Справа № 428/4459/17
Провадження №3/428/1028/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Олійник В.М., при секретарі Гетьманцевій Ю.Ю., за участю особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1,

розглянувши матеріали, які надійшли з Департаменту поліції Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого ПП, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії БР № 244074, ОСОБА_1 28.04.2017 року о 00-20 год. в м.Сєвєродонецьку, по вул.Промислова, р-н СХМЗ, керуючи транспортним засобом скутер іноземний, мав ознаки алкогольного спяніння, а саме: хитка хода, стійкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку з використанням приладу «Drager Alcotest» та у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що з протоколом не згоден, оскільки транспортним засобом не керував, тому і відмовився від походження огляду на стан спяніння. Транспортним засобом керував ОСОБА_2, який його оговорив оскільки злякався. Також час правопорушення, зазначений в протоколі не збігається з часом відображеним на відеозаписі. Скутер належить йому. Винесену постанову за ч.1 ст.126 КУпАП він не оскаржував, хоча з нею і не згоден, штраф ще не сплачував.

Вислухавши правопорушника, дослідивши матеріали провадження, суд дійшов наступних висновків.

Обставини адміністративного правопорушення окрім протоколу серії БР № 244074 від 28.04.2017 року підтверджуються й іншими матеріалами справи, а саме: письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, де зазначено, що ОСОБА_1 в їх присутності відмовився пройти у встановленому законом порядку огляд на стан спяніння з використанням «Drager Alcotest» або медичний огляд у медичної установі для визначення стану алкогольного спяніння. Також з рапорту інспектора Гевела Т.С. слідує, що під час патрулювання вони побачили мопед, яким керував водій без шолома, пасажир також був без шолома. При спілкування з водієм були виявлені ознаки алкогольного спяніння. Спочатку ОСОБА_1 пояснював, що він везе свого знайомого до с.Борівське. Коли було запропоновано пройти огляд на стан спяніння почав заперечувати, що він керував транспортним засобом. На ОСОБА_1, як на водія скутера вказав пасажир та надав письмові пояснення. ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився пройти у встановленому законом порядку огляд на стан спяніння. На нього було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП та постанову за ст.126 КУпАП.

Також з письмових пояснень ОСОБА_2 від 28.04.2017 року слідує, що мопед йому не належить та саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Під час бесіди з патрульними поліцейськими ОСОБА_1 став стверджувати, що за кермом не перебував, але це не відповідає дійсності.

Суд критично відноситься до позиції ОСОБА_1 відносно того, що він не керував транспортним засобом, у звязку з чим відмовився від проходження огляду, а також до наданих письмових пояснень свідка ОСОБА_2 найменованих у якості скарг, та розцінює дану позицію як намагання уникнути передбаченої відповідальності, оскільки дана позиція, а також інші порушення на які вказує ОСОБА_1, окрім наданих матеріалів спростовуються дослідженими в судовому засіданні записами з нагрудних камер поліцейських, з яких слідує, що ОСОБА_1 перебуваючи за кермом, на місці водія транспортного засобу скутер іноземний, з увімкненим двигуном, стверджує, що він з с.Синецького підвозить друга до с.Борівське. Документів на транспортний засіб з собою не має, оскільки забув. Також з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 здійснює тиск на свідка ОСОБА_2 з метою зміни останнім наданих пояснень.

Також з наданих матеріалів, зокрема рапорту та відеозапису з нагрудних камер, вбачається, що відносно ОСОБА_1 було винесено постанову за ч.1 ст.126 КУпАП у звязку з тим, що він не мав із собою посвідчення водія та реєстраційного документу на ТЗ. Дану постанову він не оскаржував, з нею не згоден, штраф не сплатив.

Невизнання ОСОБА_1 провини у вчиненні адміністративного правопорушення суд розцінює, як намагання уникнути адміністративної відповідальності, а твердження викладені в судовому засіданні, не знайшли свого підтвердження, спростовуються матеріалами справи, доказів суду не надано. Окрім того ОСОБА_1 інкримінується не керування в стані алкогольного, наркотичного спяніння або під впливом лікарських засобів, що знижують увагу, а відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, що полягало у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З наданих суду довідок слідує, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП протягом календарного року не притягувався, отримував посвідчення водія серії АІА № 184059.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи матеріали справи, а також вимоги ст.33-35 КУоАП, суд вважає доведеним здійснення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що виразилося у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Оскільки передбачене ч.1 ст.130 КУпАП покарання є безальтернативним, ОСОБА_1 необхідно притягнути до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами.

Також, на підставі ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню на корить держави судовий збір відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» у розмірі 320,00 грн.

Керуючись ст.ст.9, 33, 40-1, ч.1 ст.130, ст.ст.221, 276, 277, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в особі Державної судової адміністрації України (місцезнаходження: вулиця Липська, 18/5, м.Київ, 01601): отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві; код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача: 0001; код класифікації доходів бюджету: 22030106 (судовий збір) у розмірі 320,00 грн.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Луганської області у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сєвєродонецький міський суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Розяснити, що у випадку несплати правопорушником накладеного штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст.308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Суддя В. М. Олійник