АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/798/17 Головуючий І інстанції -
Справа № 643/6139/17 Єрмак Н.В.
Категорія: ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач - Бездітко В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області Бездітко В.М., за участю секретаря Михайлюка А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3на постанову Московського районного суду м. Харкова від 07 червня 2017 року про притягнення ОСОБА_3до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Працівниками поліції 02.05.2017 року були складені протоколи про адміністративні правопорушення серії БР № 266658, серії БР № 26695, відносно ОСОБА_3за вчинення правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу БР № 266658, 02.05.2017 року, о 16-45 год. водій ОСОБА_3 в м. Харкові по вул. Валентинівській в районі буд. 31 керуючи автомобілем НОМЕР_1, їхав зі сторони прт. Тракторобудівників в сторону вул. Ак. Павлова, не дотримавшись безпечної дистанції допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_5, який їхав в попутному напрямку.

В наслідок ДПТ автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями водій ОСОБА_3 порушив вимоги п. 13.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Згідно протоколу серії БР № 26695, 02.05.2017 року, о 16-45 год. водій ОСОБА_3 в м. Харкові по вул. Валентинівській в районі буд. 31 керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан алкогольного сп'яніння, зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, із застосуванням приладу «Драгер-6820». Результати огляду у водія ОСОБА_3 встановлено 2.18 %0 проміле алкоголю у видихаємому повітрі.

Своїми діями водій ОСОБА_3 порушив п. 2.9 «а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 07 червня 2017 року ОСОБА_3визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченого ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП, накладено остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік, стягнуто судовий збір у розмірі 320,00 грн.

Не погодившись з постановою суду ОСОБА_3подав апеляційну скаргу в обґрунтування якої зазначив наступне. Постанова суду не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. Суд в порушення вимог ст. 268 КУпАП розглянув справу за його відсутністю.

Просить постанову Московського районного суду м. Харкова від 07 червня 2017 року скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В апеляційному суді ОСОБА_3 пояснив, що 02.05.2017 року за кермом його автомобіля ВАЗ-2015 знаходився знайомий ОСОБА_6, який був тверезим, але не мав при собі водійського посвідчення. Злякавшись, що поліцейські заберуть автомобіль на штраф-майданчик, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, відповідальність за скоєне ДТП взяв на себе.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_3 який вини не визнав, апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 13.1 вдій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об'єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Так, п. 2.5 ПДР України зобов'язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі -Інструкція), огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп'яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров'я (п.6 розділу І Інструкції).

У розумінні вимог п.7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров'я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Пунк 6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі - Інструкція 2) передбачає, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно Непочатих С.В. районним судом повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі доказів наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Вчинення водієм ОСОБА_3 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, крім протоколу підтверджується: поясненнями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 які засвідчили результати тесту із застосуванням приладу «Драгер-6820» (а.с. 6-7); актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_3 з результатами проведеного тесту погодився та підписав (а.с. 4-5).

Огляд водія ОСОБА_3 проводився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків із застосуванням приладу «Драгер-6820». За результатами огляду встановленою, що проба позитивна та становить 2.18 %0 проміле алкоголю у видихаємому повітрі при допустимій андрогенній нормі 0,2%0 проміле. ОСОБА_3 з результатами проведеного огляду погодився, акт огляду на стан алкогольного сп'яніння підписав (а.с. 4-5).

Протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 266695 від 05.02.2017 року, складений установленому законом порядку.

Доводи ОСОБА_3 що судом першої інстанції в порушення вимог ст. 268 КУпАП розглянув справу за його відсутністю без належного повідомлення про місце та час розгляду справи спростовуються матеріалами справи. Суд вжив заходи для повідомлення ОСОБА_3 про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення (а.с. 20-21).

Районний суд обґрунтовано застосував норми ст.268 КУпАП, щодо необов'язкової присутності при розгляді справи, належним чином повідомленої особи яка притягається до адміністративної відповідальності.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

ОСОБА_3 в апеляційному суді факт вчинення ДТП не заперечував та зазначив, що при складанні протоколу вину визнав та в поясненнях зазначив «Визнаю порушення» (а.с.1).

Також в апеляційному суді він пояснив, що знав про розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно нього в Московському районному суді м. Харкова. Клопотань про відкладення судового розгляду не заявляв.

Доводи апеляційної скарги, про керування транспортним засобом саме його знайомим ОСОБА_6, спростовуються матеріалами справи. Апеляційний суд данні обставини розцінює як намагання правопорушника уникнути адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права та обов'язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції 2, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу. ОСОБА_3 своїм правом не скористався, протокол підписав, жодних клопотань, заперечень, пояснень про керування транспортним засобом ОСОБА_6 при складанні протоколу серії БР № 266695 від 29.03.2017 року не заявляв.

Більш того, відповідно до пояснень наданих при складанні протоколів про адміністративні правопорушення серії БР № 266658, серії БР № 26695 від 02.05.2017 року ОСОБА_3 зазначив «Я ехал в ВАЗ-2105 признаю свою вину полностью» (а.с.12).

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_3 зі сторони працівників поліції або свідків було необ'єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, рішення суду, тощо) ОСОБА_3 не надано.

Відповідно, у районного суду та суду апеляційної інстанції відсутні підстави для визнання необ'єктивними доказів, якими підтверджено вчинення ОСОБА_3 адміністративних правопорушеннь, передбачених ст.124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання в апеляційній скарзі на вимоги ст. 33 КУпАП, є помилковими, оскільки згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені обмеження законодавцем встановлені з урахуванням суспільної небезпеки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, яке відноситься до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а тому пом'якшуючи обставини при накладенні стягнення на правопорушника не враховуються (Гл.10 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Дослідивши докази які містяться в матеріалах справи встановлено, що ОСОБА_3, керуючи автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, розуміючи суспільну небезпеку та протиправність свого діяння, умисно вчинив адміністративне правопорушення.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП і враховуючи особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, що дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров'ю, тяжкість ймовірних наслідків призначив адміністративне стягнення із застосуванням ст. 36 КУпАП. Підстав для скасування або зміни постанови Московського районного суду м. Харкова від 07 червня 2017 року не встановлено.

Керуючись ст.ст. 287, 288, 289, 294, 295 КУпАП , -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3залишити без задоволення.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 07 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Харківської області В.М. Бездітко