П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" серпня 2017 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Курило А.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 1224, 124 КпАП України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, 08 червня 2017 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин, керуючи транспортним засобом «Hyundai Accent» державний номер НОМЕР_1, рухався по вулиці Братиславська, 15, в місті Києві, не впевнився в безпечності руху, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Chevrolet Aveo» державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, чим заподіяв транспортним засобам технічні пошкодження та завдав матеріальної шкоди. Крім того, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди до якої був причетний.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. п. 2.10 «а», 12.1, 13.1, Правил дорожнього руху України.

В судове засідання ОСОБА_1 двічі не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини не явки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, а саме: протоколи про адміністративні правопорушення, схему ДТП, письмові пояснення учасників ДТП, приходить до наступного.

Стаття 7 КпАП України вказує на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Відповідно до Глави 21 КпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов'язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Статтею 124 КпАП України, передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Статтею 1224 КпАП України, передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_1, вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 1224, 124 КпАП України.

За таких обставин, відповідно до ст.33 КпАП України, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, суд вважає, що на нього має бути накладено стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ч.2 ст.36 КпАП України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом /посадовою особою/, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Крім того, згідно ст. 40? КпАП України, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку його накладено у розмірі визначеному ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року /зі змінами і доповненнями/.

За таких обставин, керуючись вимогами ст.ст. 33, 36, 40?, 1224,124, 252, 283-285, 289, 291, 294 КпАП України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 1224, 124 КпАП України.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, із застосуванням ч.2 ст.36 КпАП України, за більш серйозне правопорушення з числа вчинених у виді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 340 /триста сорок/ гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що на день винесення постанови становить 320 гривень 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред'явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя: