Справа № 638/8835/17
Провадження № 3/638/2416/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2017 року суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Шишкін О.В., розглянувши адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, про притягнення до адміністративної відповідальності

●за статтею 124 КУпАП,-

встановив:

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №027261 від 30.05.2017, 28.05.2017 року о 13 годині 50 хвилин ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом DAEWOO SENS д.н.з. НОМЕР_1, при виїзді з прилеглої території по вул..Бакуліна, не надав дорогу автомобілю Тойота д.н.з. НОМЕР_2 та не впевнившись в безпеці свого маневру, скоїв зіткнення з вказаним автомобілем, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав, пояснивши, що виїжджаючи з парковки ХНУРЕ по вул.. Бакуліна 10-12, він зупинився, щоб впевнитись у відсутності перешкод для здійснення маневру повороту наліво. Впевнившись, що з обох боків відсутні транспортні засоби, які перешкоджають руху, почав здійснювати рух (поворот) на автомобілі DAEWOO SENS. Автомобіль Тойота д.н.з. НОМЕР_2 рухався з боку пр.Науки на великій швидкості, чим створив аварійну ситуацію, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду.

Суддя, розглянувши адміністративний матеріал, вислухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши докази по справі, дійшов наступного.

Відповідно до п.10.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року з наступними змінами, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п.10.2 Правил виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправочних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а зїжджаючи з дороги велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Стаття 251 КУпАП встановлює перелік доказів, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні.

Зокрема, такими доказами, згідно вищевказаної статті, можуть бути пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, що використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Повно та всебічно дослідивши адміністративний матеріал, суддя дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Не дивлячись на невизнання своєї вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, факт його вчинення підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №027261 від 30.05.2017 року, висновком за результатами перевірки матеріалу дорожньо-транспортної пригоди №17756 від 28.05.2017 року, схемою місця ДТП, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди з фототаблицею, письмовими поясненнями ОСОБА_2, протоколом огляду та затримання транспортного засобу.

Суд вважає, що зазначені докази, які були досліджені у судовому засіданні, є допустимими, достовірними та у сукупності достатніми для належної правової оцінки дій правопорушника та визнання його винуватості у його вчиненні.

При цьому суд критично відноситься до пояснень ОСОБА_1 та розцінює їх як спосіб захисту, оскільки вони не підтверджуються належними доказами та суперечать зібраним у справі доказам, наведеними вище.

Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини та ставлення до вчиненого, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до ОСОБА_1, адміністративне стягнення, в межах санкції ст. 124 КУпАП, у виді мінімального штрафу.

Також приходжу до висновку, що в даному випадку таке стягнення, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування, у зв'язку з чим, не вбачаю підстав для накладення інших, більш суворих, видів стягнень.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП, Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI з наступними змінами та доповненнями, з ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі, встановленому зазначеним Законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.40-1,124, 221, 268, 280, 283, 284КУпАП, суддя,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Відповідно до положень ст. ст. 307 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу не пізніш як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 680 грн. (шістсот вісімдесят грн.)

На підставі ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 користь держави судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) гривен.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції.

Строк предявлення постанови до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Суддя: О.В.Шишкін