Справа № 152/796/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2017 року Суддя Шаргородського районного суду Вінницької області

ОСОБА_1

з участю

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2

адвоката ОСОБА_3

розглянувши матеріали, які надійшли від Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, працюючого водієм ТОВ "СІЛЬПО ФУД" м. Київ,

за ч.1. ст. 130 КУпАП -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що він 09.05.2017 року о 19 годині 55 хвилин в м. Шаргород Вінницької області по вулиці Героїв Майдану керував автомобілем "CITROEN", державний номерний знак НОМЕР_1 будучи в стані алкогольного спяніння, чим порушив пункт 2.9 а Правил дорожнього руху України. Огляд на стан алкогольного спяніння проводився алкотестером "DRAGER", результат тесту 1,68 0/00.

У процесі перевірки матеріалів ОСОБА_2 винуватим себе не визнав і пояснив, що алкогольні напої 09 травня 2017 року він дійсно вживав, але автомобілем не керував. Автомобілем керував ОСОБА_4, який їхав з с. Гибалівка в м. Шаргород на заправку, він під час руху спав на задньому сидінні. Коли приїхали на заправку, посварилися, з приводу того, що він не хотів їхати додому, а ОСОБА_4 не мав наміру продовжувати спілкування з ним і їздити його автомобілем, не маючи прав на керування транспортними засобами. ОСОБА_4 розсердившись пішов від нього, а він вийшов з автомобіля, і знаходився біля заправки. Хвилин через двадцять до нього під'їхали працівники поліції, він не заперечував, що вживав спиртні напої, підписав протокол, написав в ньому, що керував автомобілем у нетверезому стані, оскільки знав, що ОСОБА_4 не має прав на керування транспортними засобами, і боявся, що у нього можуть бути через це неприємності.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що 09 травня 2017 року приблизно о 19 годині він за кермом власного автомобіля їхав з сім'єю по центральній вулиці м. Шаргород. Біля універмагу був свідком як автомобіль "CITROEN" порушив правила обгону, чим створив аварійну ситуацію. Про подію він повідомив в поліцію, а коли приїхав додому йому зателефонували працівники поліції і запропонували приїхати до автозаправки " ЛОН". Коли він приїхав на заправку, то побачив, що працівники поліції складають протокол на ОСОБА_2, який був пяний і стояв поряд з машиною. Чи керував ОСОБА_2 автомобілем він не знає, хто був за кермом автомобіля не бачив, при ньому ОСОБА_2 не запитували і він не повідомляв хто керував автомобілем.

Свідок ОСОБА_4 в суді пояснив, що 09 травня 2017 року він був на ставку в с. Гибалівка Шаргородського району, там зустрів свого товариша з дитинства ОСОБА_2, який був пяний і говорив, що йому треба заправити автомобіль. Він знав, що ОСОБА_2 працює водієм багато років, але, щоб не допустити його п'яного до керма, вирішив сам сісти за кермо автомобіля і поїхати заправити автомобіль, при цьому він прав на управління транспортними засобами та навичок керування не має. Під час руху автомобіля ОСОБА_2 спав на задньому сидінні. По дорозі на заправку він дійсно здійснював обгін, можливо при цьому і порушив ПДР. При приїзді на заправку вони з ОСОБА_2 посварилися, оскільки останній не хотів їхати додому. Приблизно о 20 годині він залишив ОСОБА_2 і пішов додому.

З метою встановлення істини у справі в суд викликався поліцейський СРПП Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6, який фіксував адміністративне правопорушення свідки події ОСОБА_7, ОСОБА_8

Вказані особи на виклик суду не з'явилися. ОСОБА_6 про причини неявки суд не повідомив, свідок ОСОБА_7 повідомила суд про неможливість з'явитися на виклик суду, оскільки знаходиться за мажами України, згідно повідомлення Укрпошти свідок ОСОБА_8 за вказаною у протоколі адресою не проживає.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду…, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Поліцейський СРПП Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6, який складав протокол про адміністративне правопорушення доказів, які достовірно вказують на наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП не представив, не прийняв, передбачених законом заходів по встановленню істини по справі, та не представив суду документів, що підтверджують винуватість ОСОБА_2

Факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом у нетверезому стані не доведено, а навпаки спростовується поясненнями свідків, таким чином в матеріалах справи відсутні належні докази наявності в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельник проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Також ЄСПЛ неодноразово наголошував, зокрема в рішеннях у справах "Гурепка проти України (N2)" від 08 квітня 2010 року, "Лучанінов проти України" від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність обєктивних і субєктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

КУпАП визнає відсутність у діянні складу (сукупності обєктивних і суб'єктивних ознак) адміністративного правопорушення як обставини, що виключають провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Приймаючи до уваги вище викладене, а також те, що судом використані всі можливі заходи для встановлення істини по справі вважаю, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283,284, п.1 ст.247 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу про адміністративні правопорушення України.

Скаргу щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, може бути подано протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні.

Суддя: Т.О. Соколовська