Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/3998/17 Головуючий у 1-й інст. Стріжакова Г. В.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2017 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області Бережна С.В., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,його захиниска ОСОБА_3 розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 13 травня 2017 року щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1

в с т а н о в и в:

Постановою Корольовського районного суду м.Житомира від 30 березня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Постановлено стягнути із ОСОБА_2 320 грн. судового збору.

Вчинене ОСОБА_2 правопорушення полягало в тому, що він о 01-45 год. 08.04.2017 року керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2101», р.н. НОМЕР_1 в м. Житомирі по вул..Бялика, 2 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

Такими своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

На прийняте судом рішення ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати. Посилається на те, що постанова суду є незаконною, оскільки вона винесена з грубим порушенням норм процесуального права, а адміністративне стягнення, якому його було піддано постановою суду не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. Вказує, що суд належним чином не дослідив докази вини особи: не викликав водіїв - свідків для допиту, а лише обмежився їх письмовими поясненнями, належним чином неі дослідив протокол про адміністративне правопорушення.

Таке порушення процесуальних норм права є дуже суттєвим, оскільки такий розгляд справи позбавив його можливості реалізувати свої права, передбачені ст.268 КпАП України, зокрема, дати пояснення, викликати свідків для дачі пояснень по суті справи. Також вказує, що суд значно відступив від принципів повноти та об'єктивності судового розгляду та порушив вимоги п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 за №14, де зазначено, що необхідно "звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Заслухавши доповідь судді, доводи та пояснення ОСОБА_2, його захисника, який підтримали свою апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного

Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд зазначених вимог закону дотримався.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, усім матеріалам адміністративної справи , в тому числі і письмовим матеріалам самого ОСОБА_2, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 147523 від 08.04.2017 року, в якому зазначено, що о 01-45 год. 08.04.2017 року він керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2101», р.н. НОМЕР_1 в м. Житомирі по вул.. Бялика, 2 в стані алкогольного сп'яніння. Зазначений протокол складено у відповідності до вимог ст.. 256 КУпАП, в ньому чітко зазначено те правопорушення, яке було вчинено ОСОБА_2 із вказівкою норм, які було ним порушено, зазначені свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 даної події із вказівкам повних даних про їх особи, наявні письмові пояснення ОСОБА_2, який не заперечував вживання алкогольних напоїв та зазначені інші дані, передбачені ст.. 256 КУпАП, та усі підписи учасників даних подій та осіб, які складали вказаний протокол. Зауважень до вказаного протоколу та дій працівників поліції від ОСОБА_2 та свідків не поступало, в адміністративному судовому порядку апелянтом дій працівників поліції оскаржені не були.

Огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку у відповідності до положень ст. 266 КУпАП проводився зі згоди водія із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох вищевказаних свідків. На підстав проведеного огляду було складно акт на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому чітко зазначено результати такого тестування, а саме цифровий показник приладу «Драгер» якого показав 1,08 проміле алкоголю в його крові станом на 02-11 годину 08.04.2017 року, який ОСОБА_2 підписав, та зауважень на результати тесту не надав. Крім того ОСОБА_2 в акті огляду на стан сп'яніння в графі «з результатами згоден» поставив свій підпис. Значений факт проведення саме вказаного тестування вказаний час підтверджено відповідним чеком, доданим до матеріалів справи.

Вина ОСОБА_2 також підтверджується письмовими показами ОСОБА_6 та ОСОБА_5, які підтвердили, що ОСОБА_2 пройшов тестування на алкоголь «Драгер», цифровий показник якого показав 1,08 проміле алкоголю в його крові, а також письмовими поясненнями самого ОСОБА_2, який підтвердив, що випив за годину перед зупинкою шампанське (а.с. 2, 4-6). Ці ж факти ними підтверджено і в наведених вище письмових доказах

Крім того слід зазначити, що в матеріалах провадження на а.с. 7 знаходиться розписка ОСОБА_2 про те, що він зобов'язується не сідати за кермо на протязі 24 годин або до повного витрезвлення, датована того 08.04.2017 року за його підписом, наявність якої він не заперечував.

З огляду на викладене суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 викладені в його апеляційній скарзі про те, що постанова суду винесена з порушенням норм процесуального права, оскільки його не було повідомлено про розгляд справи щодо нього в суді та розглянуто за його відсутності, що на його думку є підставлю для скасування постанови суду першої інстанції, є безпідставними, оскільки його процесуальні права поновлені, в тому числі і передбачені ст. 268 КУпАп під час апеляційного розгляду справи, проте наявність доказів, що містяться в матеріалах справи та досліджених під час апеляційного розгляду справи, не спростовують вини останнього у вчиненні ним адміністративного правопорушення.

В ході апеляційного розгляду ОСОБА_2 та його захисником заявлялося клопотання про виклик в судове засідання для підтвердження своїх письмових доказів свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5, в також працівника поліції,який складав протокол. Зазначені особи на неодноразово викликалися, однак не з'являлися були повідомлені належним чином, однак на думку апеляційного суду неявка зазначених осіб не впливає на доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, виходячи з наведених вище обставин та доказів, наявних в матеріалах справи, недовіряти яким, в тому числі і іх письмовим поясненням, у суду підстави відсутні. Не надали таких підстав і апелянт та захисник.

Крім того слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні докази того, що захисник ОСОБА_3 знаходився поза межами м.Житомира і дійсно не мав змоги з'явитися в судове засідання до суду першої інстанції, не додані такі докази і до апеляційної скарги. Така поведінка ОСОБА_2 та його захисника свідчить лише про затягування судового процесу з метою уникнення накладення строків стягнення та свідчить про зловживання даними учасниками процесу своїми процесуальними правами.

Ніяких обґрунтованих та підставних доводів та доказів на обґрунтування невинності ОСОБА_2 та незаконності оскарженої постанови апелянтом та його захисником наведено не було ні в апеляційній скарзі, ні в ході апеляційного розгляду справи.

З огляду на викладене, підстав для скасування постанови суду з мотивів, наведених в апеляційній скарзі ОСОБА_2, немає, постанова є законною та на підставі положень ст. 294 КУпАП підлягає залишенню без змін

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м.Житомира від 13 травня 2017 року про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік,- без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: