Справа № 589/2009/17
Провадження № 3/589/695/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2017 року м. Шостка

Суддя Шосткинського міськрайонного суду Сумської області Курбанова А.Р., з участю секретаря судового засідання Нагорній Н.І., прокурора Бохонько С.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшла від Управління внутрішньої безпеки в Сумській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_3 та фактично проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4, за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

31.05.2017р. заступником начальника відділу Сумського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення № 2- 2017. Відповідно до вказаного протоколу ОСОБА_1, перебуваючи на посаді начальника Шосткинського відділу поліції ГУНП в Сумській області, будучи особою, на яку відповідно до пп. «з» п.1 ч.1 ст.3 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції» поширюється дія цього Закону, не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції (далі- НАЗК) про суттєві зміни у майновому стані, а саме: про придбання його дружиною ОСОБА_2 меблевого виробу кухні вартістю 90220 грн., яка перевищує 50 мінімальних заробітних плат, а тим самим порушив вимоги ч.2 ст. 52 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції» і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав. Пояснив, що у будинку за адресою вул. Красна, 3 в м. Шостка, у якому були встановлені кухонні меблі, він зі своєю родиною не проживає та ніколи не проживав, цей будинок йому не належить, так само як і кухонні меблі у ньому. Фактично ОСОБА_1 з родиною проживає ІНФОРМАЦІЯ_4. Власником будинку за адресою вул. Красна, 3 в м. Шостка є рідний брат його дружини ОСОБА_3, і вже декілька років в цьому будинку брат дружини проводить ремонт. Оскільки ОСОБА_3 часто виїжджає на заробітки, дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_2 допомагає братові проводити ремонт, стежить на ходом робіт, за кошти, які залишає їй брат (ОСОБА_3В.), закуповує необхідні будівельні матеріали, тощо. ОСОБА_1 не знав, що саме його дружина уклала договір № 259 від 29.08.2016р. на виготовлення і монтаж кухонних меблів, які були встановлені у будинку її брата (ОСОБА_3В.), а отже не міг повідомити про це НАЗК. Ці меблі були придбані за кошти ОСОБА_3, встановлені в будинку останнього за адресою вул. Красна, 3 в м. Шостка та належать саме ОСОБА_3, а не родині ОСОБА_1 Наразі ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до Сумського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції, як до особи, яка оспорює його право власності, з позовом про визнання права власності на придбані ним кухонні меблі.

Вирішуючи питання щодо наявності або відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, а саме: неповідомлення ним, як особою, уповноваженою на виконання функцій держави, про суттєві зміни у майновому стані, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані. При цьому, субєктом цього правопорушення є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобовязані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Диспозиція цієї норми за своїм змістом є бланкетною адміністративно- правовою нормою та відсилає до інших норм.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції» (в редакції чинній станом на 13.10.2016р.) у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 мінімальних заробітних плат, встановлених на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство.

Тобто законом передбачений обовязок субєкта декларування повідомити про суттєві зміни саме у своєму майновому стані, а не у майновому стані членів його сімї. Такий висновок суду підтверджується і змістом форми повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування, затвердженої рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016р. № 3, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 р. за № 961/29091. Так, пункт 3 Правил заповнення форми повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування, викладених у формі повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування, містить пряму вказівку, що інформація про отримання доходу або придбання майна членом сімї субєкта декларування не повідомляється.

При цьому, в даних правовідносинах не має правового значення чи набуто це майно членом сімї субєкта декларування у шлюбі з субєктом декларування. Визначальним в даному випадку є питання ким саме було придбано майно: субєктом декларування чи членом його сімї. Наведені висновки суду узгоджуються і базовими принципами побудови форм звітності, передбачених Законом України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції», які відокремлюють майно і доходи субєкта декларування від майна і доходів членів його сімї.

Разом з тим сам ОСОБА_1 не зазнав суттєвих змін у своєму майновому стані, оскільки договір № 259 від 29.08.2016р. на виготовлення і монтаж кухонних меблів, які були встановлені у будинку № 3 по вул. Красна, 3 в м. Шостка, уклала його дружина - ОСОБА_2, а законом не передбачений обовязок субєкта декларування повідомляти НАЗК про суттєві зміни у майновому стані членів його сімї або інших осіб.

Більш того, під час судового розгляду встановлено, що кухонні меблі, вартістю 90220 грн., у будинок № 3 по вул. Красна, 3 в м. Шостка Гузей ОСОБА_4 замовляла та оплачувала за дорученням свого брата (ОСОБА_3В) та за кошти останнього.

Дані висновки суду ґрунтуються на наступному.

Матеріалами справи підтверджується і жодною із сторін не спростовується, що кухонні меблі, вартістю 90220 грн., були встановлені у будинку № 3 по вул. Красна, 3 в м. Шостка, і були придбані для встановлення саме у цьому будинку.

З договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 17.12.2012р. вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельна ділянка, що знаходяться за адресою вул. Красна, 3 в м. Шостка належать брату дружини ОСОБА_1 - ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_5, який є виконавцем за договором № 259 від 29.08.2016р., вказав, що ніколи не знав ОСОБА_1 Десь за два тижні до укладення договору № 259 від 29.08.2016р. до нього приходив ОСОБА_3, і повідомив, що хоче придбати для себе кухню. ОСОБА_3 познайомив ОСОБА_5 зі своєю сестрою ОСОБА_2 та попередив, що його може не бути у місті і за нього розрахується його сестра ОСОБА_2, остання внесла кошти за кухню та на початку жовтня 2016р. прийняла роботи після монтажу кухні. Зауважив, що кухонні меблі розроблялися саме під параметри будинку за адресою вул. Красна, 3 в м. Шостка.

Свідок ОСОБА_6, який працює дизайнером у ПП ОСОБА_5, вказав, що ОСОБА_1 не знає. В перший раз влітку 2016р. ОСОБА_2 приїжджала в офіс приватного підприємця ОСОБА_5 з ОСОБА_3 Дизайн кухні ОСОБА_6 погоджував з ОСОБА_2 протягом тривалого часу. ОСОБА_6 4-5 разів виїжджав до будинку за адресою вул. Красна, 3 в м. Шостка для зняття замірів і сам підписав договір № 259 від 29.08.2016р. від імені ПП ОСОБА_5 з ОСОБА_2 Вказав, що кухонні меблі розроблені під індивідуальне замовлення, вони підходять лише для встановлення в будинку за адресою вул. Красна, 3 в м. Шостка, для якого і призначалися. Ці кухонні меблі не можна встановити в іншу квартиру або будинок без їх суттєвого перероблення.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які працювали у ПП ОСОБА_5, і займалися безпосереднім монтажем меблів, кожен окремо, показали, що вони протягом 4 днів проводили монтаж кухонних меблів у будинку за адресою вул. Красна, 3 в м. Шостка. В цей час в будинку проводилися будівельні роботи. ОСОБА_1 вперше побачили в жовтні 2016р., коли монтували кухонні меблі в будинку за адресою вул. Красна, 3 в м. Шостка. Він пробув у будинку десь 10-15 хвилин і пішов, жодних вказівок щодо встановлення меблів він не давав, жодним чином в їх роботу не втручався, роботи приймала ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_9М показав, що він товаришує з ОСОБА_3 близько 10 років. Десь в липні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до нього з проханням позичити кошти в сумі 5000 доларів США., пояснивши, що гроші потрібні йому для добудови будинку, щось повязане із кухнею, пообіцяв їх повернути до нового року після того, як повернеться зі заробітків. ОСОБА_9М позичив ОСОБА_3 гроші в сумі 5000 доларів США, при цьому розписок або інших документів, які підтверджуються передачу грошей, вони не складали, оскільки часто один одному допомагають грошима, і він не сумнівався, що гроші ОСОБА_3 поверне. Зазначив, що ОСОБА_3 виїжджав на заробітки в РФ і дійсно до нового року гроші ОСОБА_3 повернув.

Свідок ОСОБА_10, який працює в Конотопському міжрайонному відділенні Управління поліції охорони в Сумській області, зазначив, що на початку 2015 року, коли він був начальником Шосткинського міжрайонного відділення Державної служби охорони України, до нього звернувся ОСОБА_1, сказав, що потрібна допомога в обладнанні будинку за адресою вул. Красна, 3 в м. Шостка охоронною сигналізацією. Він направив інженера ОСОБА_11, який склав перелік апаратури, необхідної для встановлення сигналізації, яка була придбана. Хто придбав апаратуру свідок не знає. Співробітники відділення влаштували у будинку за адресою вул. Красна, 3 в м. Шостка сигналізацію, однак не повністю, оскільки у будинку проводились ремонтні роботи. Співробітники відділення перевірили звязок (зробили контрольний дзвінок на пульт), оформили картку ПЦС. На сьогоднішній день будинок не поставлений на охорону, відповідний договір на охорону не оформлений. Зазначив, що в оперативній картці на квартирі, що охороняється УПО (картка ПЦС, а.с. 86) зазначаються довірені особи. Оскільки у будинку за адресою вул. Красна, 3 в м. Шостка робився ремонт, як довірену особу вказано ОСОБА_2, яка там перебувала під час ремонту, і ОСОБА_1 - оскільки він його знав. Зазначив, що під час допиту на досудовому розслідуванні у кримінальному провадженні у протоколі його допиту допущені певні неточності, а саме: він не вказував на те, що будинок будує саме ОСОБА_1 Також зазначив, що наявність у особи правовстановлюючих документів на обєкт охорони перевіряється під час оформлення відповідного договору.

Допитана в якості свідка дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_2 вказала, що проживає з чоловіком та двома доньками за адресою: вул.. Озерна, б. 7, кв. 25. Будинок № 3 по вул. Красна в м. Шостка належить її брату ОСОБА_3. Будинок брата розташований поряд з багатоквартирним будинком, в якому проживає родина ОСОБА_1, і вона допомагає брату з ремонтом, який робиться протягом тривалого часу, на прохання брата відчиняє двері робітникам і купує необхідні для ремонту речі. Вона звітує перед братом за витрачені кошти. Її брат часто виїжджає на заробітки. Разом зі своїм братом ОСОБА_3 вона в кінці серпня 2016р. ходила замовляли кухонні меблі, обирали фурнітуру, колір кухні, тощо. Він познайомив її з ПП ОСОБА_5 та ввів її в курс справи. На момент укладення договору № 259 від 29.08.2016р. ОСОБА_3 вже поїхав на заробітки і вона оформила цей договір на себе. Брат перед виїздом на заробітки дав гроші (приблизно 3,5 тис. доларів США), за рахунок яких вона і розрахувалася за вказаним договором. На момент замовлення і монтажу кухні в будинку ніхто не проживав, оскільки у ньому нічого не було і проводився ремонт.

При цьому, судом не приймаються до уваги наявні у матеріалах цієї справи протоколи допитів в межах кримінального провадження свідків ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_10, оскільки всі ці свідки були допитані в судовому засіданні у змагальній процедурі безпосередньо перед судом, який дає цим показам юридично значущу оцінку, тобто з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Так, у рішенні Європейського суду з прав людини «Жуковський проти України» від 3 березня 2011 року наголошується, що за загальним правилом пункти 1 і 3«d» статті 6 Конвенції вимагають надання підсудному відповідної та належної можливості заперечувати показання свідка обвинувачення і допитати його (див. також рішення від 23 квітня 1997 року у справі «ОСОБА_12 та інші проти Нідерландів» та рішення від 15 червня 1992 р. у справі «Люді проти Швейцарії»).

Більш того, факт підписання договору № 259 від 29.08.2016р. на виготовлення і монтаж кухонних меблів, які були встановлені у будинку № 3 по вул. Красна, 3 в м. Шостка, саме ОСОБА_2 і проведення нею готівкових розрахунків за ним, випливає із змісту цього договору та не оспорювалося жодним учасником судового провадження, а перебування ОСОБА_3 за межами України на час укладення вказаного договору і встановлення меблів також вбачається з дослідженого судом запиту відповіді щодо відомостей про перетин ОСОБА_3 державного кордону за відповідний період.

Таким чином, зважаючи на приведені вище висновки суду про відсутність у ОСОБА_1, як субєкта декларування, суттєвих змін у його майновому стані, а також за відсутності у субєкта декларування обовязку повідомляти НАЗК про суттєві зміни у майновому стані членів його сімї або інших осіб, суд не вбачає наявності у бездіяльності ОСОБА_1, яка полягала у неповідомленні про придбання кухонних меблів, вартістю 90220 грн., обєктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

Крім того, досліджуючи питання щодо субєктивної сторони цього адміністративного правопорушення, слід звернутися до визначень, що містяться у статті 1 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції», яка визначає корупційне правопорушення як діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність. В свою чергу, корупція - використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи повязаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи повязаних з ними можливостей.

Виходячи з аналізу приведених законодавчих визначень корупції та корупційного правопорушення, будь-яке корупційне правопорушення завжди вчиняється з певною метою. В свою чергу, мета є ознакою прямого чи непрямого умислу. Таким чином, вчинення корупційного правопорушення з необережності законом виключається. Наведені висновки суду ґрунтуються і на позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеній у листі за вих.. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017р. «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією», який аналізуючи субєктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, яке також стосується порушення вимог фінансового контролю, вказав, що суб'єктивна сторона цього правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням викладеного судом не приймаються до уваги безпідставні твердження прокурора про можливість вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП з необережності.

Під час розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 хоча і знав про факт придбання і встановлення у будинку ОСОБА_3 кухонних меблів, однак про підписання договору № 259 від 29.08.2016р. на виготовлення і монтаж цих меблів саме його дружиною (ОСОБА_2В.) ОСОБА_1 дізнався лише після того, як отримав копію протоколу про адміністративне правопорушення № 2- 2017. Наведене випливає як пояснень самого ОСОБА_1, так і з показів його дружини ОСОБА_2, яка підтвердила, що не сказала про підписання договору № 259 від 29.08.2016р. чоловіку, оскільки не вважала за потрібне йому про це казати, не придала значення. А ОСОБА_1 запитав у неї про цей договір, коли отримав даний протокол про адміністративне правопорушення. Він не міг знати про ці обставини раніше, оскільки договір № 259 від 29.08.2016р. зберігався у будинку брата по вул. Красна № 3 в м. Шостка. Дані покази дружини ОСОБА_1 є послідовними, узгоджуються як зі змістом самого договору, так і з наведеними вище показами ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які вказували, що всі дії повязані з замовленням, підписанням договору № 259 від 29.08.2016р. та прийманням виконаних робіт вчиняли або ОСОБА_3 або ОСОБА_2 ОСОБА_1 же цим взагалі не цікавився. А тому не довіряти наведеним показам дружини ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у суду підстав не має.

Таким чином, наявність у ОСОБА_1 умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, суд також не вбачає.

З огляду на відсутність у неповідомленні ОСОБА_1 НАЗК про придбання його дружиною ОСОБА_2 меблевого виробу кухні вартістю 90220 грн., як обєктивної так і субєктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, суд доходить висновку про відсутність в даному випадку і складу цього адміністративного правопорушення.

Разом з тим суд оцінює як не спроможні і доводи захисту про відсутність у посадової особи Сумського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України повноважень на складання даного протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, з огляду на вимоги п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП, яким передбачено право уповноважених посадових осіб органів внутрішніх справ (Національної поліції) на складання протоколів по таким адміністративним правопорушенням.

Також судом не приймаються до уваги і доводи захисту про недоліки, допущенні при оформленні протоколу № 2- 2017, зокрема, щодо невірного визначення анкетних даних ОСОБА_1, а саме: адреси його місця проживання та реєстрації, а також зазначення реквізитів недійсного паспорту, оскільки дані недоліки з урахуванням особливостей даної справи не мали значення для встановлення особи ОСОБА_1, який був ідентифікований в судовому засіданні за дійсним паспортом та був єдиним начальником Шосткинського ВП ГУ НП в Сумській області у 2016 році, а питання щодо місця проживання останнього взагалі входило до предмету доведення складу адміністративного правопорушення. Таким чином, наведені недоліки не впливали на всебічність, повноту та обєктивне дослідження всіх обставин цієї справи.

Зважаючи на висновки суду про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП у неповідомленні ОСОБА_1 НАЗК про придбання його дружиною ОСОБА_2 меблевого виробу кухні вартістю 90220 грн., провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 1, 9, ч. 2 ст. 172-6, ст.ст. 245, 247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_13