АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/424/17 Справа № 712/2559/17 Головуючий по 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2017 р. м.Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Дмитренко М.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 травня 2017 року, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючу, проживаючу: ІНФОРМАЦІЯ_2, ід. код НОМЕР_1

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 10 200 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік. Вирішено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 320 грн. 00 коп., -

в с т а н о в и в :

Згідно матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_3 26.02.2017 року о 05 год. 52 хв. в м. Черкаси по вул. Пушкіна, 154 керувала автомобілем НОМЕР_2 з ознаками алкогольного спяніння, а сам: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова. Від проходження огляду на стан спяніння в установленому законом порядку відмовилася в присутності двох свідків.

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити, у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що вона не керувала транспортним засобом. Рапорти інспекторів поліції суперечать один одному щодо фактичних обставин події. Звертає увагу, що доказів, які б свідчили, що вона керувала автомобілем у справі не має. Крім того, вона не була повідомлена про розгляд справи 26 травня 2017 року, чим була позбавлена своїх процесуальних прав для надання пояснень по справі.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши ОСОБА_3, яка просила задовольнити апеляційну скаргу та скасувати незаконну постанову суду першої інстанції, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляція не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не обґрунтоване відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положення ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Приймаючи рішення про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн., який стягується в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, суддя першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.

Згідно з положенням ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність в діях ОСОБА_3 складу вказаного правопорушення, що підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №146394 від 26 лютого 2017 року, згідно якого ОСОБА_3 26.02.2017 року о 05 год. 52 хв. в м. Черкаси по вул. Пушкіна, 154 керувала автомобілем НОМЕР_2 з ознаками алкогольного спяніння, а сам: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова. Від проходження огляду на стан спяніння в установленому законом порядку відмовилася в присутності двох свідків;

- даними пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, згідно яких водій ОСОБА_3 відмовилася від проходження освідування на стан алкогольного спяніння в КЗ ЧОНД та на прилад «Драгер»;

- даними рапортів поліцейського ГР БПО УПО у Черкаській області ОСОБА_6 та інспектора роти №2 батальйону УПП у м. Черкаси ОСОБА_7І, з яких вбачається, що з автомобіля ОСОБА_7 після зупинки вийшло три жінки, які були з явними ознаками алкогольного спяніння, після прибуття працівників патрульної служби зясувалось, що керувала автомобілем ОСОБА_3, яка від проходження огляду на стан спяніння в установленому законом порядку відмовилася в присутності двох свідків, у звязку з чим було складено протокол;

- даними відеозапису нагрудного відеорегестратора патрульного поліцейського при складенні протоколу відносно ОСОБА_3

Згідно сукупності досліджених судом доказів, які узгоджуються між собою, судом вірно встановлено наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, відмови від проходження відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного спяніння, що становить самостійний склад адміністративного правопорушення за вказаною статтею.

Доводи апелянта з приводу того, що суд не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване застосування стягнення, та те, що він не керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння спростовуються матеріалами справи.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта з приводу невідповідності рапортів поліції, оскільки, як встановлено судом, спершу на місце виїхав екіпаж ГР БПО УПО в Черкаській області в складі поліцейських ОСОБА_6 та ОСОБА_8, які і переслідували автомобіль ОСОБА_9, до його зупинки та виходу з нього пасажирів та водія, надалі було викликано екіпаж Патрульної служби, який займався зясуванням обставин адміністративного правопорушення, тому рапорт інспектора роти батальйону УПП м. Черкаси ОСОБА_7 містить інші дані про події, які слідували після прибуття їх екіпажу на місце зупинки автомобіля.

Проте, відповідно до положень ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коди є дані про своєчасне сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Окрім того, у відповідності до розяснень Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (Із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду № 18 від 19.12.2008 року), в пункті 24 зазначено, що необхідно «звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, та їх законних представників і захисників. Суди повинні неухильно виконувати вимоги ст. 286 КУпАП щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи це можливо лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і якщо від неї не надійшло клопотання про його відкладення».

Вимоги закону в цій частині судом першої інстанції не повністю виконані.

Як вбачається з матеріалів справи перше судове засідання було призначене на 17 травня 2017 року, проте, доказів повідомлення ОСОБА_3 про дату та час судового засідання в матеріалах справи не має.

Наступне судове засідання було призначене на 25.05.2017 року, проте, ОСОБА_3 надіслала до суду заву про перенесення слухання справи на іншу дату, в звязку з перебуванням її на амбулаторному лікуванні.

Суд розглянув справу 26 травня 2017 року без повідомлення особи правопорушника про дату та час розгляду справи, що є порушенням вимог ст.286 КУпАП.

Враховуючи ці порушення засад судочинства України, які не були дотримані суддею місцевого суду, вважаю за необхідне скасувати постанову судді місцевого суду, та постановити нову постанову, якою визнати винною ОСОБА_3 в скоєнні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та закрити провадження у справі в звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволити частково.

Постанову судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 травня 2017 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати винною ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_3 закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя М. І. Дмитренко