Справа № 159/996/17
Провадження № 3/159/804/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2017 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Бойчук П.Ю.,

з участю:

секретаря Гусар Т.М.,

прокурора Артиш Н.В.,

особи, яка притягується

до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1,

захисників ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

розглянувши справу, що надійшла від Управління захисту економіки у Волинській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, працюючого на посаді Ковельського міського голови,

до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 ставиться у вину те, що він, обіймаючи посаду Ковельського міського голови, яка, в силу ч. 1 ст. 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" та примітки до ст. 50 Закону України "Про запобігання корупції", віднесена до 3-ї категорії та належить до посад осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, відповідно до п.п. "б", п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції" будучи суб'єктом, на якого поширюється дія цього Закону, та будучи зобов'язаним не пізніше 30 жовтня 2016 року подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави чи місцевого самоврядування, в порядку і строки, встановлені Законом України "Про запобігання корупції" та рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції (НАЗК) № 2 від 10.06.2016 року "Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 958/29088, несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2015 рік, чим порушив вимоги, передбачені абз. 3 п. 2 розділу XIII Прикінцевих положень Закону України "Про запобігання корупції", вчинивши тим самим адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні по розгляду даної справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненому не визнав повністю та пояснив, що він обізнаний з вимогами антикорупційного законодавства, зокрема із ЗУ "Про запобігання корупції". Вказану електронну декларацію за 2015 рік він подав 30.10.2016 року в присутності головного бухгалтера Ковельської міської ради ОСОБА_4 Він заповнив е-декларацію та подав до НАЗК, про що отримав на свою електронну адресу відповідь про успішне збереження декларації. В подальшому факт подачі ним е-декларації та наявності її на сайті НАЗК не перевіряв, оскільки вважав, що вона подана ним. Вважає, що 30.10.2016 року він вчинив всі необхідні дії для подання декларації, умислу на неподання декларації в нього не було, а відсутність цієї декларації у відповідному реєстрі пояснюється недосконалим програмним забезпеченням реєстру.

Захисники особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - адвокати ОСОБА_3 та ОСОБА_2, позицію яких підтримував і сам ОСОБА_1, вказували на те, що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а тому просили закрити провадження в даній справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. В той же час захисник ОСОБА_3 вказував на те, що в разі, якщо суддя прийде до висновку про винність особи у вчиненні даного адміністративного правопорушення, слід застосувати вимоги ст. 38 КУпАП та закрити провадження в справі в зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Прокурор в судовому засіданні по розгляду даної справи вважала, що вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення доведена повністю, а тому просила притягнути його до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисників, позицію прокурора, заслухавши показання свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суддя прийшов до таких висновків.

В діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки факт відсутності його електронної декларації за 2015 рік в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в період часу з 31 жовтня 2016 року по 10 лютого 2017 року є доведеним належними та допустимими доказами, дослідженими в ході судового розгляду даної справи та не спростований будь-якими доказами, поданими стороною захисту.

В той же час, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов'язані з корупцією" № 13 від 25 травня 1998 року роз'яснено, що у справах даної категорії суди повинні забезпечувати своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне дослідження всіх обставин, передбачених статтями 247 і 280 КУпАП. При цьому особливу увагу необхідно звертати на з'ясування в кожній справі зокрема і питань, чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені статтею 38 КУпАП.Будь-яке поновлення, продовження чи зупинення перебігу таких строків КУпАП не передбачено. Тому в разі закінчення строків накладення адміністративного стягнення провадження у справі має бути закрито (п. 20 Постанови).

В свою чергу, виходячи з ч. 3 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Так, провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи) (пункт 2.2. мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 "У справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП".

Тобто, провадження у справі про адміністративне правопорушення складається з різних стадій, які відрізняються одна від одної колом учасників провадження, характером проваджуваних дій та їх юридичною роллю, зокрема це: стадія порушення адміністративного провадження та адміністративне розслідування; розгляд справи про адміністративне правопорушення та винесення в ній постанови; перегляд справи у звязку із оскарженням постанови по справі; виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Порушення справи становить цілий комплекс процесуальних дій, спрямованих на встановлення самої події правопорушення, його обставин, їх фіксацію та кваліфікацію і є початковою стадією провадження у справах про адміністративні правопорушення. Безпосереднє виявлення порушення є одним із приводів для порушення адміністративної справи.

При цьому, процесуальним документом, який фіксує закінчення стадії порушення адміністративної справи, є протокол, який складається про кожне правопорушення, крім випадків, прямо передбачених законодавством.

З наведеного випливає висновок, що день виявлення адміністративного правопорушення може і не збігатися з часом складення протоколу у справі про адміністративне правопорушення.

В даній справі днем виявлення правопорушення є 08 грудня 2016 року.

Зокрема, як вбачається з повідомлення НАЗК від 08.12.2016 року, Агентством було повідомлено Приватному підприємству "Волинські новини" про те, що у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування щорічна декларація за 2015 рік ОСОБА_1, Ковельського міського голови, відсутня /а.с. 32-33/.

Таким чином слід констатувати, що НАЗК, як органом, уповноваженим відповідно до вимог ст. 255 КУпАП складати протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, було виявлено факт відсутності декларації ОСОБА_1 саме 08.12.2016 року, а відтак - ця дата є датою виявлення адміністративного правопорушення.

Сама по собі відсутність в НАЗК офіційних повідомлень про неподання або несвоєчасне подання ОСОБА_1 декларації за 2015 рік, як про це зазначено у вказаному вище листі, не може свідчити про те, що факт відсутності такої декларації не виявлено органом, який уповноважений розпочати провадження по даній справі та скласти відповідний протокол.

Таким чином строки накладення адміністративного стягнення, встановлені ст. 38 КУпАП, закінчились 08.03.2017 року.

Згідно відмітки канцелярії Ковельського міськрайонного суду, дана справа надійшла до суду лише 20.03.2017 року, тобто після спливу вказаного тримісячного строку.

В той же час, навіть якщо вважати датою виявлення даного правопорушення 02.02.2017 року, тобто дату направлення офіційного повідомлення НАЗК до Національної поліції України про факт неподання ОСОБА_1 декларації /а.с. 31/, то зазначені вище строки притягнення до відповідальності закінчились 02.05.2017 року. Тобто, на момент розгляду даної справи (02.08.2017 року) ці строки минули.

Закріплення строків давності слугує кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними. Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень (пункт 137 Рішення Європейського Суду з прав людини від 09 січня 2013 року у справі "ОСОБА_5 проти України", Заява № 21722/11).

Таким чином в даному випадку застосування строку накладення адміністративного стягнення є важливим аспектом права на справедливий судовий розгляд, яке гарантовано статтею 6 Європейської конвенції з прав людини, при цьому роль такого строку має велике значення, під час інтерпретації в світлі преамбули Конвенції, відповідна частина якої, проголошує верховенство закону, що є обовязковим для країни, які підписали Конвенцію.

Окрім іншого, п. 7 ст. 247 КУпАП містить імперативне правило, згідно із яким провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Виходячи з вимог ст. 284 КУпАП, при прийнятті рішення в резолютивній частині постанови необхідно викласти тільки одне з передбачених цією статтею рішень чи про накладення адміністративного стягнення чи про закриття справи, а в даному випадку про закриття справи.

Керуючись ст.ст. 7, 221, 245, 247, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрити у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ковельського міськрайонного судуОСОБА_6