Справа № 587/1443/17
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2017 року суддя Сумського районного суду Сумської області Степаненко О.А., при секретарі Токаревій В.М., розглянувши адміністративну справу, що надійшла від Управління охорони, використання, і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 85 КпАП України

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, раніше не судимого,

В С Т А Н О В И В :

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 25 травня 2017 року о 21 год ОСОБА_1 на річці Псел біля с. Низи здійснював незаконний вилов риби забороненим знаряддям лову - ятерями із сіткоснастевого матеріалу в кількості 3 штук; впіймав риби: плітка-21 шт., плоскирка-2 штуки, лящ-3 шт., щука-2 штуки, лин-1 штука, заподіявши рибному господарству збитки на суму 3162 грн., чим порушив п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства та скоїв правопорушення, передбачене ч.4 ст. 85 КпАП України.

Суд не вбачає підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 85 КпАП України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснив, що він не здійснював вилов риби забороненим знаряддям лову, в той день він їхав на велосипеді, віз рибу, яку йому дав його приятель ОСОБА_2 Коли він їхав біля берега річки, до нього підішли працівники рибінспекції та склали на нього протокол, ятерів у нього не було вилучено. При цьому йому погрожували застосуванням наручників, штовхали, він вимушений був підписати протокол.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23 -рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України принцип презумпції невинуватості.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до розяснень, які містяться в ч. 2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч.1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п.50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" №39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява №25).

Крім того, у справі «Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для зясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

У відповідності до розяснень, які містяться в ч. 2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Суду не надано безперечних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1, надані докази не дають підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Так, свідок ОСОБА_3 пояснив, що увечері 25 травня 2017 р. він прогулювався, зайшов до ОСОБА_4 і з ним вирішили пройтися до річки. Біля річки в парку відпочинку вони побачили іномарку сріблястого кольору, 2 особи в камуфляжній формі, які штовхали ОСОБА_1 Коли вони підійшли ближче, то почули, що ОСОБА_1 обвинувачують у незаконному вилові риби, хоча вони не бачили, щоб ОСОБА_1 ловив рибу, ятерів при цьому не вилучалося. Працівники рибнагляду почали складати протокол на ОСОБА_1, який підписав протокол, бо працівники інспекції примушували його це зробити, погрожували застосуванням наручників.

Свідок ОСОБА_2 пояснив, що рибу, яку вилучили у ОСОБА_1, дав йому саме він, він запамятав цей день, оскільки ці події були 25 травня 2017 року, а 26 травня 2017 року в нього був день народження. Йому зателефонував ОСОБА_1 і попросив риби , на що він сказав, що риба є. Коли ОСОБА_1 приїхав до нього на велосипеді, він дав йому десятка 2-3 плоскирки, також були щучки, густера, лящ. Цю рибу вони наловили з сином. Після того, як він дав ОСОБА_1 рибу, той на велосипеді поїхав по своїх справах.

Свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що він разом з ОСОБА_3, проходячи повз річки, бачили, як 2 особи в камуфляжній формі штовхають ОСОБА_1, який начебто ловив рибу ятерями, хоча ятерів він не бачив. В ході штовханини ОСОБА_1 погрожували наручниками і той підписав протокол.

Пояснення свідка ОСОБА_5, який стверджував про те, що ОСОБА_1 вочевидь здійснював незаконний вилов риби забороненими знаряддями лову - ятерями, не може бути підставою для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, оскільки свідок є працівником рибоохорони, отже є певні сумніви щодо неупередженості свідка.

Крім того, порівнюючи описання незаконних знарядь лову ятерів, начебто вилучених у ОСОБА_1 ( ар.с.3,4,5) з оглянутими в судовому засіданні ятерями, які надані управлінням охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Сумській області, суд приходить до висновку, що описання ятерів не співпадає з наявними знаряддями лову, зокрема, в частині довжини та розмірів, пошкоджень, розміру кілець незаконних знарядь лову, що певним чином підтверджує позицію ОСОБА_1

Будь-яких обєктивних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1, таких як відеозапис вчиненого правопорушення, суду не надано.

За таких обставин дана справа підлягає закриттю у зв*язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 85 ч.4 КпАП України.

Керуючись ст. 85 ч.4, ст. 247 п. 1 , п.3 ч.1 ст. 284 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В :

Закрити адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ст. 85 ч.4 КпАП України за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Сумський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя