Провадження № 33/772/557/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач: Бурденюк С. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2017 р. м. Вінниця

Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Вінницької області Бурденюк С.І., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу останнього на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 21.04.2017 року

в с т а н о в и в:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.04.2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 320 гривень на користь держави.

Згідно матеріалів справи, 06.05.2017 року о 00.10 год.в м. Вінниці по вул. Келецькій, 72 водій ОСОБА_2 керував автомобілем БМВ 525 д.н.з. В4843НВ в стані алкогольного спяніння.

В своїй апеляційній скарзі особа, що прятягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ставить питання про скасування постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 21.04.2017 року та просить звільнити його від адміністративної відповідальності на підставаі ст. 22 КУпАП у зв"язку із малозначністю вчиненого адміністративнорго правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження по справі закрити. Свої вимоги мотивує тим, що він вживав алкогольні напої в ніч з 04.05.2017 року на 05.05.2017 року, тобто за двадцять годин як він сів за кермо. Також зазначив, що притягується вперше до адміністративної відповідальності. Також вказав, що огляд його проводила лікар, щодо якої він має сумніви, а саме в проходженні нею тематичного удосконалення за відповідною програмою, згідно з чинним законодавством.

Заслухавши думку особи, що приятягується до адміністртаивної відповідальності ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити; дослідивши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом в порушення вимог ст.280 КУпАП не вжито належних заходів спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_2до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП, суд допустив неповноту при з'ясуванні обставин справи, а також однобічність у дослідженні доказів по справі.

Розглянувши справу, суддя обмежився лише наявністю протоколу та одним з висновків медичного огляду, внаслідок чого допустив однобічність та необ'єктивність своїх висновків.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_2 в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП є необґрунтованим, не відповідає фактичним обставинам справи і спростовується доказами повно та всебічно дослідженими під час апеляційного розгляду справи.

На порушення вимог цього Закону та вимог ст. 279, 280 КУпАП районний суд дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, не дослідивши належним чином докази по справі, хоча зобов'язаний був з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини,що пом'якшують і обтяжують відповідальність,а також з'ясувати інші обставини,що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення,є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису,які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилученням речей і документів, а також іншими документами.

Апеляційний суд бере до уваги те, що згідно п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного , наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів , що знижують увагу та швидкість реакції,і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя уповноважена особа Державтінспекції в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 11.11.2015 року від № 1431/27858, передбачено, що ознаками алкогольного сп'яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Проте, в порушення зазначеної норми, протокол був складений без переліку ознак спяніння ОСОБА_2

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення та в матеріалах справи відсутні пояснення свідків з зазначенням їх даних . Тобто суд вважає , що в даному випадку має місце неповнота зібрання матеріалів та порушення вимог КУпАП щодо протоколу.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.05.2017 року проведений о 00.45 год. свідчить про те, що ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного спяніння. Результат 0,39 % та 0,46 .

Згідно тенічних характеристик вказаного вимірювального приладу "Драгер 6820", за допомогою якого проводився огляд, його точність становить +/- 0,06 проміле, тому можливо показник 0,13 проміле міг виникнути від запаху алкоголю, вжитого за двадцять годин до зупинку.Вказані обставини підтвердила в місцевому суді лікар, які безпідставно відхилені районним судом. Судом першої інстанції це також не взято до уваги.

Відповідно до ст.61 Конституції України «юридична відповідальність особи має індивідуальний характер». Забезпечення виконання вимог цієї норми закону є обовязковим як для правоохоронних органів так і для суду.

Наведені недоліки вказаного протоколу про адміністративне правопорушення свідчать про те, що цей протокол не відповідає вимогам закону.

Нечіткість, неконкретність та юридична некоректність цього протоколу про адміністративне правопорушення позбавляють суд можливості всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи,у відповідності до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, оскільки за будь -яких умов це не усуне вищевказаних недоліків протоколу.

Виправлення недоліків таких протоколів не є компетенцією суду. Суд має право розглядати сам протокол про адміністративне правопорушення і матеріали справи в межах цього протоколу.

Вказане викликає сумніви у правдивості інформації, зазначеної в протоколі про адміністративне правопорушення, і усунити вказані сумніви та суперечності в апеляційного суду не має процесуальної можливості.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, у відповідності до Конституції України, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_2, апеляційний суд приходить до висновку, що при апеляційному розгляді справи не доведено, що в діях останнього наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Ухвалене суддею рішення на підставі вказаних доказів не може вважатись законним та підлягає скасуванню.

Кодекс про адміністративні правопорушення встановлює чіткий перелік повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги.

Статтею 294 ч.8 КУпАП визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:1) залишити апеляційну скаргу без задоволення,а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провадження у справі;3)скасувати постанову та прийняти нову постанову;4) змінити постанову.

Крім того, на суд покладається обовязок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обовязок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Згідно ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю при відсутності складу адміністративногоправопорушення.

В звязку з зазначеним,постанова судді підлягає скасуванню,провадження в справі закриттю.

Враховуючи викладене, керуючись ст.55 Конституції України ст. ст. 293, 294 КУп АП, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_2- задовольнити частково.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 21.04.2017 року щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП скасувати, а провадження в справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: