Провадження №3/748/731/17
Єдиний унікальний № 748/1572/17
П О С Т А Н О В А
12 липня 2017 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді: Меженнікової С.П.

при секретарі: Медвідь А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності військовослужбовця ОСОБА_1 , за частиною 3 статті 172-20 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :
Відповідно до протоколу про військове адміністративне правопорушення № 17/17 від 12.06.2017 року, військовослужбовець військової служби за контрактом - солдат ОСОБА_1 11 червня 2017 року, о 23 годині 00 хвилин, на території наметового містечка військової частини - польова пошта НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 , був затриманий начальником відділення Військової служби правопорядку ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 в зв`язку із перебуванням на території військової частини в нетверезому стані.Оскільки на даний час Збройні Сили України функціонують в умовах особливого періоду, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

На переконання суду, кваліфікація умисних дій ОСОБА_1 за такою ознакою, як вчинення « в особливий період» є зайвою.

Так, визначення особливого періоду міститься у ст. 1 Закону України «Про оборону України», згідно якої під цим поняттям слід розуміти період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний стан і частково відбудований період після закінчення воєнних дій.

Більш широке визначення особливого періоду, наведене у ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», згідно якої особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій.

Ці обидва законодавчі визначення особливого періоду поєднує те, що початок та закінчення особливого періоду обмежується строками проведення мобілізації, або часом протягом якого діє воєнний стан і частково відбудований період після закінчення воєнних дій. При чому, виходячи із юридичного визначення особливого періоду, його закінчення не повязується з прийняттям рішення про демобілізацію.

Загальновідомим є факт, що в Україні воєнний стан не запроваджувався, а тому особливий період триває з часу прийняття рішення про мобілізацію і до закінчення строків, встановлених для проведення мобілізації.

Остання за часом мобілізація була оголошена Указом Президента України «Про часткову мобілізацію» від 14.01.2015 № 15/2015 протягом 2015 року у три черги протягом 210 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Наведений Указ був затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 113-VIII від 15.01.2015, у ч. 2 якого вказано, що закон набирає чинності з дня його опублікування.

20 січня 2015 року вказаний Закон був опублікований в газеті «Урядовий кур`єр».

Аналізуючи наведені нормативно правові акти в їх системному взаємозвязку, суд дійшов висновку, що на час вчинення інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, яке мало місце 11 червня 2017 року, особливий період не діяв, а тому вказана кваліфікуюча ознака є зайвою і підлягає виключенню.

Сукупність встановлених недоліків протоколу про адміністративне правопорушення є перешкодою для розгляду адміністративної справи по суті та постановлення законного та обґрунтованого судового рішення.

За цих обставин, даний протокол підлягає поверненню на доопрацювання .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 256, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд
ПОСТАНОВИВ:
Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП повернути до ІНФОРМАЦІЯ_1 , для доопрацювання.

Постанова є остаточною і оскарженню в порядку провадження в справах про адміністративні правопорушення не підлягає.

Суддя С.П. Меженнікова