Апеляційний суд Житомирської області
Справа №286/609/17 Головуючий у 1-й інст. Білоусенко І. В.
Категорія ч,1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

28 липня 2017 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області Бережна С.В., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Овруцького районного Житомирської області від 03 квітня 2017 року щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, працюючого «Укртелеком», відділення смт. Словечно, -

в с т а н о в и в:

Постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 03 квітня 2017 року ОСОБА_2, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Постановлено стягнути із ОСОБА_2 320 грн. судового збору.

Вчинене ОСОБА_2 правопорушення полягали в тому, що він близько 18 години 10 хвилин 3 лютого 2017 року, в с. Словечно по вул. Жовтневій, 15, громадянин ОСОБА_2 керував транспортним засобом - автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини). Від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків.

Такими своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 130 КУпАП.

На прийняте судом рішення ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, а постанову суду скасувати за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України. Посилається на те, що постанова суду є незаконною необгрунтованою, такою, що винесена з грубими порушеннями Конституції України, норм матеріального та процесуального права України. Вказує, що під час винесення постанови судом не дотримано вимоги статей 245, 276, 278, 279, 280 КУпАП, відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи. при складанні протоколу у справі про адміністративне правопорушення будь-які свідки присутні не були, мене ніхто ні про що не запитував. В той час, як один з працівників поліції складав адмінпротокол, інший працівник зупиняв декілька автомобілів, які рухались вулицею, перевіряв у них документів. Але ніхто з них до нього не підходив та нічого не запитував, у протоколі не розписувався. Вказує, що справу про притягнення його до адміністративної відповідальності розглянуто у його відсутність, при цьому про час та місце розгляду справи повідомлено не було. Оскільки про винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення він дізнався лише 15 травня 2017 року, коли отримав лист із суду з копією постанови, причини пропуску строку на її оскарження слід визнати поважними. Стверджує, що 03 лютого 2017 року близько 18 год. 30 хв. він дійсно перебував у с. Словечно Овруцького району у своєму автомобілі марки «Деу Ланос», який стояв на узбіччі автодороги з вимкнутим двигуном, та діставав з автомобіля речі, так як перебував у своїх знайомих. До нього під'їхав патрульний автомобіль працівників поліції, які запропонували йому надати документи на автомобіль та посвідчення водія. Він надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, щоб підтвердити належність автомобіля мені, а посвідчення водія надавати відмовився, пояснивши, що я не керував транспортним засобом. Намагався з'ясувати причину уваги працівників поліції до нього, підставу для перевірки документів. Його обізнаність у правах обурила працівників поліції, і один з працівників поліції запропонував пройти освідування на стан сп'яніння, для чого проїхати у м. Овруч Житомирської області.

Заслухавши доповідь судді, правопорушника ОСОБА_2, який підтримав свою апеляційну скарги, дослідивши письмові пояснення свідків, зазначених у протоколі про адмінправопорушення, наданий до апеляційного суду в ході розглядуу апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд зазначених вимог закону не дотримався.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушень, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідає фактичним обставинам справи, не підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами.

Так, згідно наданих апеляційному суду завірених секретарем Словечанської сільської ради Овруцького району Житомирської області ОСОБА_3 письмових пояснень понятих ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які зазначені в адміністративному протоколі серії БР №183684 від 03.02.2017 року відносно ОСОБА_6 за ч.1 ст.130 КУпАП , слідує наступне.

Понята ОСОБА_4 в своїх поясненнях вказує, що 03.02.2017 року зі своїм чоловіком ОСОБА_5 близько 19 години на автомобілі «Славута» в с. Словечно були зупинені працівниками поліції. З працівниками поліції спілкувався чоловік. На пропозицію працівників поліції підписувалась в бланках документів, що у незнайомого водія ОСОБА_2, який стояв неподалік біля свого автомобіля, були недоліки з документами. Особисто з ОСОБА_2 не спілкувалась, до його авто не підходила. В її присутності праціники поліції ОСОБА_2 проходити освідування не пропонували і не говорили, що він відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння.

Дані обставини підтверджуються і поясненнями ОСОБА_7 в частині того, що працівники давали підписувати протокол щодо невідповідності документів у ОСОБА_2 відносно права керування автомобілем, з останнім не спілкувався, а також в його присутності ОСОБА_2 працівник поліції проходити освідування на стан сп'яніння не пропонували.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_8 за ч.1 ст.130 КУпАП як доказ його вини розцінювати неможливо.

Крім того, апеляційний суд не бере до уваги письмові пояснення вказаних свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.3,4), які були долучені працівниками поліції до наведеного адміністративного протоколу щодо ОСОБА_2, оскільки вони спростовуються дослідженими письмовими поясненнями згаданих свідків і є засвідченими секретарем Словечанської сільської ради Овруцького району Житомирської області ОСОБА_3

Як на один з доказів вини ОСОБА_8 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.5). Але з цим Актом погодитися не можливо, оскільки з нього вбачається, що спеціальні технічні засоби для встановлення стану сп'яніння працівниками поліції не використовувалися. А факт відмови ОСОБА_2 від проходження освідування на стан сп'яніння спростовується дослідженими апеляційним судом згаданими вище письмовими поясненнями свідків. Наявність підписів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в протоколі про адміністративне правопорушення, долучених до нього поясненнях та акту пояснюється тим, що цим свідкам працівниками поліції надавались для підпису бланки документівНа переконання апеляційного суду зазначення працівниками поліції в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 та акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів ознак алкогольного сп'яніння - різкий запах алкоголю з ротової порожнини, не може категорично стверджувати про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в тому числі і щодо його відмови від такого огляду з огляду на вищенаведені обставини та заперечення свідків протии їх письмових показів, наданих працівникам поліції.

Відповідно до положень ч.2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан сп'яніння…, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. Згідно частини п'ятої даної норми огляд особи на стан сп'яніння …, проведений з порушенням вимог цієї статті , вважається недійсним.

У п.27 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 за №14 для встановлення стану сп'яніння водія ТЗ при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, передбачена спеціальна процедура, висновки якої мають грунтуватися не на суб'єктивній оцінці стану водія працівниками поліції або лікарняного закладу (медичної установи), а виключно на даних огляду, отриманих:-з використанням технічних засобів (інструментального дослідження);-в установленому відповідною інструкцією порядку.

Так, відповідно до п.6 Розділу І «Інструкції

про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 за №1452/735, огляд на стан сп'яніння проводиться: - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); - лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Згідно п.7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров'я).

Як вбачається з адміністративних матеріалів працівниками поліції не проводився огляд правопорушника ОСОБА_2 на стан сп'яніння останнього на місці зупинки транспортного засобу з використанням технічних засобів (інструментального дослідження). Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б свідчили, що правопорушник направлявся до закладу охорони здоров'я для огляду на стан сп'яніння, як це передбачено наведеною вище Інструкцією.

А його відмова від проходження огляду на стан сп'яніння, що і створює в даному випадку об'єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, у вчинення якого звинувачується ОСОБА_2, не підтверджено належним чином.

Крім того в матеріалах справи на а.с. 6 перебуває рапорт поліцейського роти ДПС ГУНП в Житомирській області, за змістом якого водій ОСОБА_2 відмовився передати поліцейському документи на автомобіль, що в свою чергу непрямо, але підтверджує письмові пояснення свідків, наданих в апеляційний суд, про те, що між ними та, які складали протокол ними мова йшла про негаразди у водія з документами на автомобіль, а не про відмову від огляду на стан сп'яніння.

Слід зазначити, що суперечності між показами свідків, наданими на місці зупинки ОСОБА_2 та в письмовому вигляді до апеляційного суду у повному обсязі не усунуті, однак враховуючи, що усі сумніви повинні трактуватися в сторону обвинуваченої особи, апеляційний суд приймає до уваги письмові пояснення свідків, надані в судове засідання, оскільки вони також узгоджуються з вищенаведеним рапортом поліцейського.

З наведеного слідує, що працівниками поліції порушено вимоги зазначеної Інструкції, а також ч.5 ст. 266 КУпАП України, яка містить аналогічні з Інструкцією положення.

На зазначені обставини суд першої інстанції достатньої уваги не звернув, не провів повного та об'єктивного розгляду даної адмінсправи, взагалі розглянувши дану справу буз належного повідомлення особи, яка притягається до адмінвідповідальності та належного направлення копії ухваленої постанови апелянту, що є підставою відповідно до положень ст.. 294 КУпАП для поновлення йому строку на апеляційне оскарження

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки це не підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Постанова суду першої інстанції на підставі положень ст. 294 КУпАП повинна бути скасована із закриттям провадження по справі у відповідності до положень п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130- КУпАП

Керуючись ст.ст. 294, 247 ч.1 п.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 03 квітня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік., скасувати.

Провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч.ю1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: