АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ященко М.А., за участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, законного представника потерпілої ОСОБА_3, представника потерпілої ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 28 квітня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 28 квітня 2017 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 30 годин.

Згідно постанови, 10.02.2017 о 14 год. 30 хв. за адресою : АДРЕСА_1, колишній чоловік ОСОБА_3 - ОСОБА_2 вчинив економічне насильство відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_5, 2008 року народження та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження. В апеляційній скарзі просить постанову судді Деснянського районного суду міста Києва від 28 квітня 2017 року скасувати та закрити провадження у справі № 754/5659/17 про визнання його винним та притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України у зв'язку з відсутністю складу правопорушення.

Категорія: ст. ч. 1 ст. 172-3 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Таран А.М.

Суддя апеляційної інстанції - Ященко М.А.

Справа № 33/796/1412/2017

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження вказує, що 04 травня 2017 року він звернувся до суду першої інстанції з заявою про отримання копії повного тексту постанови, проте його було повідомлено, що постанова буде готова лише 10 травня 2017 року.

Крім цього вказує, що з 09 травня 2017 року по 11 травня 2017 року він перебував за кордоном, що підтверджується копією сторінок паспорту з відмітками про виїзд і в'їзд в Україну, прибув до Києва 12 травня 2017 року та 16 травня 2017 року отримав повний текст постанови, а тому просить визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження та поновити строк.

Суддя апеляційного суду вважає клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді обґрунтованим та вважає за необхідне його задовольнити.

В обґрунтуваннях поданої апеляційної скарги ОСОБА_2 вказує, що постанова Деснянського районного суду м. Києва від 28 квітня 2017 року винесена з грубим порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд не повно з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив, не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою.

Зокрема зазначає, що за місцем вчинення правопорушення він не проживає, а лише приїжджав, щоб забрати свої меблі та вивезти їх та інші речі, які належать йому. ОСОБА_3, задля того щоб він не користувався ванною кімнатою, 30 жовтня 2014 року демонтувала змішувач гарячої та холодної води, про що він звертався з відповідними заявами до міліції та ЖЕКУ. 29 грудня 2014 року він придбав змішувач (копії чеку були надані до справи) та встановив його, 28 січня 2017 року він повідомив ОСОБА_3 про те, що висиляєся з квартири і забере решту своїх речей і в тому числі і змішувач , і вона не заперечувала, а навпаки зраділа. 10 лютого 2017 року він остаточно виїхав з квартири, забравши свої речі, а пізніше дізнався, що ОСОБА_3 звернулася в поліцію з заявою, що ним вчинено економічне насильство над донькою. ОСОБА_3 з часу розлучення постійно створює конфлікти та намагається завдати шкоди його репутації.

Крім цього вказує, що протокол про адміністративне правопорушення відносно нього складено не вірно, оскільки в протоколі, який йому було надано на підпис не вказана дата складання протоколу, інспектор не роз'яснювала йому його права та обов'язки, про що свідчить відсутність його підпису в графі протоколу, неправдиво вказано, що він притягувався раніше до адміністративної відповідальності, в протоколі не зазначено суть правопорушення, те в чому проявлялось економічне насильство та від яких саме йог дій ОСОБА_5 зазнала економічного насильства від нього. Також, другий примірний протоколу, який йому було вручено, значно відрізняється від оригіналу протоколу про адміністративне правопорушення,складеного відносно нього.

Також апелянт посилається на те, що про дату, час та місце розгляду справи, який призначено на 28 квітня 2017 року, його було повідомлено лише 27 квітня 2017 року, а тому в нього не було достатньо часу для підготовки до судового засідання, пошуку захисника та збирання необхідних доказів.

Зазначає, що під час слухання справи зі сторони суду не було представлено особу судді, яка розглядала справу, не оголошувалось суть справи, не встановлювались дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, йому не було роз'яснено його права та обов'язки, суддя не надав йому можливості з'ясувати у доньки, чи справі вона зазнала економічного насильства з його боку, та в засіданні не було працівника служби у справах дітей, а був лише інспектор ГУ НП Деснянського району м. Києва.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 на підтримку апеляційної скарги, пояснення законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_3, представника потерпілої ОСОБА_4, котрі заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи рішення судді законним та обґрунтованим, пояснення свідка ОСОБА_7 щодо позитивних характеристик ОСОБА_2 та правомірності його дій по демонтажу змішувача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Постанова судді суду першої інстанції відповідає зазначеним вище вимогам.

Як убачається з матеріалів справи, суддя суду першої інстанції заслухав пояснення ОСОБА_2, який заперечував свою вину у вчиненні економічного насильства над неповнолітньою донькою, але підтвердив, що він дійсно демонтував крани для води в квартирі де до цього проживав з бувшою дружиною та донькою, оскільки вони є його власністю.

Також були заслухані пояснення неповнолітньої ОСОБА_5 та її матері ОСОБА_3, які підтвердили, що в результаті демонтажу кранів для води неповнолітня донька ОСОБА_2 була позбавлена можливості користування ванною кімнатою.

В своїх поясненнях представник служби у справах дітей пояснила про існування конфліктної ситуації між колишнім подружжям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в яку втягнута неповнолітня донька.

Таким чином, судовий розгляд протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 було проведено повно, з дотриманням при цьому прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що спростовує доводи апеляційної скарги з цього приводу.

Що стосується доводів апеляційної скарги щодо допущених порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, то вони також не знаходять свого підтвердження, оскільки у протоколі зазначена дата його складання - 17.03.2017року, містяться письмові пояснення ОСОБА_2, в яких він висловлює свою незгоду зі змістом протоколу, особистий підпис ОСОБА_2 про отримання ним копії протоколу 27.04.2017 року. Надані апеляційному суду ОСОБА_2 світлокопії протоколу про адміністративне правопорушення, які нібито були вручені йому та не відповідають оригіналу, не можуть бути оцінені судом, як допустимі докази, оскільки ОСОБА_2 не надано для огляду сам другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення, який був вручений йому 27.04.2017 року.

Пояснення в апеляційному суді свідка ОСОБА_7, яка в даний час є дружиною ОСОБА_2, про надання згоди ОСОБА_3 на те, щоб ОСОБА_2 забрав з квартири, у якій у даний час проживають його бувша дружина та донька, усі його речі, в тому числі і змішувач з ванної кімнати, не підтверджуються поясненнями з цього приводу ОСОБА_3 та даними, які містяться в матеріалах провадження у справі про адміністративне правопорушення, зокрема заявою ОСОБА_3 до органів поліції про викрадення 10.02.2017 року сантехніки з квартири, де вона проживає (а.с.3). Ці пояснення суддя оцінює критично, як дані в інтересах близького родича.

Посилання апелянта на необґрунтованість судового рішення в частині визнання його винуватим у вчиненні економічного насильства над членом сім"ї також є безпідставним, оскільки дії ОСОБА_2 по зняттю змішувача у ванній кімнаті призвели до порушення прав його доньки неповнолітньої ОСОБА_5 на нормальні умови життя та розвитку, у зв'язку з чим суддя правомірно послався в постанові на положення ч.1 ст. 176 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки зобов'язані передати у користування дитини майно, яке має забезпечити її виховання та розвиток. Після розірвання шлюбу з ОСОБА_3 ОСОБА_2 повинен виконувати всі обов'язки батька його дитини ОСОБА_5

Відповідно до Закону України "Про попередження насильства в сім"ї" насильство в сімї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування, якщо вони порушують конституційні права і свободи члена сім"ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров"ю, і дії ОСОБА_2 якраз і свідчать про вчинення ним економічного насильства над неповнолітньою донькою.

Інші твердження апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо допущених суддею порушень при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо нього не відповідають даним протоколу про адміністративне правопорушення, постанови судді за результатами його розгляду та даним матеріалів справи.

Таким чином, у судді суду апеляційної інстанції немає сумнівів з приводу законності та обґрунтованості висновків судді суду першої інстанції як щодо винуватості ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, так і відносно застосованого до нього адміністративного стягнення, у виді громадських робіт на строк 30 годин, що відповідає мінімальному розміру санкції зазначеної вище статті, яка не може бути зменшена навіть з урахуванням виключно позитивних характеристик з місця роботи ОСОБА_2

Виходячи з викладеного, підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 28 квітня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 30 годин - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.А. Ященко