АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №643/991/17 Суддя 1-ї інстанції: Горбунова Я.М.
Провадження № 33/790/470/17
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.06.2017 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, за участю особи, у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 23.02.2017 року у відношенні ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Московського районного суду м. Харкова від 23.02.2017 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що 28.11.2016 року близько 06:05 ОСОБА_2 керував автомобілем Тойота Камрі, державний номер НОМЕР_1, по вул. Валентинівська, 33 у м. Харкові з ознаками алкогольного спяніння, а саме: не стійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан спяніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу та просить скасувати постанову від 23.02.2017 року та закрити провадження по справі у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що у протоколі складеному відносно нього серії АП2 №099765 зазначено, що він ніби то відмовився від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку, але не конкретизовано, що він відмовився від проходження огляду на стан спяніння лише за допомогою спеціальних технічних засобів, але йому не було запропоновано пройти огляду у закладі охорони здоровя, від якого б він не відмовився.

Крім того, цей протокол було складено за відсутності свідків, та пояснення які наявні в матеріалах справи залишили свої підписи на заготовлених раніше поясненнях, і зазначає, що той факт, що він не відмовлявся від огляду у закладі охорони здоровя може бути підтверджений відеозаписом, який здійснювався з нагрудної камери інспектора поліції.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Вважаю, що суддею першої інстанції не в повній мірі було дотримано вимог зазначеної правової норми.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що водій ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного спяніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що 28 листопада 2017 року його зупинили співробітники поліції та залучили його в якості свідка при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у відношенні ОСОБА_2 Свідок пояснив, що ОСОБА_2 співробітниками поліції було запропоновано лише проходження огляду на стан спяніння за допомогою приладу «Драгер», від чого він дійсно відмовився у присутності свідків, але проходження огляду на стан алкогольного спяніння в закладі охорони здоровя працівниками поліції ОСОБА_2 не було запропоновано.

Водночас в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що до протоколу додається відеозапис з камер, проте в матеріалах справи дані записи з камер відсутні, і на запит суду такий відеозапис не надано.

При таких обставинах пояснення які містяться в матеріалах справи на аркушах 2 та 3 слід вважати спростованими показами наданими ОСОБА_5, а твердження суду першої інстанції щодо відмови ОСОБА_2 пройти огляд у встановленому законом порядку такими, що не підтверджуються доказами, а тому, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 62 Конституції України вважає, що матеріали справи не містять належних доказів вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому постанова від 21.12.2016 року підлягає скасуванню, а провадження по справі відносно ОСОБА_2 закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на подачу апеляційної скарги на постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 23.02.2017 року у відношенні ОСОБА_2 задовольнити, вказаний строк поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 23.02.2017 року у відношенні ОСОБА_2 скасувати а провадження у справі закрити у звязку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_1