АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/2038/2017 Суддя у І-й інстанції: Бойко О.В.
Категорія: ст. ст. 124, 130 ч.1 КУпАП Доповідач: Юденко Т.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Юденко Т.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, заст. 124, ч. 1 ст.130 КУпАП , за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 12 липня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 12 липня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постановою суду ОСОБА_3 визнаний винуватим у тому, що він 6.05.2017 року о 09 год. 20 хв. на вул.Велика Окружна дорога в м.Києві, керував автомобілем «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1 та при зміні напрямку руху не впевнився в безпеці маневру, був неуважним, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Рено», д.н.з. НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.п. 10.1, 2.3б ПДР України, тобто здійснив дії, передбачені ст.124 КУпАП України.

Крім того, ОСОБА_3 керував автомобілем «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому законом порядку, результат 0,58 %. У діях ОСОБА_3 вбачається порушення п. 2.9а ПДР України, отже здійснив дії, відповідальність за які передбачена ч.1 ст.130 КУпАП України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду в частині притягнення його до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, поновивши строк на апеляційне оскарження.

Вказує, що вказана постанова в частині визнання його винним у вчиненні цього адміністративного право рушення, прийнята з порушенням вимог чинного законодавства, у зв'язку з чим підлягає скасуванню.

Зазначає, що судом не було належним чином повідомлено його про час та місце розгляду справи, судових повісток він не отримував, у зв'язку з чим був позбавлений можливості реалізувати свої процесуальні права.

Вважає, що застосування до нього таких санкцій не є співрозмірним, оскільки він не оспорює свою вину у вчиненні правопорушення, що він дійсно вживав алкоголь вночі, однак сідаючи за кермо зранку, думав, що вже тверезий. Повідомляє, що трудовий колектив виявив бажання звернутися до суду з клопотанням щодо звільнення його від відповідальності на підставі ст. 21 КУпАП і передати матеріали на розгляд трудовому колективу.

Перевіривши доводи на обґрунтування апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, і є правильним.

Зокрема, вина ОСОБА_3 підтверджується результати огляду та стан алкогольного сп'яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» від 26.05.2017, дані якого о,58 проміле, з якими ОСОБА_3 погодився, засвідчивши це власним підписом, поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в присутності яких водій погодився у встановленому Законом порядку пройти перевірку для визначення стану сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», та які засвідчили його результат о,58проміле, незгоди з чим ОСОБА_3 не виказав.

Як зазначено в апеляційній скарзі, сам ОСОБА_3 не оспорює свою вину у вчиненні правопорушення, визнає, що дійсно вживав алкоголь вночі, однак думав, що зранку буде вже тверезий.

За таких обставин, в діях ОСОБА_3 вбачається порушення вимог п.2.9 «а» ПДР України, згідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст. 130 КУпАП.

Пояснення ОСОБА_3 повністю узгоджуються з даними справи про адміністративне правопорушення.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_3 в мінімальних межах, передбачених санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП, є правильним.

Підстав для звільнення від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з передачею матеріалів на розгляд трудовому колективу, як про те просить апелянт, з мотивів наведених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Будь-яких порушень норм КУпАП, які б стали підставою для скасування рішення суду першої інстанції не встановлено, а тому постанова Голосіївського районного суду м. Києва від 12 липня 2017 року, як законна та обґрунтована, має бути залишена без змін, а апеляційна скарга щодо її скасування - без задоволення.

Таким чином, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя Апеляційного суду міста Києва,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 12 липня 2017 року щодо ОСОБА_3 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва Т.М. Юденко