Справа № 161/7196/17
Провадження № 3/161/1941/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 27 липня 2017 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Ковальчук В.О., з участю захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2, особи яка притягається до відповідальності ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань названого суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого водієм, одруженого, маючого на утриманні трьох дітей, інваліда III групи, , проживаючого та зареєстрованим місцем проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, кв.№6, не підданого протягом року адміністративному стягненню,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Біля 18-тої години 40 хвилини, 30 квітня 2017 року, напроти буд.№25 по вул.Христинського м. Луцьку Волинської області, ОСОБА_3, всупереч вимог п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом, а саме: автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, з вмістом етанолу в крові 1.74 %.

В судовому засіданні ОСОБА_3, свою вину в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП не визнав та пояснив, що алкогольних напитків не вживав, керував автомобілем по вул..Щусєва, не ввімкнув сигнал повороту, після чого його обїхав інший автомобіль та зупинився, а водій відчинивши двері забрав ключі та почав кудись телефонувати.

Також, ОСОБА_3 пояснив, що не розуміючи що сталося, він пішов до дому та випив спиртне та повернувшись до автомобіля побачив, що його чекають поліцейські.

На пропозицію поліцейських пройти тест на стан вживання алкоголю з застосуванням приладу Драгер чи в наркодиспансері, він виявив бажання пройти огляд в наркодиспансері.

Суд, досліджуючи протокол про адміністративне правопорушення серії БР №150688 встановив, що ОСОБА_3 не оспорював своєї вини в скоєнні адміністративного правопорушення та відмовився давати пояснення, про що поставив свій підпис (а.с.1).

З висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, або перебування під впливом препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, суд встановив, що о 19-тій годині 45-ть хвилин 30 квітня 2017 року, ОСОБА_3 перебував в стані алкогольного спяніння (а.с.6).

З пояснень свідка ОСОБА_4 встановлені дані, про порушення водієм автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_3 Правил дорожнього руху України, що виражалось в зупинці автомобіля посеред вулиці, перебування водія автомобіля в стані алкогольного сп'яніння, в звязку з чим він, ОСОБА_4 зателефонував на лінію 102 (а.с.3).

З поданих патрульними ОСОБА_5 та ОСОБА_6 рапортів на імя начальника Управління Патрульної поліції у місті Луцьку встановлено, що водій ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП, про що було винесено постанову про накладання адміністративне стягнення та перебував в стані алкогольного спяніння (а.с.4,5).

З відтворених в судовому засіданні записів, з нагрудних камер поліцейських, встановлено, що о 18-тій год.54 хв. на пропозицію поліцейських пройти тест на стан алкогольного спяніння на місці чи в наркодиспансері, ОСОБА_3 відмовився проходити тест на місці та побажав проходити медичний огляд в наркологічному диспансері.

З відтворених записів проведеного в Волинському обласному наркологічному диспансері лікарем ОСОБА_7 огляду, встановлено, що за показами таймера о 19 годині 47-тій хв. 30 квітня 2017 року, ОСОБА_3 перебував в стані алкогольного спяніння з вмістом етанолу в крові 1.74 %.

В судовому засіданні, суд, досліджуючи докази сторони захисту, допитав свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_8.

Так, свідок ОСОБА_3-дружина особи яка притягається до відповідальності ОСОБА_3, показала, що чоловік, прибувши до дому випив спиртне, та вони разом відбули до місця знаходження автомобіля, де їх чекали працівники поліції.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що на прохання ОСОБА_3 прибув до його місця знаходження, де отримавши ключі забрав його автомобіль, та бачив, як ОСОБА_3 повезли в наркодиспансер.

Разом з тим, свідок ОСОБА_8 показав, що ОСОБА_3 за кермом не вживає спиртне.

Таким чином, суд, на підставі обєктивно проведеного аналізу поданих особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення та стороною захисту, доказів, встановив, що пояснення ОСОБА_3 в частині перебування в стані алкогольного спяніння є правдивими, оскільки обєктивно підтверджуються висновком щодо результатів медичного огляду на стан спяніння, узгоджуються з поясненнями свідка ОСОБА_4, та доводять керування ОСОБА_3 автомобілем під час зупинки в стані алкогольного спяніння.

Разом з тим, суд встановив, що пояснення ОСОБА_3 в частині що він керував тверезим та вживав алкоголь, залишивши транспортний засіб, не знайшло свого обєктивного підтвердження, оскільки суперечить показам свідка ОСОБА_4.

Також, суд, вважає, що показання свідка ОСОБА_3-дружини особи, яка притягається до відповідальності, також суперечать показанням свідка ОСОБА_4, та дані з метою уникнення чоловіком відповідальності за керування автомобілем в стані алкогольного спяніння.

Показання ОСОБА_8 не спростовують та не доводять винності ОСОБА_3 щодо вчинення адміністративного правопорушення.

Разом з тим, захисник ОСОБА_2 заявив клопотання про закриття провадження, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, мотивуючи тим, що ОСОБА_3 не керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, огляд проводився всупереч вимог ч.2 ст.266 КУпАП, без двох свідків та застосування технічних засобів.

Однак, суд встановив, що водій ОСОБА_3 не заперечував що перебував в стані алкогольного спяніння, добровільно погодився пройти огляд в медичному закладі та не виявив бажання проходити такий огляд на місці з застосуванням технічного приладу, а тому наведенні захисником доводи не спростовують вини ОСОБА_3 про перебування в стані алкогольного спяніння під час керування транспортним засобом, та тому клопотання не підлягає до задоволенню.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_2 просив суд врахувати при прийнятті рішення, що ОСОБА_3 працює водієм, що являється єдиним джерелом доходів, а тому просив не позбавляти прав керування транспортними засобами.

З врахуванням зазначеного, суд, вважає, що доводи сторони захисту не можуть бути вагомими, оскільки санкція статті ст.130 КУпАП за грубе порушення ОСОБА_3 вимог Правил дорожнього руху України не передбачає альтернативи щодо іншого виду адміністративного стягнення.

Дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП, як умисні дії, що виразилися в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Обставини, що помякшують чи обтяжують відповідальність судом не встановлені.

При накладенні стягнення суддя враховуючи викладене, а також характер вчиненого правопорушення, особу порушника який притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, відсутність обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність, вважає, що на ОСОБА_3 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу та позбавленням права керування транспортним засобом.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладене таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється ставка судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому з ОСОБА_3 необхідно стягнути 320 гривень судового збору.

На підставі вказаного, керуючись ст.ст. 24 ч.1 п.2,п.5, 30,33, 283, 284 ч.1 п.1 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_3, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому розмірі становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок, з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_3, в дохід держави судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) гривень.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд, шляхом подачі апеляційної скарги особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисником, упродовж десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Луцького міськрайонного суду В.О. Ковальчук