Апеляційний суд міста Києва
Справа № 33/796/1253/2017
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 червня 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника - адвоката Войтюка Д.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 - адвоката Войтюка Д.В. на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 14 квітня 2017 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Оболонського районного суду м. Києва від 14 квітня 2017 року

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Цією ж постановою суддя стягнув з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 320 гривень.

Як встановлено постановою судді, 11 лютого 2017 року о 12 год. 30 хв. ОСОБА_2 в м. Києві по пр-ту Мінському, 2, керував автомобілем НОМЕР_1 в стані наркотичного сп'яніння. Огляд на стан наркотичного сп'яніння проводився в установленому законом порядку у лікаря нарколога. Відповідно до висновку Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» № 001103 від 11.02.2017, ОСОБА_2 11.02.2017 о 13 год. 00 хв. перебував у стані наркотичного сп'яніння (марихуана), чим порушив п. 2.9 (а) ПДР.

Своїми діями ОСОБА_2 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані наркотичного сп'яніння.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, захисник ОСОБА_2 - адвокат Войтюк Д.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 14 квітня 2017 року та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю складу правопорушення.

В обґрунтування поданої скарги, скаржник посилається на те, що постанова судді є незаконною та не відповідає фактичним обставинам справи, винесена з порушенням матеріального та процесуального права, оскільки протокол про адміністративне правопорушення від 11.02.2017 серія БР № 111656 та Висновок, що додається оформлені з порушенням встановлених вимог ст. ст. 251, 254, 256, 266 КУпАП, п.1 Розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, п. п. 7, 9, 10, 12, 15, 16 Розділу І, ІІ, ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.

Зокрема, захисник, просить звернути увагу на те, що протокол від 11.02.2017 року не містить інформації, щодо ознак, які вказують на стан наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, перелік яких встановлено в п. 4 Розділу І Інструкції № 1452/735. Відсутність в протоколі визначених вказаним вище пунктом ознак, є порушенням ст.ст. 251, 256 КУпАП та вказує на відсутність підстав вважати, що ОСОБА_2 перебував у стані наркотичного чи іншого сп'яніння.

Також зазначаючи про те, що протокол від 11.02.2017 року не містить інформації щодо складання направлення на проходження медичного огляду за встановленою формою, наявність якого є обов'язковою умовою для проходження такого огляду, захисник робить висновок про те, що відсутність належним чином оформленого направлення, є порушенням п. 8, 12 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735, у зв'язку з чим, згідно п. 22 Розділу ІІІ цієї Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

З урахуванням зазначеного, а також інших обставин захисник констатує, що медичний огляд ОСОБА_2 на підставі Направлення від 11.02.2017 року, складеного о 13 год. 00 хв., на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серія БР № 111650 не міг бути проведений лікарем наркологом 11.02.2017 року, оскільки такий протокол щодо ОСОБА_2 відсутній.

Фактична відсутність протоколу про адміністративне правопорушення серія БР № 111650, на підставі якого ОСОБА_2 було направлено на медичний огляд, згідно ст. 247 КУпАП, є підставою стверджувати про відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Підсумовуючи викладене, захисник вважає, що обставини, які викладені в протоколі серія БР № 111656від 11.02.2017 року не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, у зв'язку з чим вважає за необхідне провадження у справі закрити.

Крім цього, в апеляційній скарзі звертається увага на те, що суддею Оболонського районного суду м. Києва, під час розгляду справи не було взято до уваги факт порушення лікарем-наркологом ряду вимог, щодо порядку проведення огляду; не дотримано висновків, що викладені в постанові Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 № 14, що унеможливило розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст.ст. 7, 245, 279, 280 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та її захисника на підтримку поданої останнім апеляційної скарги, пояснення допитаних в якості свідків інспектора патрульної поліції ОСОБА_4 та лікаря-нарколога ОСОБА_5; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку судді щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у керуванні транспортним засобом у стані наркотичного сп'яніння.

Зокрема, висновок судді про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як обґрунтовано зазначається в оскаржуваній постанові, крім протоколу про адміністративне правопорушення від 11.02.2017 року серії БР № 111656, підтверджується висновком лікаря-нарколога Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» від 11.02.2017 року, з якого вбачається, що гр. ОСОБА_2 перебуває у стані наркотичного (марихуана) сп'яніння, рапортом інспектора поліції від 11.02.2017 року, відеозаписами із нагрудних відеокамер працівників патрульної поліції, які були надані Управлінням патрульної поліції у м. Києві, а також поясненнями, наданими в судовому засіданні.

З огляду на вищенаведене, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_2 - адвоката Войтюка Д.В. про те, що постанова судді є незаконною, не відповідає фактичним обставинам справи та винесена з порушеннями норм матеріального і процесуального права, не можуть бути визнані обґрунтованими, оскільки вони не містять даних, які б дозволили зробити висновок про те, що прийняте по справі рішення, не ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, а висновки судді суперечать вимогам КУпАП та тим нормативно-правовим актам, на які захисник посилається у своїй скарзі.

Оцінка наявних в матеріалах справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 доказів, яку надав суддя у своїй постанові, не суперечить вимогам ст. 252 КУпАП та свідчить про дотримання судом вимог ст. 245 цього Кодексу, яка визначає завдання провадження в справах про адміністративні правопорушення.

При цьому, суд апеляційної інстанції не погоджується з посиланнями у скарзі захисника на порушення відповідних норм КУпАП та зазначених ним відомчих Інструкцій з боку інспектора патрульної поліції та лікаря-нарколога, відповідно під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, проведення процедури огляду водія ОСОБА_2 на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та оформлення результатів такого огляду, оскільки перевіркою наведених у скарзі доводів не встановлено, що такі порушення дійсно мали місце та могли служити перешкодою для прийнятого суддею рішення.

Більш того, всупереч доводам апеляційної скарги про те, що огляд ОСОБА_2 на стан наркотичного сп'яніння було проведено з порушеннями вимог відповідної Інструкції та ст. 266 КУпАП, а тому результати його огляду слід вважати недійсними, вони не можуть бути визнані обґрунтованими та служити підставою для скасування постанови судді і закриття провадження у справі щодо ОСОБА_2, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки не знайшли свого підтвердження, як під час розгляду справи в суді першої, так і апеляційної інстанцій.

Так, заслухавши пояснення свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5, перевіривши докази, наявні в матеріалах справи та надані під час апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав, передбачених ст. 266 КУпАП та відповідною Інструкцією, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, для визнання результатів медичного огляду ОСОБА_2 на стан наркотичного сп'яніння недійсними.

За таких обставин, апеляційна скарга захисника ОСОБА_2 - адвоката ВойтюкаД.В. не може бути задоволена, оскільки вона не містить в собі достатніх підстав для висновку про те, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення щодоОСОБА_2 про визнання йоговинним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення є незаконною та необґрунтованою, а тому за наслідками розгляду цієї скарги суд апеляційної інстанції вважає необхідним залишити її без задоволення, а постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 14 квітня 2017 року - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - адвоката Войтюка Д.В.залишити без задоволення, а постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 14 квітня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва

С.О.Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Луценко О.М.