АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Васильєва М.А.,

за участю

учасників ДТП ОСОБА_1

ОСОБА_2

захисників КонюшкаД.Б.

ШимкаА.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 9 листопада 2016 року, якою

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою:АДРЕСА_2

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн., стягнуто судовий збір, що становить 275, 60 грн. ,

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає за адресою: АДРЕСА_3

визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. 00 коп. Стягнуто судовий збір, що становить 275,60 грн.

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 3 жовтня 2016 року о 16.05 год., керуючи автомобілем НОМЕР_1, на перехресті вул. С.Стальського та вул. Курнатовського, не дотрималася безпечної швидкості руху та в момент виникнення перешкоди у вигляді автомобіля НОМЕР_2 не встигла зменшити швидкість до повної зупинки свого автомобіля, в результаті чого здійснила зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила пп. 2.3.б, 12.1, 12.3 ПДР України.

ОСОБА_2 3 жовтня 2016 року о 16.05 год., керуючи автомобілем НОМЕР_2 на перехресті вул. С.Стальського та вул. Курнатовського в м. Києві, перестроюючись з правої смуги вліво для повороту ліворуч, не надав перевагу в русі автомобілю НОМЕР_1, який рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, в результаті чого здійснив зіткнення, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив пп. 10.3, 10.1, 10.4 ПДР України.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції в частині визнання винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її в частині визнання її винуватою та провадження у справі закрити в цій частині у зв'язку з відсутністю в ї діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційні вимоги обргунтовує тим, що суд першої інстанції не вивчив питання - скільки саме «кілька метрів», було 2,3 чи 1,5 метра до транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2, а також не з'ясував, чи була у неї технічна можливість запобігти ДТП, при відстані «кількох метрів» до транспортного засобу «Ніссан».

Таким чином рішення суду першої інстанції повністю побудоване на припущеннях, при цьому навіть не було визначена відстань від водійського місця водія транспортного засобу «Мазда» до передньої частини транспортного засобу «Ніссан».

Окрім того, апелянт звертає увагу на те, що з постанови суду не зовсім зрозуміло, про що саме свідчить розташування транспортних засобів після зіткнення. Навпаки, на схемі ДТП та на фотокартках чітко вбачається, що транспортний засіб «Ніссан» знаходиться під кутом до транспортного засобу «Мазда». Не перпендикулярно, а саме під кутом.

Апелянт також зазначає, що транспортний засіб «Ніссан» тільки розпочав поворот ліворуч, внаслідок чого й відбулось зіткнення. Свідчити про те, що у водія ОСОБА_6 була технічна можливість уникнути ДТП, могло лише те, якби транспортний засіб «Ніссан» був би перпендикулярно до автомобіля «Мазда», або під іншим кутом.

Крім того, апелянт зазначає про те, що в судове засідання був викликаний свідок, однак, останній навіть не був допитаний судом.

Також апелянт вказує, що їй не було роз'яснено право про можливість проведення судової експертизи або дослідження з метою дізнатися, чи було у водія транспортного засобу «Мазда» технічна можливість запобігти ДТП.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників апеляційного розгляду, свідків, експерта, дослідивши наявні у справі, а також додатково долучені, докази в їх сукупності, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить такого висновку.

З матеріалів справи вбачається, що 3 жовтня 2016 року о 16.05 год. на перехресті вул. С.Стальського та вул. Курнатовського в м. Києві сталося зіткнення між автомобілем НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2., що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Постановою суду і ОСОБА_2, і ОСОБА_1 визнані винуватими у вказаній дорожньо-транспортній пригоді. Постанова суду оскаржується тільки в частині визнання винуватою ОСОБА_1

Відповідно до ст.. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. За таких обставин апеляційним судом постанова суду від 9 листопада 2016 року переглядається в межах апеляційної скарги, поданої ОСОБА_1

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 пояснила, що вона рухалась на автомобілі «Мазда» по вул.. Курнатовського в напрямку вул.. П.Запорожця. В її напрямку дві смуги руху в один бік, потім трамвайні колії, дві смуги в зустрічному напрямку. Під'їхавши до перехрестя, вона зупинилася на світлофорі, та далі по дорозі, за перехрестям, трохи попереду церкви, побачила припаркований автомобіль «Ніссан», який стояв на аварійних сигналах на правій крайній лівій смузі. Коли для неї загорівся зелений сигнал світлофору, вона продовжила рух та перестроїлась, з урахуванням припаркованого автомобілю «Ніссан», в ліву крайню смугу, ближче до трамвайних колій. Під'їжджаючи до наступного світлофора, побачила, що автомобіль «Ніссан» розпочав рух, аварійні сигнали були вимкнені. Чи вмикав ОСОБА_2 поворотні сигнали, не пам'ятає, але метрів за 20 до автомобіля «Ніссан», останній різко здійснив поворот ліворуч з правої крайньої смуги. Вона почала сигналити та гальмувати, в неї АБС система, але, оскільки це відбувалося на трамвайних коліях, зупинити автомобіль вона не встигла, сталося зіткнення. Праворуч поїхати вона не могла, оскільки автомобіль під керуванням ОСОБА_2 перекрив практично повністю дорогу.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 одразу після ДТП, вона рухалась на автомобілі НОМЕР_3 по вул.. Курнатовського з боку волу. Кибальчича в бік Стальського, Запорожця. Вона знаходилася в правому ряду, пропустила пішоходів на переході і побачила автомобіль «Ніссан», який стояв на аварійці і почав рух вперед. Вона перестроїлась в лівий ряд і продовжила рух в лівому ряду. «Ніссан» раптово увімкнув лівий поворот і почав повертати ліворуч з правого ряду. Вона подала сигнал і почала тиснути на гальма, але оскільки все відбувалось на перехресті Курнатовського і Стальського, де дорога вкрита трамвайними коліями, гальма в авто спрацювали не до кінця, машину почало водити в сторони, і вона вдарила «Ніссан» в лівий бік, оскільки його водій навіть не намагався уникнути зіткнення. Водій «Ніссан» стверджував, що їхав за вказівками GPS-навігатора, який порекомендував водію повернути ліворуч. Отож він вирішив зробити це негайно - з правого ряду (ас. 4).

ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції першопочатково дав пояснення про те, що він керував автомобілем «Ніссан» по вул.. Курнатовського. Зупинився в правій крайній смузі метрів за 30-40 за перехрестям, ввімкнув аварійні сигнали, та дивився по навігатору, куди йому треба їхати, оскільки він не місцевий. Подивившись, що йому треба повертати ліворуч, він продовжив рух у правій крайній смузі, оскільки ліва була зайнята. На перехресті загорівся червоний сигнал світлофору, і він здійснив поворот ліворуч, оскільки не думав, що хтось буде рухатися на червоний сигнал світлофору. Після цього він зупинився, пропускаючи трамвай. На його думку, водій автомобіля «Мазда», побачивши, що він не місцевий, могли його і пропустити. Вважає, що ОСОБА_1 допущені порушення Правил дорожнього руху, які і призвели до ДТП.

В подальшому, за участю захисника, ОСОБА_2 уточнив свої пояснення, зазначивши, що він розпочав маневр повороту ліворуч, коли інші автомобілі, які рухалися за ним, вже зупинилися. Після ДТП до нього підходили свідки, які зазначили, що автомобіль «Мазда» рухався на червоний сигнал світлофору.

Відповідно до пояснень ОСОБА_2, які останній надав одразу після ДТП, він керував автомобілем НОМЕР_4 по вул.. Курнатовського в бік вул.. Стальського. Проводив поворот ліворуч, знаходячись на середині перехрестя. Він перестроювався з правої в ліву смугу, будучи на розмітці смуги, де завершується рух. В момент, коли він зупинився для того, щоб пропустити трамвай, почув сигнал іншої машині, яка швидко рухалася в його бік. В цей момент горіло жовте світло, і автомобілі, які стояли за ним на перехресті, припинили рух. Автомобіль «Мазда» зіткнувся з його автомобілем на швидкості В момент зіткнення на світлофорі горів червоний сигнал світлофору. Він (ОСОБА_2) завершував маневр, пропускаючи трамвай. Більше детальні пояснення дасть в суді (ас. 5).

Опитані під час апеляційного розгляду працівники поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вказали, що вони рухалися по вул.. Курнатовського з боку вул.. П. Запорожця, тобто, в зустрічному напрямку відносно руху ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Для них загорівся червоний сигнал світлофора, та вони зупинилися. Що відбувалося на зустрічній смузі, вони не бачили, оскільки огляд їм перекривав трамвай, якій зупинився в напрямку їх руху. Після чого вони почули звук зіткнення. Після того, як загорівся зелений сигнал світлофора, вони під'їхали до місця зіткнення. У них відео реєстратора не має в автомобілі

При цьому, як пояснив ОСОБА_10, він відбирав пояснення у свідків, складав схему ДТП. Після надання для огляду свідку схеми ДТП та фотокарток з місця ДТП, ОСОБА_10 вказав про те, що схема ДТП не відповідає дійсності в частині замірів, рейки трамвайні колії трохи зміщені. Розмітки на місці ДТП, майже, не було, нечітка, не зовсім зрозуміла розмітка, дорожніх знаків не було. ОСОБА_2 говорив, що у нього на автомобілі були ввімкнені аварійні сигнали, він пропустив пішохода, а ОСОБА_1 повинна була його пропустити. ОСОБА_1 зазначила про те, що для неї несподівано автомобіль «Ніссан» повернув ліворуч, вона не встигла відреагувати.

ОСОБА_8 пояснив, що ними було встановлено, що автомобіль під керуванням ОСОБА_2 здійснив поворот ліворуч з правої крайньої смуги, ОСОБА_1 рухалась прямо. Була жінка-свідок ОСОБА_11, яка пояснила, що ОСОБА_1 рухалась на червоний сигнал світлофора, але ними ці обставини не перевірялись. Вони почули удар, коли для них горів червоний сигнал світлофора. Який був сигнал світлофора для ОСОБА_1, та чи була технічна можливість у ОСОБА_1 уникнути зіткнення, сказати не може. З її слів, вона поспішала на уроки, побачила автомобіль «Ніссан» метрів за 20-25 до зіткнення та уникнути зіткнення не змогла.

Свідок ОСОБА_11 в суді апеляційної інстанції вказала, що вона перейшла дорогу по вул.. Курнатовського та чекала на світлофорі, доки для неї загориться зелений сигнал світлофора. Очікувала вона дозволяючи сигнал світлофора для пішоходів, будучи повернутою обличчям до руху автомобіля, який потім скоїв зіткнення. Потім побачила, як на забороняючий сигнал світлофора швидко їде цей автомобіль, а перпендикулярно йому, з боку кладовища праворуч, здійснював рух інший автомобіль. Сталося зіткнення між цими автомобілями. Звук гальмування вона не чула. Автомобіль, який їхав їй не зустріч, не сповільнював рух. На запитання, чи бачив свідок, що для автомобіля, який рухався їй на зустріч, горів червоний сигнал світлофора, свідок повідомила, що не бачила, але зробила такий висновок, бо автомобілі в зустрічному напрямку вже стояли.

На місці ДТП свідок вказала, що вона стала свідком того, як чорний автомобіль «Мазда» намагався проїхати перехрестя вул.. Стальського-Курнатовського на червоний сигнал. Не встигла загальмувати і зіткнулась з авто сріблястого кольору «Ніссан» (ас. 7).

Свідок ОСОБА_12 під час апеляційного розгляду пояснив, що він стояв на світлофорі в напрямку з боку кладовища прямо в бік бул. Перова. Для нього горів червоний сигнал світлофора. Побачив, як на іншій стороні дороги їхали два автомобіля. Раптово з правої крайньої смуги автомобіль розпочав поворот ліворуч, на смугу руху, по якій рухався інший автомобіль, де і сталося зіткнення. Трамвай в бік вул.. Кибальчича стояв, з правого боку цього трамваю стояв автомобіль поліції, але трамвай перекрив огляд зустрічного напрямку. Водій автомобіля, який рухався у крайній лівій смузі, не мав можливості уникнути зіткнення, оскільки це все стало раптово. Одразу майже із зіткненням для нього загорівся зелений сигнал світлофора, і він підійшов до місця ДТП. Під'їхали працівники поліції та не знали, що їм робити. В цей час підійшли ще чоловіки, які були на його боці вулиці та пили там, які почали говорити, що жінка за кермом, вона не права. Світлофор для «Мазди» він не бачив. Зробив висновок, що «Мазда» рухалася на дозволяючий сигнал світлофору, оскільки після ДТП для нього загорівся зелений сигнал світлофору, а тому він зробив висновок, що «Мазда» рухалася на дозволяючий сигнал світлофору. Автомобіль «Мазда» та «Ніссан» рухалися паралельно один одному, автомобіль «Ніссан» був трохи попереду. Швидкість автомобіля «Мазда» була не більше 60 км/год. Зіткнення відбулося передньою частиною автомобіля «Мазда» приблизно в задні дверці автомобіля «Ніссан». При цьому водій автомобіля «Ніссан» додаток швидкості, а водій «Мазди» трохи пригальмувала перед трамвайними коліями. Від зіткнення задню частину автомобіля «Ніссан» трохи розвернуло. Перед зіткненням він чув звук гальм, але який автомобіль гальмував, він сказати не може. В момент зіткнення автомобіль «Ніссан» рухався під кутом в бік вул.. Стальського.

Аналогічні за змістом пояснення по обставинах ДТП свідок вказав на місці ДТП (ас. 6).

Під час апеляційного розгляду експерт ОСОБА_13 підтримав висновки експертного дослідження, вказавши, що за заявою ОСОБА_1 на підставі наданих доказів, ним було зроблено висновок про те, дії водія автомобіля «Ніссан» ОСОБА_2 не відповідали вимогам пп.10.4, 10.1 ПДРУ, в діях водія автомобіля «Мазда» ОСОБА_1 невідповідностей вимогам п. 12.3 ПДРУ не вбачається. Автомобілю «Мазда», з урахуванням зміни руху автомобілем «Ніссан», не вистачало метрів 4 до повної зупинки транспортного засобу до зіткнення. Оскільки на схемі ДТП відсутня слідова інформація за наслідками ДТП, достовірно встановити, чи належать сліди гальмування автомобілю «Мазда», чи має осип ґрунту відношення до автомобіля «Ніссан» не має можливості. Враховуючи, що зіткнення сталося в районі трамвайних колій, прив'язати осип ґрунту саме до цього ДТП неможливо. ДТП сталася в лівій смузі руху. Місце зіткнення зафіксоване на схемі ДТП.

Крім того, під час апеляційного розгляду досліджені письмові докази у справі.

Так, в суді апеляційної інстанції встановлено, що схема ДТП, наявна в матеріалах справи, відповідає обставинам справи тільки в частині фіксації положенню автомобілів після ДТП (ас. 3). Саме місце розташування автомобілів по відношенню до трамвайних колій не співпадає з фактичними обставинами за наслідками ДТП.

Згідно до висновку експертного авто технічного дослідження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 № 40/2016, для проведення якого надані матеріли адміністративної справи, фотографії з місця ДТП, експерт вказав, що Механізм зіткнення транспортних засобів в загальному випадку включає в себе процес зближення автомобілів до моменту первинного контакту, взаємодію при ударі, та переміщення з моменту виходу із контакту до кінцевих положень, зафіксованих на схемі ДТП. Для визначення обставин зіткнення досліджувалась інформація, зафіксована на схемі ДТП, а також фотографії зроблені на місці ДТП.

Аналізуючи фотографії з місця ДТП та схему ДТП, можна стверджувати, що автомобіль «Mazda 3» перед зіткненням рухався в лівій частині вул. Курнатовського, а автомобіль «Nissan», враховуючи знаходження задньої частини автомобіля, почав виконувати маневр розвороту з правої частини вул. Курнатовського.

В даній дорожній обстановці, водій автомобіля «Mazda 3» ОСОБА_1 повинна була діяти відповідно до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху (ПДР) України, а водій автомобіля «Nissan» ОСОБА_2 у відповідності до вимог пп. 10.1, 10.4 цих Правил, а саме:

10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

10.4. Перед поворотом праворуч, ліворуч або розворотом водій має завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в'їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, встановленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положенняна проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам…

Згідно розрахунків зупиночний шлях автомобіля «Мазда 3» в умовах місця пригоди складає приблизно 28... 29 метрів.

Після проведення розрахунків з'ясовано, що для зупинки автомобіля «Мазда 3», який рухався зі швидкістю 50 км/год., з моменту виникнення небезпеки для руху необхідно приблизно 28...29 метрів. При розрахунку було взято швидкість руху автомобіля 50км/год. При русі зі швидкістю 55км/год. зупиночний шлях автомобіля збільшується.

В поясненнях водія автомобіля «Мазда 3» вказано, що автомобіль «Nissan» створив небезпеку для її руху на відстані 20-25 метрів, в наслідок чого водій ОСОБА_1 почала гальмувати, але допустила зіткнення з автомобілем «Nissan».

Розрахунки показують, що для зупинки автомобіля «Мазда 3» в аварійній обстановці було необхідно приблизно 28...29м. Відстань на якій виникла небезпека для руху 20... 25 метрів.

20... 25 м < 28... 29 м.

Порівняння цих величин вказує на те, що в даній дорожній обстановці, водій автомобіля «Мазда 3» ОСОБА_1 не мала технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «Nissan», який виїхав на її лінію руху шляхом застосування екстреного гальмування.

В даній дорожній обстановці, водій автомобіля «Мазда 3» знаходився в аварійній обстановці і не мала технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «Nissan» шляхом застосування екстреного гальмування.

А тому дійшов висновку, що в даному випадку дії водія автомобіля НОМЕР_5, ОСОБА_2 не відповідали вимогам пп. 10.1,10.4 Правил дорожнього руху України. В діях водія автомобіля «Mazda,Д», д/н НОМЕР_6, ОСОБА_1 невідповідностей вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху (ПДР) України не вбачається (ас. 39-46).

З довідки про стан технічних засобів регулювання дорожнього руху (стосовно режиму роботи світлофорів) на час ДТП вбачається, що відомостей про пошкодження та збої в роботі світлофорної сигналізації на час ДТП не зареєстровано.

В той же час з даної довідки вбачається, що напрямок руху автомобілів під керуванням водія ОСОБА_2 та водія ОСОБА_1 під № 2, напрямок руху патрульного автомобіля - № 1, напрямок руху свідка ОСОБА_11 - № 11, свідка ОСОБА_12 - № 9 (ас. 66-71).

При цьому з режиму роботи світлофора вбачається, що коли для напрямку руху № 1 вмикається червоний сигнал світлофору, то для напрямку руху № 2 - 6 сек. горить зелений сигнал світлофора, 3 секунди - зелений блимаючий, 3 секунди - жовтий, і тільки після цього червоний. Червоний сигнал світлофору для напрямку руху свідка ОСОБА_11 вмикається одночасно з червоним сигналом світлофору з напрямком руху № 2, зелений сигнал світлофору в напрямку № 9 вмикається через 4 секунди після того, як вмикається червоний сигнал світлофору для напрямку руху № 2.

З огляду на сукупність досліджених під час апеляційного розгляду доказів, апеляційний суд доходить висновку, що пояснення свідка ОСОБА_11 в частині руху автомобілів перед зіткненням суперечать іншим доказам у справі, в т.ч. і поясненням самого ОСОБА_2, а тому не можуть бути належним та допустимим доказом підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ДТП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та у постанові суду.

Крім того, під час апеляційного розгляду не знайшли свого підтвердження обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії АП1 № 924839 щодо ОСОБА_1 та у постанові суду, оскільки сукупністю наявних у справі доказів спростовуються висновки про те, що 3 жовтня 2016 року на перехресті вул. С.Стальського та вул. Курнатовськогосаме внаслідок недотримання ОСОБА_1 під час керування автомобілем НОМЕР_1, безпечної швидкості руху та неможливості зменшення швидкості до повної зупинки свого автомобіля в момент виникнення перешкоди у вигляді автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2, сталося зіткнення автомобілів, що призвело до їх пошкодження, а тому постанова суду в частині визнання винуватою ОСОБА_1 за ст.. 124 КУпАП підлягає скасуванню із закриттям провадження в цій частині у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі серії АП2 № 924839 від 3 жовтня 2016 року.

Доводи ОСОБА_2 про наявність в діях водія ОСОБА_1 інших порушень Правил дорожнього руху України, що призвело до ДТП, є необґрунтованими, оскільки суд першої інстанції розглядає справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення, а суд апеляційної інстанції - в межах апеляційної скарги за результатами прийнятого судом першої інстанції рішення.

На підставі викладеного,керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 9 листопада 2016 року в частині визнання ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - скасувати, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст..124 КУпАП за обставин, викладених у протоколі серії АП2 № 924839 від 3 жовтня 2016 року, закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва М.А. Васильєва