Справа № 297/648/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

18.07.2017 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Вотьканича Ф.А., при секретарі Костюк Л.А., з участю прокурора Малицького С.І. та особи, щодо якої запроваджено справу про адміністративне правопорушення, - ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури Закарпатської області на постанову судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 5 травня 2017 року.

Цією постановою провадження в справі щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, одруженого, з вищою освітою, працюючого директором ТОВ «Берег Вертікал», депутата Берегівської міської ради 7-го скликання, раніше не судимого,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1, 2 ст. 172-7 КУпАП закрито, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1, будучи суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, всепереч вимогам ч. 1 ст. 28 та ч. 2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції», діючи в умовах реального конфлікту інтересів, усвідомлюючи протиправність своїх дій прийняв участь у голосуванні на 3-й сесії 7-го скликання від 11.12.2015 року де розглядалось питання «Про надання повноважень міському голові на підписання договору про спільну діяльність між Берегівською міською радою та ТОВ «Берег Вертікал» директором та кінцевим бенефіціаром якого він являється та проголосував «ЗА» прийняття рішення № 16 яким вирішено надати повноваження міському голові на підписання додаткової угоди № 2 до Договору про спільну діяльність між Берегівською міською радою, Берегівською районною радою, Берегівською райдержадміністрацією, Яношівською сільською радою та ТОВ «Берег Вертікал». Крім цього ОСОБА_1 Діючи умисно на власну користь, на 3-й сесії 7-го скликання від 11.12.2015 року де розглядалось вищевказане питання будучи директором ТОВ «Берег Вертікал» про наявність реального конфлікту інтересів Берегівську міську раду письмово або усно не повідомляв, чим порушив вимоги, передбачені чинним законодавством України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати постанову судді та прийняти рішення про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суддею не дано оцінки показанням свідків, допитаних в ході розгляду справи з приводу перебування ОСОБА_1 в залі сесії під час голосування, а також не враховано, що саме підписання Берегівською міською радою договору про спільну діяльність з ТОВ «Берег Вертікал», директором якого є ОСОБА_1, тобто вчинення дій в умовах реального конфлікту і інтересів.

Заслухавши пояснення прокурора, який підтримав викладені в апеляції доводи на твердження про право прокурора подати апеляційну скаргу в даній справі, пояснення ОСОБА_1, який вважав що у прийнятті апеляційної скарги прокурора слід відмовити, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до переконання, що скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 294 КпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Можливості подачі апеляційної скарги на постанову судді іншими особами цей Кодекс не передбачає. Прокурор до числа зазначених учасників провадження в справі щодо ОСОБА_1 не входить.

На обґрунтування свого права подати апеляційну скаргу в даній справі прокурор посилається на приписи ст. ст. 250, 287 КпАП та рекомендації Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

У статті 250 КпАП передбачено право прокурора брати участь у розгляді справи, а також оскаржувати постанову в справі про адміністративне правопорушення. Згідно з ч.1 ст. 287 КпАП прокурор вправі оскаржити постанову по справі про адміністративне правопорушення у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 цього Кодексу. Відповідно ж до ч.5 ст. 7 КпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Оскільки постановою судді від 5 травня 2017 року щодо ОСОБА_1 заходи примусового характеру, пов'язані з обмеженням особистої свободи громадян, не застосовувались, в даному випадку прокурор здійснювати нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу права не має.

Що стосується посилань прокурора на рекомендації Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладені в листах № 9-1301 та 9-1814/0416 від 05.07.2016, то відповідно до ч.1 ст. 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Ухвалою Конституційного Суду України від 08.12.2015 № 49-у/2015 у справі № 2-43/2015 встановлено неузгодженість положень ч.5 ст. 7, ст. 250, ч.1 ст. 287 та ч.2 ст. 294 КпАП щодо повноважень прокурора оскаржувати постанови суду в справах про адміністративні правопорушення і констатовано, що її усунення може бути вирішено лише в законодавчому порядку.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 в справі «Щокін проти України» визначено вимоги до якості закону за такими критеріями як доступність для зацікавлених осіб, чіткість та передбачуваність у застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості, можливість його різного тлумачення є порушенням цих вимог. У разі, коли національне законодавство припускає неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов'язків, органи державної влади зобов'язані віддати перевагу тому його тлумаченню, яке є найбільш сприятливим для особи.

Між тим, прокурор в апеляційній скарзі пропонує розв'язати встановлену колізію в законодавстві всупереч цьому рішенню.

Отже, Апеляційний суд вважає за необхідне керуватись у даному випадку приписом ч.2 ст. 294 КпАП і на його підставі визнає, що скарга подана особою, яка не має права на апеляційне оскарження постанови судді в цій справі, а тому не може бути прийнята апеляційним судом до свого розгляду.

Керуючись ст. ст. 278, 294 КпАП, Апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Закарпатської області Малицького С.І. на постанову судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 5 травня 2017 року щодо ОСОБА_1 про закриття справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КпАП, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Ф.А. Вотьканич