Дата документу 17.07.2017
ЄУ № 420/1089/17
Провадження №3/420/284/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 липня 2017 року смт. Новопсков

Луганська область

Суддя Новопсковського районного суду Луганської області Стеценко О.С., розглянувши матеріал, який надійшов з Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України Луганського прикордонного загону про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, який працює інспектором прикордонної служби 1 категорії відділу прикордонної служби «Білолуцьк» Луганського прикордонного загону, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, якому розяснено його права відповідно до ст. 268 КУпАП, за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

02.07.2017 о 03 год. 15 хв. в пункті пропуску «Танюшівка», під час несення служби у прикордонному наряді «перевірка документів» допустив сон на службі з 03 год. 15 хв. до 03 год. 35 хв. у невизначений для сну час, чим порушив правила несення прикордонної служби.

Внаслідок таких дій було складено протокол про адміністративне правопорушення серії СхРУ № 363036 від 10.07.2017 за ст. 172-18 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав повністю, пояснив, що не спав під час несення служби.

Розглянувши адміністративний матеріал, дослідивши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, письмові докази, суд дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення з огляду на таке.

Згідно ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час та місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові документи; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

За приписами ст. 280 КУпАП, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до витягу з книги штатно-посадового обліку особового складу відділу прикордонної служби «Білолуцьк» ІІ категорії, старший прапорщик ОСОБА_1 працює інспектором прикордонної служби 1 категорії.

Як вбачається з графіку несення служби особовим складом прикордонних нарядів у пункті пропуску «Танюшівка» 01.07.2017 до 02.07.2017 та журналу інструктажу особового складу, ОСОБА_1 перебував на службі з 01.07.2017 до 02.07.2017 та був ознайомлений з правилами несення прикордонної служби.

Суд вважає не належним доказом у розумінні ст. 251 КУпАП, додану до протоколу роздруківку щодо роботи офіцерів ВВБ в міжнародному автомобільному пункті пропуску «Танюшівка», оскільки в ній відсутні будь-які реквізити документу, визначені п. 4.1 «Державної уніфікованої системи документації. Уніфікованою системою організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003», затвердженим наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів, з яких можливо було б встановити вину ОСОБА_1, до протоколу не додано.

Європейський суд з прав людини, зокрема у рішенні від 6 вересня 2005 року у справі «Гурепка проти України», заява № 61406/00, п. 55, ECHR 2005, зазначив, що з огляду на його усталену прецедентну практику, в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично мало кримінальний характер з усіма гарантіями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 6 вказаної Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя; допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення.

Крім того, відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету ОСОБА_2 Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами: 1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться в вину; 2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані; 3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї; 4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію; 5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

Таким чином, враховуючи положення Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях і всі сумніви щодо недоведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд вважає, що працівниками Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України Луганського прикордонного загону не проведено всебічного, повного та обєктивного дослідження та зібрання фактичних даних у справі, що не дає підстав для висновку про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-18 КУпАП.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-18 КУпАП. Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення, а тому провадження по даній справі слід закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247,252, 283-285, 287 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у вiдношеннi ОСОБА_1 за ст. 172-18 КУпАП - закрити у звязку iз відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-ти денного строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Луганської області через Новопсковський районний суд Луганської області.

Суддя: О.С. Стеценко