Справа № 373/900/17
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2017 року Суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області Керекеза Я.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Військової прокуратури Дарницького гарнізону, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця Військової частини польова пошта НОМЕР_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер

за ч.2 ст.172-13 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:
Близько 20 години 13 квітня 2017 року на автотрасі Н-08 біля повороту на смт. Дівички-1 Переяслав-Хмельницького району Київської області молодший лейтенант ОСОБА_1 , забравши лейтенанта ОСОБА_2 , наказав молодшому лейтенанту ОСОБА_3 розвертати автомобіль та повертатися до м. Києва, достовірно знаючи, що молодшому сержанту ОСОБА_3 необхідно нести службу в добовому наряді.

Оскільки молодший лейтенант ОСОБА_1 відповідно до ст. 32 Статуту у той час був старшим за посадою та за військовим званням, молодший сержант ОСОБА_3 не міг не виконати команду молодшого лейтенанта.

Приблизно о 23.00 годині молодший сержант ОСОБА_3 прибув до військової частини та приступив до виконання завдання черговим по пропускному пункту.

Таким чином, 13 квітня 2017 орієнтовно у період з 19 по 23 годину молодший сержант ОСОБА_3 не виконував обов`язки чергового по пропускному пункту, вчасно на чергування черговим пропускного пункту не заступив, оскільки був залучений молодшим лейтенантом ОСОБА_1 до виконання завдань, не пов`язаних з військовою службою.

В суді ОСОБА_1 вину у вчиненому не визнав, зазначивши, що не знав, що ОСОБА_3 13 квітня 2017 року повинен був перебувати в наряді, останній з власної ініціативи возив їх в Київ.

Таку ж позицію висловив представник ОСОБА_1 адвокат Чирка П.Г., при цьому зазначивши, що ОСОБА_3 не встиг на чергування не того, що поїхав у Київ, а через затримку в прокуратурі та поломку автомобіля.

Судом встановлено наступне.

Молодший лейтенант ОСОБА_1 наказом Міністра оборони України № 1173 від 09 грудня 2016 року був призначений на посаду командира самохідно-артилерійського взводу самохідно-артилерійської батареї 3 самохідно-артилерійського дивізіону Військової частини польова пошта НОМЕР_1 .

Відповідно до вимог ст.11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослубовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки.

Згідно вимог ст.16 Статуту кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Положеннями ст. 59 Статуту передбачено, що командир зобов`язаний показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства, наказів і розпоряджень командирів (начальників); бути ввічливим і справедливим у ставленні до підлеглих, не принижувати їх честі і гідності;

Відповідно до ст. 34 Статуту у разі спільного виконання службових обов`язків військовослужбовцями, що не підпорядковані один одному, якщо їх службові відносини не визначені командиром (начальником), начальником є старший із них за посадою, а за рівних посад - старший за військовим званням.

Згідно з «Положенням про 43 окрему артилерійську бригаду Сухопутних військ Збройних Сил України» молодший лейтенант ОСОБА_1 , як командир взводу, зобов`язаний з повагою ставитись до підлеглих, дбати про виховання рядових, сержантів (старшин) і про згуртування військового колективу, також повинен виховувати особовий склад взводу в дусі поваги до військової служби.

Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в Україні особливий період настав з дня набрання чинності Указу Президента України №303 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію», продовжено його Указом Президента України № 15/2015 від 14 січня 2015 року «Про часткову мобілізацію» і триває по цей час.

Відповідно до вимог ч. ч. 3, 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», часткова мобілізація може проводитися в окремих місцевостях держави, а також стосуватися певної частини національної економіки Збройних Сил України, інших військових формувань, оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

З моменту оголошення мобілізації чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Згідно з вимогами п. 10 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацією, а відповідно до Указу Президента України № 15/2015 від 14 січня 2015 року, затвердженого Законом України № 113-VIII від 15 січня 2015 року, на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва оголошена часткова мобілізація.

Установлено, що відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 105-НР від 13 квітня 2017 року молодший сержант ОСОБА_3 призначений у склад добового наряду черговим пропускного пункту.

Відповідно до розпорядку дня військової частини польова пошта НОМЕР_1 на 2017 навчальний рік, затвердженого командиром частини 23 грудня 2016 року, у день заступання в добовий наряд військовослужбовці повинні пройти відповідну підготовку, яка розпочинається 11.20 та закінчується о 18.40, прийняти обід та відпочити (сон). О 18.40 військовослужбовці заступають на добове чергування.

13 квітня 2017 року у зв`язку із розслідуванням кримінального провадження відносно військовослужбовця військової частини - польова пошта НОМЕР_1 для проведення слідчих дій викликано до військової прокуратури Дарницького гарнізону військовослужбовців військової частини польова пошта НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_4 , лейтенантів ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та молодшого лейтенанта ОСОБА_1 .

Того ж дня, підполковник ОСОБА_4 залучив до виконання завдання, не пов`язаного з військовою службою, підлеглого йому військовослужбовця молодшого сержанта ОСОБА_3 у якості водія на власному автомобілі марки «ЗАЗ 110307», д.н. НОМЕР_2 . У зв`язку з тим, що підполковник ОСОБА_4 являється молодшому сержанту ОСОБА_3 командиром та старшим по військовому званню, останній відвіз зазначених офіцерів до м. Києва для проведення слідчих дій. До проведення слідчих дій молодший сержант ОСОБА_3 не залучався.

Після проведення слідчих дій, підполковник ОСОБА_4 та молодший лейтенант ОСОБА_1 поверталися до місця постійної дислокації частини в смт. Дівички Київської області. У м. Бориспіль Київської області близько 17.30 17.40 автомобіль молодшого сержанта ОСОБА_3 зламався, підполковник ОСОБА_4 , повернувся до м. Києва, а молодший лейтенант ОСОБА_1 залишився чекати поки молодший сержант ОСОБА_3 не відремонтує автомобіль.

Орієнтовно між 19 та 20 годиною до молодшого лейтенанта ОСОБА_1 зателефонував заступник командира частини начальник штабу підполковник ОСОБА_6 та повідомив, що молодшому лейтенанту ОСОБА_1 та лейтенанту ОСОБА_2 необхідно повернутися до м. Києва, після цього молодший лейтенант ОСОБА_1 в телефонному режимі довів вказану інформацію до лейтенанта ОСОБА_2 .

Близько 20 години на автотрасі Н-08 біля повороту на смт. Дівички-1 Переяслав-Хмельницького району Київської області молодший лейтенант ОСОБА_1 забрав лейтенанта ОСОБА_2 , після чого наказав молодшому лейтенанту ОСОБА_3 розвертати автомобіль та повертатися до м. Києва, достовірно знаючи, що молодшому сержанту ОСОБА_3 необхідно нести службу в добовому наряді.

Оскільки молодший лейтенант ОСОБА_1 відповідно до ст. 32 Статуту у той час був старшим за посадою та за військовим званням, молодший сержант ОСОБА_3 не міг не виконати команду молодшого лейтенанта.

Приблизно о 23.00 годині молодший сержант ОСОБА_3 прибув до військової частини та приступив до виконання завдання черговим по пропускному пункту.

Установлено, що 13 квітня 2017 орієнтовно у період з 19 по 23 годину молодший сержант ОСОБА_3 не виконував обов`язки чергового по пропускному пункту, вчасно на чергування черговим пропускного пункту не заступив, оскільки був залучений молодшим лейтенантом ОСОБА_1 до виконання завдань, не пов`язаних з військовою службою.

Як вбачається з пояснень, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 зазначав, що після телефонного дзвінка начальника штабу близько 19 год. дізнався, що необхідно знову повертатися до Києва. Повідомив про це лейтенанта ОСОБА_2 та сказав ОСОБА_3 повертати на Київ. Вину визнавав повністю.

В суді ОСОБА_1 свою вину не визнав та вказав, що він не є прямим керівником молодшого сержанта ОСОБА_3 та не знав, що останній перебував на вказану дату у наряді.

Разом з тим, вважаю, що таку зміну пояснень ОСОБА_1 слід розцінювати як обраний спосіб захисту з метою уникнення відповідальності за вчиненні дії

З письмових пояснень, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що молодший сержант ОСОБА_3 неодноразово наголошував про свій обов`язок заступити в наряд, зокрема і ОСОБА_1 . Коли вони поверталися із Києва близько 20 години вже біля повороту на смт. Дівички ОСОБА_1 наказав йому розвертати автомобіль та повертатися до м. Києва і оскільки останній старший по військовому званню та посаді, таку команду зрозумів як наказ та підкорився. Дані пояснення підписані ОСОБА_3 особисто, про що він зазначив у суді, при їх відібрані тиску на нього не було.

В суді ОСОБА_3 показав, що добровільно погодився відвезти підполковника ОСОБА_4 та молодшого лейтенанта ОСОБА_1 до прокуратури в м. Києві, почувши про необхідність поїздки на ранковому шикуванні. Ніхто йому не наказував. Коли вони вже поверталися із Києва і він спізнювався на чергування, підполковник ОСОБА_4 комусь зателефонував і сказав замінити ОСОБА_3 . При цьому ОСОБА_3 зазначив, що його письмові пояснення, які він надавав у прокуратурі, не зовсім відповідають дійсності. Можливо, працівники прокуратури внесли туди неправдиві відомості, а він, не читаючи, підписав.

В суді обставини справи підтвердились протоколом про адміністративне правопорушення № 19 від 12 травня 2017 року, копією положення про 43 окрему артилерійську бригаду Сухопутних військ Збройних Сил України, витягом з наказів командира Військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 105-НР від 13 квітня 2017 року, № 164 від 16 червня 2016 року, посадовими обов`язками командира гармати, інструкцією чергового (помічника чергового) контрольного поста Військової частини польова пошта НОМЕР_1 , іншими матеріалами адміністративної справи, письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_1 ..

Оцінюючи та аналізуючи письмові пояснення ОСОБА_3 та пояснення, дані ним в суді, суд зважає на такі чинники: добровільність надання письмових пояснень ОСОБА_3 , які підписані ним особисто, із відміткою про відсутність зауважень і доповнень; дату надання таких пояснень(майже відразу після подій), відсутність доказів внесення будь-яких недостовірних даних в ці письмові пояснення.

При цьому суд бере до уваги ту обставину, що ОСОБА_3 продовжує проходити військову службу у підпорядкуванні підполковника ОСОБА_4 та разом із ОСОБА_1 , який старший по військовому званню та посаді, що, з урахуванням специфіки проходження військової служби, наявності в ній інституту підпорядкованості, могло вплинути на характер та зміст пояснень, даних ОСОБА_3 в суді.

За таких обставин, суд бере до уваги та визнає достовірними письмові показання ОСОБА_3 , які містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази в їх сукупності, вважаю, що в діях ОСОБА_1 присутній склад правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 172-13 КУпАП, тобто незаконне використання військовослужбовця для виконання завдань, не пов`язаних з військовою службою, вчинені в умовах особливого періоду.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, не виявлено.

Відповідно до п.16 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються військовослужбовці.

З врахуванням викладеного, особи притягуваної до адміністративної відповідальності, відповідно до ч.2 ст. 172-13 КпАП України, керуючись ст.ст. 33, 252, 283 КпАП України, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-13 КпАП України.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті на строк 7 (сім) діб.

Строк відбування адміністративного арешту рахувати з моменту фактичного прибуття ОСОБА_1 до місця відбування адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі до Апеляційного суду Київської області апеляційної скарги через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області.

Суддя Я. І. Керекеза