Апеляційний суд Житомирської області
Справа №274/906/17 Головуючий у 1-й інст. Замега О. В.
Категорія ч. 1 ст.130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2017 року м. Житомир

Суддя апеляційного суду Житомирської області Ляшук В.В., з участю секретаря Воробей Д.О., правопорушника ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

в с т а н о в и в :

Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26 травня 2017 року ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 320 грн.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 01.03.2017 року приблизно о 03:20 у м. Бердичеві, Житомирської області по вул. Грушевського навпроти буд. № 10, керував автомобілем Reno д.н.з. ОА 9139 з явними ознаками алкогольного спяніння: нестійка хода, різкий запах з ротової порожнини, почервоніння обличчя, від проходження огляду на стан алкогольного спяніння відмовився.

На постанову суду ОСОБА_1, подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування постанови суду та винесення нової постанови суду про закриття провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Як вбачається, з апеляційної скарги він оспорює фактичні обставини справи та вказує, що він не керував транспортним засобом, що підтвердили свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4

Вказує, що поліцейським йому не пропонувалось пройти огляд в закладі охорони здоровя, що є порушенням вимог ст. 266 КУпАП. Таким чином, огляд особи на стан спяніння, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, вважається недійсним.

Крім цього, зазначає, що транспортний засіб працівниками поліції не вилучався та не доставлявся для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку. На місці зупинення транспортного засобу свідків події не було, огляд для встановлення стану алкогольного спяніння не проводився в медичному закладі. Доказів того, що він відмовився проходити огляд на стан алкогольного спяніння за допомого алкотестера «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків не надано.

На його думку, суддею при винесенні постанови не в повній мірі зясовані всі обставини справи, були порушені норми процесуального права, що призвело до прийняття незаконного рішення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та адвоката ОСОБА_2 на підтвердження доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст.252 КУпАП, оцінка доказів повинна відбуватись за внутрішнім переконанням особи, яка їх оцінює, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції достатньо переконливо обґрунтував свої висновки, що ОСОБА_1, 01.03.2017, в присутності свідків відмовився від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення, надати пояснення, а також пройти в передбаченому законом порядку освідування на стан алкогольного спяніння.

Це підтверджується наданими в суді першої інстанції поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, письмовими поясненнями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 01.03.2017, а також змістом протоколу про адміністративне правопорушення, серії АП2 № 509014 від 01.03.2017.

В свою чергу, висновки суду про те, що ОСОБА_1 01.03.2017 керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, що також підлягало доказуванню, апеляційний суд вважає такими, що не є належним чином доведеними та обґрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно матеріалів справи, власником вищевказаного автомобіля Reno д.н.з. ОА 9139, який 01.03.2017 був зупинений працівниками поліції є ОСОБА_8

Допитаний в суді першої інстанції свідок ОСОБА_4 пояснив, що станом на 01.03.2017 він мав право на користування даним автомобілем. При цьому, на момент зупинки зазначеного транспортного засобу працівниками поліції за його кермом знаходився ОСОБА_3, у звязку з тим, що він перебував в стані алкогольного спяніння.

В свою чергу, допитаний в ході судового розгляду свідок ОСОБА_3 підтвердив вищевказане.

Крім цього, в матеріалах справи відсутні будь-які дані про те, що ОСОБА_1 має будь-яке відношення до зазначеного автомобіль Reno.

Факт керування ОСОБА_1 01.03.2017 вказаним транспортним засобом, окрім наданих в суді першої інстанції пояснень свідків працівників поліціі ОСОБА_9, ОСОБА_5, які складали протокол про адміністративне правопорушення, а відповідно на думку апеляційного суду не є безсторонніми очевидцями обставин, які оспорюються та не можуть бути переконливими доказами факту керування ОСОБА_1 без наявності інших доказів.

Відсутність записів з засобів фіксування, пояснень свідків, чи інших доказів, які б беззаперечно підтверджували б те, що саме ОСОБА_1, 01.03.2017, на момент зупинки працівниками поліції автомобіля Reno д.н.з. ОА 9139 керував цим транспортним засобом ставлять під сумнів висновки суду.

Суд апеляційної інстанції вважає неприпустимим обґрунтовувати доведеність вини ОСОБА_1В на припущеннях та незначних розбіжностях в поясненнях свідків, які внаслідок свого стану, значного часу, що минув, особливостей особистого сприйняття кожним з ним відповідних подій могли дещо різнитися.

За даних обставин усі сумніви повинні бути витлумачені на користь ОСОБА_10

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, оскаржувану постанову суду першої інстанції слід скасувати, а провадження по справі закрити, у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26 травня 2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, подальше провадження по справі закрити за відсутністю в діях останнього складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Житомирської області ОСОБА_11