Справа № 720/943/17
Провадження № 3/720/492/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2017 року суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області Ляху Г.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

26 травня 2017 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 122-4 КУпАП у звязку із тим, що 26 травня 2017 року близько 00 годин 30 хвилин він керуючи автомобілем марки «Вольсваген-Пассат», держномер АЕ 6345 ІВ та будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце на по вул. Лісовій в с. Колінківці Хотинського району Чернівецької області, в порушення вимог п. 2.10 Правил дорожнього руху України, самовільно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що місце дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 26 травня 2017 року в с. Колінківці Хотинського району, він залишив, оскільки інший учасник пригоди ОСОБА_2 разом із його родичами почали йому погрожувати та пошкодили автомобіль, після чого він хвилюючись за своє здоровя та майно, залишив місце ДТП, однак повернувся туди після приїзду працівників поліції з метою зясування обставин пригоди.

Пояснення ОСОБА_1 підтверджуються дослідженими судом доказами.

Так, свідок ОСОБА_3 пояснила, що 26 травня 2017 року ОСОБА_1 заїхав на своєму автомобілі в господарство ОСОБА_2, після чого на подвіря вийшла дружина господаря ОСОБА_4 та зробила йому зауваження. Будучи незадоволеним зауваженням, ОСОБА_1 вштовхнув ОСОБА_4 від чого остання впала на землю. Тоді, її донька ОСОБА_5 почала деревинною палкою бити по автомобілю. Через деякий час на місце пригоди приїхав на мікроавтобусі і ОСОБА_2, після чого ОСОБА_1 вчинив спробу виїзду з господарства, однак допустив зіткнення з мікроавтобусом. Далі він виїхав через канаву та на місце ДТП не залишився, оскільки родинна ОСОБА_2 погрожувала йому та пошкодили автомобіль. Після приїзду працівників поліції, ОСОБА_1 повернувся на місце ДТП.

Опитаний працівник поліції ОСОБА_6 підтвердив той факт, що автомобіль ОСОБА_1 був побитий та останній повернувся на місце ДТП, коли він оформляв документи про пригоду.

Опитані ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 заперечили факт побиття автомобіля ОСОБА_1.

Однак, зважаючи на те, що вони всі є близькими родичами та заінтересовані у вказаній справі, суд критично оцінює їх пояснення, оскільки вони суперечать дослідженим доказам.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, працівника поліції та інших очевидців події, дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження по справі слід закрити у звязку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП з наступних підстав.

Так, згідно положень ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом у справі про адміністративне правопорушення, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Під час розгляду справ про адміністративне правопорушення надається оцінка саме обставинам, які були викладені в протоколі.

За змістом ст.ст. 251, 280 КУпАП доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення належними та допустимими доказами підлягає подія щодо вчинення адміністративного правопорушення, вина особи у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності на інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 122-4 КУпАП відповідальність особи настає у разі залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, а згідно ст. 9 КУпАП обовязковою умовою скоєння адміністративного правопорушення є наявність вини з боку порушника.

Субєктивна сторона диспозиції ст. 122-4 КУпАП передбачає вчинення даного правопорушення з прямим умислом.

В той же час, матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 залишив місце ДТП внаслідок погроз на його адресу та пошкодження його автомобіля, а після приїзду працівників поліції повернувся на місце пригоди.

Відповідно до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

За таких обставин в діях ОСОБА_1 не було умислу на залишення місця пригоди, оскільки він діяв в умовах крайньої необхідності, що було викликано пошкодженням його майна та погроз на його адресу, а тому із урахуванням того, що відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вважаю, що в її діях відсутні ознаки адміністративного правопорушення за ст. 122-4 КУпАП, у звязку із чим провадження по справі слід закрити.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 9, 122-4, 247 п.1, 284 ч. 1 п. 3 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк з дня її винесення через Новоселицький районний суд до апеляційного суду Чернівецької області в порядку передбаченому КАС України.

Суддя: