Справа № 214/2488/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 липня 2017 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що народився в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, одруженого, має на утриманні трьох малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, неодноразово судимого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

13.04.2017 року о 22.15 год. ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1, по автодорозі по вул. Волгоградська біля електроопори №433 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області з явними ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження у встановленому законом порядку огляну та визначення стану алкогольного спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

В судове засідання ОСОБА_2 повторно не зявився, повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про вручення йому повістки про виклик до суду. Постанова суду від 12.06.2017 року про його привід не виконана.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і ОСОБА_6 ООН від 27.07.2006 року, обєктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обовязків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти ОСОБА_7» № 28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання субєктами такими права.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення розумного строку розгляду судом справи, уникнення зловживання процесуальними правами особою, яка притягується до адміністративної відповідальності з метою ухилення від відповідальності, суд вважає за можливе справу розглянути за його відсутності на підставі наявних доказів.

Так, вина ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення підтверджується письмовими доказами по справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 152375 від 13.04.2017 року, рапортом інспектора ПП ОСОБА_8, в яких зазначено, що після зупинки керованого ним транспортного засобу марки Ford Tranzit, р/н НОМЕР_2, на автодорозі по вул. Волгоградська в м. Кривому Розі Дніпропетровської області у звязку з відсутністю підсвітки заднього реєстраційного номеру на автомобілі, в ході бесіди з водієм у інспекторів виникла підозра стосовно того, що ОСОБА_2 перебуває в стані алкогольного спяніння.

Крім того, виявлені поліцейськими у ОСОБА_2 ознаки алкогольного спяніння запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, в розумінні п.п.2,3 розділу 1, п.1 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року, є безпосередніми підставами для проведення працівником поліції огляду на стан спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, на місці зупинки транспортного засобу, або в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови в проходженні огляду визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом 13.04.2017 року до моменту його зупинки працівниками поліції підтверджується оглянутим судом відеозаписом з боді-камери на диску DVD-R (час запису 22:16) та не оспорювався ним під час оформлення матеріалів та в ході судового розгляду справи.

Крім того, оглядом відеозапису встановлено, що ОСОБА_2 не оспорював факт вживання ним спиртних напоїв напередодні в значній кількості, а його поведінка та стан явно свідчили про наявність у нього ознак алкогольного спяніння, зазначених поліцейськими в протоколі про адміністративне правопорушення та рапорті.

Разом з тим, на місці зупинки транспортного засобу інспектор ПП з дотриманням вимог розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року, розяснив водієві ОСОБА_2 необхідність проходження огляну на стан спяніння за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер», а у випадку відмови від проходження наявність підстав для притягнення до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП за відповідним складом (час запису 22:18 на диску).

Однак від проходження огляду як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_9, що підтверджується їх письмовими поясненнями.

Жодних претензій з боку ОСОБА_2 до працівників поліції під час оформлення матеріалів не було, їх дії він розцінював як законні (час запису 22:25 22:27, 22:31), що на переконання суду відповідає дійсності. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення від підписав без будь-яких зауважень, а викладені в ньому дані підтвердив.

Виходячи з наведеного, з дотриманням вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, суд всебічно, повно та обєктивно зясував всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, дослідив письмові матеріали та дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за ознаками відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Обираючи вид і міру стягнення, суд відповідно до ст.33 КУпАП враховує особу ОСОБА_2, який в силу ст.39 КУпАП вважається таким, що раніше не був підданий адміністративному стягненню, однак є неодноразово судимим за кримінальні правопорушення, востаннє вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.03.2017 року за ч.2 ст.121, ст.395 КК України, який набрав чинності 23.05.2017 року (справа №211/5699/14-к),згідно його письмових пояснень, викладених в протоколі, вину не визнав, від явок до суду ухилявся, будучи належним чином повідомленим, а також з огляду на його явне зневажливе ставлення до встановленого порядку керування транспортними засобами, суспільну небезпечність адміністративного проступку, який створює небезпеку і загрозу як його здоровю та життю, так і інших учасників дорожнього руху, суд вважає за необхідне піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами, що відповідно до вимог ст.23 КУпАП вважає справедливим, достатнім та оправданим метою застосування стягнення, що також узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.33 рішення №17888/12 у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014 року.

Згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.23, 24, 27, 30, 33-35, 40-1, ч.1 ст.130, ст.ст.245, 268, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко