АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/2927/17Суддя 1 інстанції Пустовіт О. Г.
Номер провадження 33/774/87/К/17Суддя- доповідач Мажара С. Б.
П О С Т А Н О В А

02 серпня 2017 року

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2017 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Мажара С.Б., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_3,захисника ОСОБА_4, який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 липня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Фрунзе Киргизія, громадянина України, працюючого «Інтервзривпром» - водієм, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1

Визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого, ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. у дохід держави, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 145592, водій ОСОБА_2, 20 квітня 2017 року приблизно о 10 годині 20 хвилин, керуючи автомобілем «УАЗ 3909», реєстраційний номер НОМЕР_1, по вулиці М. Світальського в м. Кривому Розі, під час об'їзду перешкоди, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечного бокового інтервалу, виїхав на смугу зустрічного руху де допустив зіткнення з рухаючимся у зустрічному напрямку автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3, після чого останній від удару за інерцією виїхав за межі проїзної частини, де скоїв наїзд на перешкоду електроопору. В подальшому автомобіль «УАЗ 3909» опрокинувся. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, пасажир автомобіля «УАЗ 3909» ОСОБА_5 та водій автомобіля «Хюндай Елантра» ОСОБА_3 були травмовані. Своїми діями водій ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 2.3.в, 11.3, 13.3 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 липня 2017 року ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 340 грн.

Обгрунтовуючи прийняте рішення суд першої інстанції як на докази винуватості ОСОБА_2 послався на протокол огляду місця ДТП від 20.04.2017р., схему до зазначеного протоколу з фототаблицею.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду першої інстанції скасувати, ухвалити постанову. якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ст. 124 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги ОСОБА_2 зазначає, що суд помилково прийшов до висновку про його провину у ДТП, оскільки, як зазначає апелянт, місце зіткнення автомобілів розташоване на полосі його руху і висновки суду, що начеб-то він для обгону транспортного засобу виїхав на смугу зустрічного руху не відповідають дійсності. Крім того, гальмівний слід також свідчить про те, що зіткнення сталося на полосі його руху і його провина у ДТП відсутня.

В судовому засіданні в апеляційній інстанції ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити; потерпілий ОСОБА_3 та його представник захисник ОСОБА_4 вважали, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні і просили постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши пояснення ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_3, захисника ОСОБА_4, який діє в його інтересах, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню з наступних підстав.

У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 судом першої інстанції дотримані не були.

Вирішуючи питання про обґрунтованість апеляційної скарги по суті та аналізуючи покладений в основу оскаржуваної постанови висновок суду першої інстанції про наявність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП суд апеляційної інстанції вважає доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 слушним та таким, що заслуговує на увагу.

Зі змісту ст. 251 КУпАП вбачається, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, відповідно даних протоколу серії БР № 145592 від 17.05.2017 р., водій ОСОБА_2, 20 квітня 2017 року приблизно о 10 годині 20 хвилин, керуючи автомобілем «УАЗ 3909», реєстраційний номер НОМЕР_1, по вулиці М. Світальського в м. Кривому Розі, під час об'їзду перешкоди, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечного бокового інтервалу, виїхав на смугу зустрічного руху де допустив зіткнення з рухаючим у зустрічному напрямку автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3, після чого останній від удару за інерцією виїхав за межі проїзної частини, де скоїв наїзд на перешкоду електроопору. В подальшому автомобіль «УАЗ 3909» опрокинувся. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, пасажир автомобіля «УАЗ 3909» ОСОБА_5 та водій автомобіля «Хюндай Елантра» ОСОБА_3 були травмовані.

Як зазначено у постанові суду першої інстанції вищезазначені обставини, свідчать про наявність в діях водія ОСОБА_2 порушення вимог п.п. 2.3.в, 11.3, 13.3 Правил дорожнього руху та вчинення ним правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП.

Як на доказ провини ОСОБА_2 у ДТП суд першої інстанції послався на пояснення самого ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_3, інспектора Козачук М.М., допитаних в судовому засіданні, а також на письмові матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 145592, протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 20.04.2017 року та схеми до протоколу з фото таблицями.

При цьому, слід зазначити, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в своїх поясненнях викривають один одного в недотриманні Правил дорожнього руху, внаслідок яких сталося ДТП.

Так, судом першої інстанції в постанові про визнання винуватості ОСОБА_2 в порушенні Правил дорожнього руху зазначено, що місце зіткнення автомобілів розташоване на полосі руху автомобіля «Хюндай Елантра» на відстані 3,2 м від бордюрного каменю його полоси руху, а ширина проїзної частини дороги в цьому місці становить по напрямку огляду 5,3 м, на зустрічній смузі 5,2 м. Слід кочення від автомобільної шини з 6 канавками розташований на відстані 5,1 м від бордюрного каменю полоси руху автомобіля «УАЗ 3909», слід юзу від останнього автомобіля розташований на відстані 0,6 м від сліду кочення від автомобільної шини з 6 канавками. Таким чином вказаний слід юзу від колеса автомобіля «УАЗ 3909» розташований на полосі руху автомобіля «Хюндай Елантра» на відстані 0,3 м від осьової лінії проїзної частіни дороги. що автомобіль під керуванням ОСОБА_2 виїхав на полосу зустрічного руху підтверджується і його особистими поясненнями, долученими до матеріалів справи, згідно до яких, перед зіткненням він об'їжджав маршрутне таксі (мікроавтобус). Очевидно, що маршрутне таксі перебувало на певній відстані від бордюрного каменю своєї полоси руху, тобто на безпечному бічному інтервалі. Ширина автомобілю «УАЗ 3909» по дзеркалах становить 2,1 м, ширина автомобілю «Мерседес-бенц Спрінтер» без дзеркал становить 1,993 м. А при обгоні та випередженні водії повинні витримувати безпечний бічний інтервал.

Безпечний інтервал, це відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об'єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху. Очевидно, що безпечний бічний інтервал не може бути меншим ніж 1 м. Враховуючи, що відповідно до ДБН В.2.3.-5-2001 С.6 та ДБН 360-92* ширина однієї полоси для руху повинна становити не менше 3,5 м.

Ці висновки суд першої інстанції зробив на підставі протоколу огляду ДТП та схеми до нього.

З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції приходить до висновків, що суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень та за відсутності висновків відповідної експертизи сам зробив такі висновки.

У зв'язку з викладеним, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо визнання ОСОБА_2 винним у ДТП лише на підставі вищезазначених доказів, оскільки сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини ОСОБА_2 у вчиненні ДТП, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування, а щодо схеми ДТП, яку суд визнав як доказ винуватості ОСОБА_2, яка складена на місці пригоди, але не підписана ні ОСОБА_2 ні ОСОБА_3, слід зазначити, що дійсно на ній графічно зображені та зафіксовані об'єкти про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив'язка об'єктів, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об'єктів, зображених на схемі, на зворотному боці схеми зазначено характеризуючі дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження, які в своїй сукупності свідчать тільки про те, що між транспортними засобами сталося ДТП, однак останні однозначно не свідчать, що саме дії ОСОБА_2, які полягають у недотриманні ним п. 2.3. б, 11.3., 13.3 ПДР України призвели до ДТП.

Будь-яких інших доказів на підтвердження провини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП учасниками судового провадження не надано і клопотань щодо їх витребування заявлено не було як під час розгляду справи в суді першої інстанції так і під час розгляду справи апеляційним судом.

На переконання суду апеляційної інстанції, для зясування невідповідності дій водія ОСОБА_2 під час ДТП вимогам ПДР України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, необхідні спеціальні познання, а відтак у справі необхідно було б провести відповідно експертизу, що не здійснено судом першої інстанції

При цьому. Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП є такою, що підлягає скасуванню на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Крім того, не виключна можливості стягнення потерпілим ОСОБА_3 з ОСОБА_2 коштів у відшкодування матеріальної або моральної шкоди в порядку цивільного судочинства в разі встановлення судом в ході розгляду цивільної справи доказів вини в порушенні вимог Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Керуючись п. 1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 липня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП - скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області С.Б.Мажара