаючи «поставкою товару» будь-яке переміщення, перевезення, перенесення будь-якого майна, включаючи особисте майно для особистих потреб.

Цим протиправно обмежується і порушується право особистої власності громадянина, завдається суттєва шкода правам громадянина.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України визначено, що купівлею-продажем вважається передача іншій особі товару за плату.

Тому перевезення громадянином свого особистого майна, без мети передачі права на таке майно іншому суб'єкту під визначення «купівля-продаж» не підпадає. І не може заборонятися відповідачами на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2015 р. № 1035.

Законодавством України визначено, що поставкою є домовленість суб'єктів господарювання щодо реалізації товару для йог о використання у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням.

А ні у змісті оскаржуваної Постанови N 1035, а ні у змісті Закону України "Про створення вільної економічної зони "Крим" та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України" та Закону України які містять спеціальні норми регулювання спірних правовідносин, не визначено поняття "поставка", яке використовується та мало б відмінне від загальнопоширеного визначення терміну "поставка", наведеного вище.

Отже, приписами пп. 4 п. 12.4 ст. 12 Закону України "Про створення вільної економічної зони "Крим" та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України" Кабінет Міністрів України наділений повноваженнями тимчасово обмежувати під час тимчасової окупації саме поставки окремих товарів (робіт, послуг), тобто постачання останніх у межах господарської діяльності відповідних суб'єктів, натомість, позбавлений на встановлення обмежень, згідно з вказаними положеннями, щодо переміщення особистих речей фізичними особами, які не є суб'єктами господарювання. ОСОБА_2 проходив митне оформлення не як суб'єкт господарської діяльності.

Відповідно до ст. 14.1.191. Податкового кодексу України постачання товарів нормативно визначено як будь-яка передача права на розпорядження товарами як власністю, в тому числі продаж, обмін чи дарування. ... постачанням товарів також вважається передача матеріальних активів іншій особі. ... передача права, передача (внесення) товарів як вклад у спільну діяльність, передача товарів згідно з договором.

Відповідно до ст. 14.1.244. Податкового кодексу України поняття товару нормативно визначено, як матеріальні активи у будь-яких операціях.

Тому відповідно до зазначених норм, визначеними ЗАКОНАМИ України, які мають перевагу над підзаконною постановою КМУ. дії по переміщенню, перевезенню, перенесенню особистого майна для власних потреб. що не пов'язані з передачею, або з розпорядженням, або з продажем, або з обміном, або з даруванням, або з постачанням, або з іншою передачею матеріальних активів іншій особі, передачею товарів згідно з договором. - не може вважатись ПОСТАВКОЮ ТОВАРІВ.

Крім того, ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У контексті з викладеним, позбавлення власника його майна повинно мати правомірну мету в "суспільному інтересі", обрані засоби мають бути належними (спроможні досягти мети в принципі) і пропорційними, що передбачає, зокрема, компенсацію при примусовому відчуженні (проте вимога щодо повної компенсації відсутня). Позбавлення власника його майна також має бути законним, а саме, відповідати не лише нормативно-правовим актам, а і принципу верховенства права, положенням Конвенції; складовою принципу "законності" є принцип "правової визначеності", що передбачає обов'язок органів влади при обмеженні права діяти відповідно до відомих (прозорих) та достатньо визначених правил ("передбачуваних" з точки зору застосування), що виключають свавілля (вибірковість та непередбачуваність дій) (справа "Зубко та інші проти України").

Відповідно до положень ч.1 ст. 371 МК України, товари, сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 10 000 євро (крім зазначених у частині другій цієї статті), не підлягають письмовому декларуванню при вивезенні (пересиланні) їх громадянами за межі митної території України.

Частиною 2 ст. 371 МК України визначено, що товари, сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 10000 євро та на які законом встановлено вивізне мито та/або якщо відповідно до закону державними органами видаються документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення таких товарів, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України громадянами, підлягають письмовому декларуванню в порядку, встановленому для громадян, із сплатою у випадках, визначених законами України, вивізного мита та з поданням відповідних документів, виданих державними органами.

ХМ ДФС необґрунтовано з яких правових підстав вилучені речі апелянта підлягають письмовому декларуванню зі сплатою у випадках, яких саме законів України, вивізного мита та з поданням яких саме документів, виданих державними органами, оскільки сума цих речей не перевищує 10 000 євро.

Просить скасувати постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 26.04.2017 року у справі № 766/1490/17. провадження у справі закрити в зв'язку із відсутністю події адміністративного правопорушення, звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності, передбаченої ст.472 МК України.

На вказану апеляційну скаргу в.о. заступника начальника Херсонської митниці ДФС - начальника УПМП ОСОБА_4 подано заперечення, де вказано, що в задоволенні скарги ОСОБА_2 необхідно відмовити.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши представника митниці, яка не підтримала доводи апеляційної скарги, захисника ОСОБА_5 яка підтримала апеляцію, суд приходить до наступного.

В протоколі та у постанові судді вказано що гр. України ОСОБА_2 вчинив порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ст. 472 Митного Кодексу України, а саме: незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, які підлягають обовязковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Але, враховуючи, що вказана ст. 472 Митного Кодексу України є бланкетною, а ні в протоколі, а ні в постанові судді не вказано якими саме законодавчими актами регулюється форма заявлення відомостей про товари та які товари підлягають обовязковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, та які саме з них ОСОБА_2 в якій саме частині порушені.

Суд першої інстанції приймаючи постанову, послався на те, що ОСОБА_2 заявив що переміщує тільки особисті речі (товарів комерційного призначення у нього не було), товарів заборонених до переміщення, згідно Постанови KM України від 16.12.2015 року за № 1035 «Про обмеження поставок окремих товарів (робіт, послуг) з тимчасово окупованої території на іншу територію України та/або з іншої території України на тимчасово окуповану територію» не має, тобто пославшись на вказану постанову суд також не вказав в якій саме частині ця постанова регламентує заборону переміщення товарів і яку її частину він порушив.

Крім того, вказавши у постанові про незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари не пославсь на Наказ Міністерства фінансів України № 614 від 28.05.2012 року «Про затвердження « Порядку заповнення митної декларації для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не повязаних з провадженням підприємницької діяльності»

Також, постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 01.03.2017 року справа № 826/9502/16, п. 1 Постанови KM України від 16.12.2015 року за №1035 «Про обмеження поставок окремих товарів (робіт, послуг) з тимчасово окупованої території на іншу територію України та/або з іншої території України на тимчасово окуповану територію» визнано незаконним.

Враховуючи вищезазначене, вважаю що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова Херсонської області від 26 квітня 2017 року скасуванню у звязку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

За змістом п. 7 ст. 247 КУпАП при закінченні на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, ст. 294, 296 КУпАП, ст.472, 529 МК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Херсонської області від 26 квітня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 Митного кодексу України у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення скасувати а провадження по справі закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Херсонської області (підпис)

З оригіналом згідно:

Суддя І.С. Калініченко