Справа № 755/9094/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" серпня 2017 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Курило А.В., з участю секретаря Чуб Н.С., прокурора Олійника С.В., адвоката Скуратівського С.І., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з ДЗЕ Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого заступником Голови Національного агентства з питань запобігання корупції, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1,

у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу № 39 про вчинення адміністративного правопорушення, складеного 12.05.2017 року головним оперуповноваженим відділу протидії корупції УОР ДЗЕ Національної поліції України ОСОБА_3, ОСОБА_2, будучи членом Національного агентства з питань запобігання корупції та будучи згідно підпункту «є» пунктту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, в порушення вимог пункту 2 частини 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час прийнятті до розгляду листа Генеральної прокуратури (вх. № 05/12559/0/1-17 від 04.04.2017 року), доручення його виконання керівнику першого відділу Національного агентства ОСОБА_4, підготовці, погодженні (візуванні) проекту рішення про відмову у повній перевірці декларацій осіб, уповноваженій на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2015, 2016 роки, а саме судді Печерського районного суду м. Києва Тарасюк К.Е. та в подальшому виніс дане питання на розгляд агентства (службова записка від 11.04.2017 року № 51-03/588/17), чим вчинив правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно протоколу № 40 про вчинення адміністративного правопорушення, складеного 12.05.2017 року головним оперуповноваженим відділу протидії корупції УОР ДЗЕ Національної поліції України ОСОБА_3, ОСОБА_2, будучи членом Національного агентства з питань запобігання корупції та будучи згідно підпункту «є» пунктту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, в порушення вимог пунктів 1, 3, 4 частини 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» , вчинив дії і умовах реального конфлікту інтересів, зокрема, прийняв до розгляду лист Генеральної прокуратури (вх. № 05/12559/0/1-17 від 04.04.2017 року), надав доручення до виконання керівнику першого відділу Національного агентства ОСОБА_4, взяв участь у підготовці проекту рішення про відмову у повній перевірці декларацій осіб, уповноваженій на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2015, 2016 роки, а саме судді Печерського районного суду м. Києва Тарасюк К.Е., та в подальшому погодив (завізував) його, виніс дане питання на розгляд агентства (службова записка від 11.04.2017 № 51-03/588/17), чим вчинив правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 172-7 КУпАП.

Відповідно до протоколів про адміністративні правопорушення ОСОБА_2 вчинив правопорушення за наступних обставин.

Так, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 159р від 16.03.2016 ОСОБА_2 призначено членом Національного агентства, відповідно до підпункту «є» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону член Національного агентства ОСОБА_2 віднесений до суб'єктів, на яких поширюється дія цього Закону.

У відповідності до частини 1 статті 65 Закону за вчинення корупційних або пов'язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 5 Закону передбачено, що члени Національного агентства призначаються на посаду Кабінетом Міністрів України строком на чотири роки за результатами конкурсу.

Статтею 7 Закону визначені повноваження членів Національного агентства, а саме: готує питання на розгляд Національного агентства, бере участь у його засіданнях та голосуванні без права утримання; забезпечує в межах компетенції виконання рішення Національного агентства; здійснює повноваження та координує роботу структурних підрозділів апарату Національного агентства відповідно до визначеного Національним агентством розподілу функціональних обов'язків; за дорученням Національного агентства представляє Національне агентство у відносинах з органами державної влади, органами місцевого самоврядування, громадськими об'єднаннями, фізичними та юридичними особами в Україні та за кордоном.

Член Національного агентства при здійсненні своїх повноважень має право: ознайомлюватися з документами, які знаходяться у Національного агентства; пропонувати для включення до порядку денного засідання Національного агентства питання, що належать до його компетенції; виступати на засіданнях Національного агентства, вносити пропозиції щодо питань, які розглядаються, ініціювати проведення по них голосування; на підставі доручення Національного агентства проводити перевірки з питань, які віднесено цим Законом до повноважень Національного агентства; бути присутнім на засіданнях Верховної Ради України, її комітетів, тимчасових спеціальних та тимчасових слідчих комісій, а також на засіданнях, що проводяться Кабінетом Міністрів України, у міністерствах та інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування, стосовно розгляду питань, пов'язаних з формуванням та реалізацією антикорупційної політики; у разі незгоди з рішенням, прийнятим Національним агентством, у письмовій формі викласти свою окрему думку, яка додається до протоколу засідання Національного агентства; бути присутнім на заходах, що проводяться Національним агентством.

Статтею 8 Закону передбачено, що основною формою роботи Національного агентства є засідання, що проводяться не рідше одного разу на тиждень. Порядок денний засідань затверджується Національним агентством.

Рішення Національного агентства приймаються більшістю голосів від його загального складу.

Регламент Національного агентства, а також розподіл функціональних обов'язків між заступником Голови та членами Національного агентства за відповідними напрямами щодо виконання покладених на нього функцій затверджуються рішенням Національного агентства.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 12 Закону до повноважень Національного агентства належать здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з Положенням про Департамент фінансового контролю та моніторингу способу життя, затвердженим рішенням Національного агентства від 02 червня 2016 року № 9 (зі змінами, внесеними рішеннями Національного агентства від 20 жовтня 2016 року № 86, від 12 січня 2017 року № 15, від 09 лютого 2017 року № 47) забезпечення виконання повноважень Національного агентства щодо контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, інших осіб відповідно до Закону, моніторингу способу життя цих осіб покладається на Департамент фінансового контролю та моніторингу способу життя.

Відповідно до тимчасового розподілу функціональних обов'язків між членами Національного агентства, затвердженого рішенням Національного агентства від 28 квітня 2016 року № 3, Департамент фінансового контролю та моніторингу способу життя підпорядковується члену Національного агентства ОСОБА_2

Рішенням Національного агентства від 10 лютого 2017 року № 56, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13 лютого 2017 року за № 201/30069, затверджено Порядок проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Порядок). Пунктом 3 зазначеного рішення контроль за його виконанням покладено на заступника Голови Національного агентства ОСОБА_2

Таким чином, заступник Голови Національного агентства ОСОБА_2 несе персональну відповідальність за стан проведення контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та наділений повноваженнями з даного питання.

Згідно з абзацом шостим пункту 1 розділу ІІІ Порядку повна перевірка декларацій (декларації) проводиться за рішенням Національного агентства, в якому надається доручення його члену провести повну перевірку декларацій (декларації) через працівників структурного підрозділу його апарату, діяльність яких пов'язана зі здійсненням такої функції Національного агентства.

Пунктом 4 частини 3 Розділу ІІІ Порядку рішення про проведення повної перевірки декларацій приймається у випадку, якщо Національне агентство отримало від фізичних чи юридичних осіб, із засобів масової інформації та інших джерел інформацію про можливе відображення у декларації недостовірних відомостей. Така інформація повинна стосуватися конкретного суб'єкта декларування та містити фактичні дані, що можуть бути перевірені.

Крім того, у протоколі зазначено, що до Національного агентства з ГПУ в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні № 000475 було направлено інформацію за вхідним номером № 05/12559/0/1-17 від 04.04.2017 щодо необхідності проведення повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» за 2015, 2016 роки суддів Печерського районного суду м. Києва Кицюка Віктора Петровича та Тарасюк Кристини Едуардівни.

Розгляд даного листа головою Національного агентства ОСОБА_7 04.04.2017 (дані відповідно до реєстру проходження вищевказаного листа з ГПУ, отриманого з адміністративного департаменту та бланку візування) було доручено ОСОБА_2 як відповідальній особі з питань дотримання порядку проведення за контролем та повнотою перевірки декларацій.

ОСОБА_2 відповідно п. 2.9 Розділу 2 Регламенту Національного агентства, затвердженого рішенням Національного агентства №1 від 12.04.2016 (далі - Регламент) розгляд вказаного вище листа ГПУ 05.04.2017 (дані відповідно до реєстру проходження вищевказаного листа з ГПУ, отриманого з адміністративного департаменту та бланку візування) доручено керівнику першого відділу (м. Київ) НАЗК ОСОБА_4

Керуючись пунктом 2 частини другої статті 7 Закону, п.п. 2 п. 2.6 Регламенту членом Національного агентства ОСОБА_2 запропоновано для включення до порядку денного засідань Національного агентства проект рішення «Про відмову у проведенні повної перевірки декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» за 2015, 2016 роки, в тому числі і судді Печерського районного суду м. Києва Тарасюк К.Е., відповідно до службової записки заступника Голови Національного агентства ОСОБА_2 від 11.04.2017 № 51-03/588/17. Зазначений проект рішення про відмову був розроблений Департаментом фінансового контролю та моніторингу способу життя.

Також у протоколі зазначено, що суддя Тарасюк К.Е. 28.03.2017 року у справі № 757/8524/17ц про адміністративне правопорушення винесла відносно ОСОБА_2 за участю його захисника ОСОБА_8 рішення, яким визнала його невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При оголошенні рішення був присутній адвокат ОСОБА_8, тобто про прийняте у справі рішення було відомо ОСОБА_2 на момент прийняття до розгляду листа з ГПУ щодо проведення повної перевірки декларацій судді Тарасюк К.Е.

Більше того, у протоколі про адміністративне правопорушення наводяться доводи про те, що матеріали справи № 757/8524/17ц містять клопотання ОСОБА_2 від 28.03.2017 на адресу судді Печерського районного суду м. Києва Тарасюк К.Е., що додатково підтверджує факт його обізнаності про наявний конфлікт інтересів та наявність суперечності між приватним інтересом та його службовими повноваженнями, яка вплинула на прийняття 05.04.2017 до розгляду листа ГПУ (вхідний номером № 05/12559/0/1-17 від 04.04.2017) та дорученні його виконання керівнику першого відділу (м. Київ) НАЗК ОСОБА_4, візуванні проекту відмови у проведенні повної перевірки декларацій та в подальшому, підписанні службової записки (дата та номер реєстрації 11.04.2017 № 51-03/588/17) для включення до порядку денного проекту рішення «Про відмову у проведенні повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» за 2015, 2016 роки, до якого була включена суддя Печерського районного суду м. Києва Тарасюк К.Е.

Також у протоколі зазначено, що відповідно до положень пункту 2 частини 1 статті 28 Закону ОСОБА_2 зобов'язаний був не пізніше наступного робочого дня після отримання листа ГПУ (вхідний номером № 05/12559/0/1-17), тобто 06.04.2017 повідомити Національне агентство про наявний у нього конфлікт інтересів і утриматися від вчинення дій в його умовах. Згідно з інформації з офіційного сайту Національного агенства засідання відбулось 06.04.2017 року. Таким чином, ОСОБА_2 мав всі умови для виконання вимог пункту 2 частини 1 статті 28 Закону, однак опрацюванням протоколу засідання Національного агентства від 06.04.2017 встановлено, що ОСОБА_2 Національне агентство не повідомляв про наявний у нього конфлікт інтересів.

Про те, що ОСОБА_2 не повідомляв Національне агентство про наявний у нього конфлікт інтересів зазначено також у матеріалах, які надійшли на адресу Департаменту захисту економіки НПУ з Національного агентства (вих.№ 41-10/12240/17 від 20.04.2017).

Факт обізнаності про наявний конфлікт інтересів у ОСОБА_2 підтверджується додатково тим, що 13.04.2017 на засіданні Національного агентства при розгляді винесеного питання «Про відмову у проведенні повної перевірки декларацій суддів», зокрема судді Печерського районного суду м.Києва Тарасюк К.Е. ОСОБА_2 як член Національного агентства повідомив колегіальний орган про наявність у нього конфлікту інтересів та утримався від голосування. При цьому ним не враховано, що реальний конфлікт інтересів у нього виник ще на стадії надання доручення про перевірку відомостей, зазначених у листі ГПУ, тобто з 05.04.2017.

Таким чином, ОСОБА_2, являючись членом Національного агентства, будучи згідно підпункту «є» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону, суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, в порушення вимог пункту 2 частини 1 статті 28 Закону, не повідомив Національне агентство про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час прийняття до розгляду листа ГПУ (вх. № 05/12559/0/1-17 від 04.04.2017), доручення його виконання керівнику першого відділу Національного агентства ОСОБА_4, підготовці, погодженні (візуванні) проекту рішення про відмову у повній перевірці декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2015, 2016 роки, а саме судді Печерського районного суду м. Києва Тарасюк К.Е. та в подальшому виніс дане питання на розгляд агентства (службова записка від 11.04.2017 № 51-03/588/17), чим вчинив правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-7 КУпАП.

Вимоги щодо повідомлення не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли ОСОБА_2 дізнався про наявність у нього реального конфлікту інтересів, встановлені для нього, як для особи, зазначеної у пункті 1 частини першої статті 3 Закону, порушено ним саме як членом Національного агентства під час його роботи у вказаному державному органі, тобто місцем вчинення правопорушення є місце його основної роботи.

Крім того, у протоколі зазначено, що відповідно до п. 3.1.1 Положення про адміністративний департамент, затвердженого рішенням Національного агентства від 19.05.2016 р., департамент здійснює первинну обробку кореспонденції, організовує ведення діловодства в Національному агентстві.

Відповідно до п. 2 ч. 1 Розділу 3 Положення про відділ забезпечення документообігу Адміністративного департаменту апарату Національного агентства, однією із функцій є здійснення реєстрації та ведення обліку документів Національного агентства.

Розгляд зазначеного вище листа ГПУ головою Національного агентства ОСОБА_7 04.04.2017 (дані відповідно до реєстру проходження вищевказаного листа з ГПУ, отриманого з адміністративного департаменту та бланку візування) було доручено ОСОБА_2, як відповідальній особі з питань дотримання порядку проведення за контролем та повнотою перевірки декларацій.

Відповідно до п. 2.9 Розділу 2 Регламенту Національного агентства з питань запобігання корупції, затвердженого рішенням Національного агентства №1 від 12.04.2016 (далі - Регламент) «У межах розподілу функціональних обов'язків члени Національного агентства мають право давати керівникам самостійних структурних підрозділі Національного агентства обов'язкові для виконання доручення. Інформація про ці доручення доводиться до відома керівника апарату для здійснення контролю за їх виконанням».

ОСОБА_2 в свою чергу розгляд вказаного вище листа ГПУ 05.04.2017 (дані відповідно до реєстру проходження вищевказаного листа з ГПУ, отриманого з адміністративного департаменту та бланку візування) доручено керівнику першого відділу Національного агентства ОСОБА_4

Пунктами 7.11 - 7.13 Розділу 7 Регламенту, передбачено що координація і спрямування роботи з розроблення проектів рішень здійснюється членами Національного агентства відповідно до розподілу обов'язків та повноважень. Проекти рішень Національного агентства підлягають юридичній експертизі, яку проводить відділ правового забезпечення Національного агентства. У разі коли питання вноситься на розгляд Національного агентства головою, заступником Голови Національного агентства або членом Національного агентства спільно з керівником самостійного структурного підрозділу, проект рішення Національного агентства візується у такому порядку:

керівник самостійного структурного підрозділу Національного агентства, відповідального за підготовку питання;

керівники інших самостійних структурних підрозділів, які брали участь у підготовці питання;

керівник відділу правового забезпечення Національного агентства;

керівник апарату;

Голова, заступник Голови або член Національного агентства.

Підпунктом 2 пункту 2.6 Регламенту передбачено, що член Національного агентства при здійсненні своїх повноважень має право пропонувати для включення до порядку денного засідання Національного агентства питання, що належать до його компетенції.

Керуючись пунктом 2 частини другої статті 7 Закону, п.п. 2 п. 2.6 Регламенту членом Національного агентства ОСОБА_2 запропоновано для включення до порядку денного засідань Національного агентства - проект рішення «Про відмову у проведенні повної перевірки декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» за 2015, 2016 роки відповідно до службової записки заступника Голови Національного агентства ОСОБА_2 від 11.04.2017 № 51-03/588/17. Зазначений проект рішення про відмову був розроблений Департаментом фінансового контролю та моніторингу способу життя, який координується заступником Голови Національного агентства ОСОБА_2 (Рішення НАЗК № 3 від 28.04.2016 «Про тимчасовий розподіл функціональних обов'язків між членами агентства»).

Серед осіб, у перевірці декларацій яких пропонується відмовити, є суддя Печерського районного суду м. Києва Тарасюк К.Е. (позиція 4 додатку до проекту рішення Національного агентства).

Зазначений вище проект рішення Національного агентства був завізований ОСОБА_2, на якого було покладено контроль за виконанням даного рішення.

Таким чином, ОСОБА_2 як член Національного агентства, до компетенції якого відносяться питання перевірки декларацій, у межах компетенції та відповідно до Регламенту завізував вище вказаний проект рішення «Про відмову у проведенні повної перевірки декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» за 2015, 2016 роки», в тому числі і судді Тарасюк К.Е., що є обов'язковим для винесення проекту рішення на розгляд Національного агентства, що згідно протоколу свідчить про те, що ОСОБА_2 вчинив вище вказані дії в умовах реального конфлікту інтересів, чим порушив вимоги ст. 28 Закону.

Керуючись принципом рівності сторін і вимог змагальності процесу, регламентованих статтею 6 параграфом 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також керуючись позицією рішення Європейського суду з прав людини від 6 березня 2017 року у справі «Карелін проти Російської Федерації» судом були вислухані особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисник та прокурор.

Захисник Скуратівський С.І. в судовому засіданні вказав на безпідставність та необґрунтованість висновків працівників поліції, відображених у протоколах про адміністративні правопорушення від 12.05.2017 року, у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, а тому вважає, що справа підлягає закриттю. У своїх доводах адвокат посилається на те, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», у випадку перебування особи на посаді в колегіальному органі, вона має повідомити не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналась чи повинна була дізнатись про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів колегіальний орган, під час виконання повноважень, у якому виник конфлікт інтересів, а тому ОСОБА_2 під час засідання агентства 13.04.2017 року повідомив про наявність такого інтересу, тобто у передбачений законом строк, крім того захисник вказує на відсутність реального конфлікту інтересу, оскільки справа про адміністративне правопорушення відносно нього була розглянута в Печерському районному суді м. Києва суддею Тарасюк К.Е. 28.03.2017 року, а відтак жодних суперечностей між приватними інтересами ОСОБА_2 та його службовими повноваженнями щодо судді Тарасюк К.Е. не було. Отже, в своїх поясненнях захисник зазначає, що оскільки реального конфлікту інтересів не було за вказаних вище обставин, в діях ОСОБА_2 відсутня подія і склад правопорушень, передбачених ч.1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що повідомив на засіданні НАЗК про наявність конфлікту інтересів по питанню повної перевірки декларації та моніторингу способу життя судді Печерського районного суду м. Києва Тарасюк К.Е та утримався від голосування по цьому питанню, також ОСОБА_2 підтримав думку свого захисника та просив закрити провадження у справі.

Прокурор в судовому засіданні пояснив, що вважає доведеною вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі доказами, зазначеними у протоколах про адміністративні правопорушення та приєднаними до матеріалів справи, а тому просить притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення вказаних дій із накладенням стягнення, передбаченого законом.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що на його думку у ОСОБА_2 відсутній конфлікт інтересів, в той же час зазначив, що він був присутнім на засіданні НАЗК, під час якого ОСОБА_2 повідомив про конфлікт інтересів, проте, чи вказував він на реальний, або ж потенційний він (свідок) не пам'ятає.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що він як громадянин України та працівник НАЗК, після виявлення в діях ОСОБА_2, ознак адміністративних правопорушень, відповідальність за вчинення яких передбачена ст.172-7 КУпАП, а саме: порушення вимог щодо запобігання та врегулювання реального конфлікту інтересів, звернувся з листом до департаменту захисту економіки Національної поліції України, в якому повідомив про виявлені ним правопорушення з боку заступника голови НАЗК ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що він працює заступником керівника апарату НАЗК, з ОСОБА_2 у нього склалися суто робочі стосунки, крім того йому відомо, що один з керівників Департаменту НАЗК листом повідомив Національну поліцію про наявність у діях ОСОБА_2 конфлікту інтересів.

Вислухавши пояснення осіб, що беруть участь у розгляді справи та свідків, дослідивши докази, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», правопорушення, пов'язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до підпункту «є» пункту 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_2, як член Національного агентства з питань запобігання корупції, є особою, на яку поширюється дія цього Закону. Зазначеного факту ОСОБА_2 не заперечував у судовому засіданні.

Також Закон України «Про запобігання корупції» визначає статус Національного агентства з питань запобігання корупції, його склад, повноваження членів агентства та інше.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 12 Закону, до повноважень Національного агентства належать здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Як вбачається з адміністративних матеріалів, відповідно до положення про Департамент фінансового контролю та моніторингу способу життя, затвердженого рішенням Національного агентства від 02 червня 2016 року № 9, забезпечення виконання повноважень Національного агентства щодо контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, інших осіб відповідно до Закону, моніторингу способу життя цих осіб покладається на Департамент фінансового контролю та моніторингу способу життя.

Рішенням НАЗК № 3 від 28 квітня 2016 року було затверджено тимчасовий розподіл функціональних обов'язків між членами НАЗК, згідно яких Департамент фінансового контролю та моніторингу способу життя підпорядковано ОСОБА_2

Крім того, як вбачається з матеріалів адміністративної справи, 4 квітня 2017 року до НАЗК надійшов лист з Генеральної прокуратури України про проведення повної перевірки декларації та моніторингу способу життя суддів Печерського районного суду м. Києва Кицюк В.П. та Тарасюк К.Е, зазначений лист був переданий заступнику голови НАЗК ОСОБА_2 04.04.2017 року, а 05.04.2017 року був переданий ним працівнику першого відділу згідно резолюції «До виконання».

11.04.2017 року на адресу голови НАЗК та членів НАЗК було підготовлено лист за підписом ОСОБА_2 щодо включення до порядку денного засідання НАЗК на 11.04.2017 року проектів рішень «Про проведення повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2015 рік» та «Про відмову у проведенні повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2015 та 2016 рік», серед яких був проект рішення «Про відмову у проведенні повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2015 та 2016 рік» щодо судді Печерського районного суду м. Києва Тарасюк К.Е.

Як вбачається з протоколу чергового засідання Національного агентства з питань запобігання корупції № 26 від 13.04.2017 року в порядок денний засідання були включені питання, запропоновані ОСОБА_2, у тому числі «Про відмову у проведенні повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2015 та 2016 рік», водночас під час вирішення зазначеного питання ОСОБА_2 повідомив про наявність у нього конфлікту інтересів в частині прийняття рішення по даному питанню та утримався від голосування.

При дослідженні, долучених до матеріалів справи доказів, судом встановлено, що Печерським районним судом м. Києва під головуванням судді Тарасюк К.Е. було розглянуто справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та 28 березня 2017 року прийнято рішення про закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_2

Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Отже, згідно диспозиції ст. 172-7 КУпАП та п. 2 примітки до цієї статті, порушення вимог стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів можуть полягати: у неповідомленні особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів; наявної суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень (ч. 1 ст. 172-7 КУпАП); у вчиненні дій чи прийнятті рішень в умовах реального конфлікту інтересів, тобто за наявності суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що вплинуло на об'єктивність або неупередженість вчинення таких дій, або прийняття таких рішень (ч. 2 ст. 172-7 КУпАП).

Аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний і

нтерес», які містяться у ч. 1 ст. 1 Закону, з урахуванням висновку науково-правової експертизи Ради науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім. В.М. Корецького НАН України від 29 квітня 2016 року № 126/50-е, виконаного на замовлення адвоката Ульянова Р.А., щодо законодавства про боротьбу з корупцією дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об'єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об'єктивний вираз, а також часовий взаємозв'язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність у ОСОБА_2 реального конфлікту інтересу, враховуючи наступне.

Згідно рішення Національного агентства від 10 лютого 2017 року № 56, затверджено Порядок проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Пунктом 3 зазначеного рішення контроль за його виконанням покладено на заступника Голови Національного агентства ОСОБА_2 Отже, саме ОСОБА_2 несе персональну відповідальність за стан проведення контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з абзацом шостим пункту 1 розділу ІІІ Порядку, повна перевірка декларацій (декларації) проводиться за рішенням Національного агентства, в якому надається доручення його члену провести повну перевірку декларацій (декларації) через працівників структурного підрозділу його апарату, діяльність яких пов'язана зі здійсненням такої функції Національного агентства.

Пунктом 4 частини 3 Розділу ІІІ Порядку рішення про проведення повної перевірки декларацій приймається у випадку, якщо Національне агентство отримало від фізичних чи юридичних осіб, із засобів масової інформації та інших джерел інформацію про можливе відображення у декларації недостовірних відомостей. Така інформація повинна стосуватися конкретного суб'єкта декларування та містити фактичні дані, що можуть бути перевірені.

Між тим, отримавши лист з Генеральної прокуратури про необхідність проведення повної перевірки декларації та моніторингу способу життя суддів Печерського районного суду м. Києва Кицюк В.П. та Тарасюк К.Е, за підписом ОСОБА_2 було підготовлено проект рішення про «Про відмову у проведенні повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2015 та 2016 рік» щодо судді Тарасюк К.Е. із зазначенням підставою такого рішення «відсутність фактичних даних, які б дозволили здійснити таку перевірку», у той час як лист ГПУ містить у собі зазначення таких даних, що підлягають перевірці.

Отже, зазначене вище свідчить про те, що приватний інтерес наявний, він суперечить службовим повноваженням, і така суперечність реально впливала на об'єктивність та неупередженість вчинення ОСОБА_2 дій.

Про наявність реального конфлікту інтересів свідчить також і те, що сам ОСОБА_2 повідомив про нього під час засідання НАЗК 13.04.2017 року.

Таким чином, суд вважає необґрунтованими доводи ОСОБА_2 та його захисника про відсутність реального конфлікту інтересів.

Суд також приходить до висновку про необґрунтованість доводів захисника про те, що ОСОБА_2 під час засідання агентства 13.04.2017 року повідомив про наявність конфлікту інтересів, тобто у передбачений законом строк, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, отримавши зазначений лист ГПУ 04.04.2017 року, ОСОБА_2 не виконав зобов'язання, передбачене законом та не повідомив у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів, у той час як він повинен був дізнатися про нього саме у день надходження до нього такого листа, враховуючи те, що йому було відомо про розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно нього за ст. 130 КУпАП саме суддею Тарасюк К.Е., на адресу якої ним були направлені клопотання, враховуючи те, що під час розгляду справи брав участь його захисник.

Крім того, згідно протоколу НАЗК від 6 квітня 2017 року вбачається, що в цей день відбувалось засіданні НАЗК, під час якого був присутній ОСОБА_2, між тим дані щодо повідомлення ним про конфлікт інтересів у протоколі не зазначені.

Також відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Водночас, отримавши лист ГПУ про необхідність проведення повної перевірки декларації та моніторингу способу життя суддів Печерського районного суду м. Києва Кицюк В.П. та Тарасюк К.Е., та маючи реальний конфлікт інтересів, ОСОБА_2 вчинив дії у зазначених умовах, а саме доручив його виконання працівнику першого відділу ОСОБА_4, брав участь у підготовці, погодженні (візуванні) проекту рішення про відмову у повній перевірці декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2015, 2016 рік, а саме судді Печерського районного суду м. Києва Тарасюк К.Е. та в подальшому виніс зазначене питання на засідання НАЗК.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Отже, суд вважає доведеною вину ОСОБА_2 у неповідомленні особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а також у вчиненні дій в умовах реального конфлікту інтересів, тобто у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Оцінивши всебічно, повно та об'єктивно обставини, передбачені ст.ст. 247, 280 КУпАП, суд приходить до висновку про те, що правопорушення, суть яких викладена у протоколах та зазначена вище мали місце, діяння містять склад адміністративних правопорушень, пов'язаних з корупцією, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, ОСОБА_2 належить до суб'єктів цих правопорушень, є винним у їх вчиненні та підлягає адміністративній відповідальності.

Обставин, що пом'якшуючи чи обтяжують відповідальність ОСОБА_2, судом не встановлено. Майнової шкоди не завдано.

При накладенні стягнення на ОСОБА_2 суд керуються ст. 23 КУпАП та враховує, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При цьому суд враховує, що відповідно до Закону «Про запобігання корупції» Національне агентство з питань запобігання корупції є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику, при цьому самим ОСОБА_2, як членом Агенства, вчинені правопорушення, пов'язані з корупцією.

Відповідно до ч.2 ст.36 КпАП України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи зазначене, а також рішення ЄСПЛ «Швидка проти України» від 30.10.2014 року, суд приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_2 стягнення необхідного у демократичному суспільстві, для досягнення легітимної мети захисту порядку та прав інших громадян, а саме у максимальних межах визначених санкцією ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, згідно ст. 40? КпАП України, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку його накладено у розмірі визначеному ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року (зі змінами і доповненнями).

Керуючись ст.ст. 33, 36, 40?, 172-7 ч.1, 2, 245, 248-249, 252, 283-285, 289, 291, 294 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення, із застосуванням ч.2 ст.36 КУпАП, за більш серйозне правопорушення з числа вчинених у виді штрафу на користь держави в розмірі чотирьохста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 6800 ( шість тисяч вісімсот ) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що на день винесення постанови становить 320 гривень 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред'явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя: