Справа № 642/2845/17
Провадження № 3/642/1128/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 серпня 2017 року суддя Ленінського районного суду м.Харкова Гримайло А.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у м.Харкові ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: м.Харків, пров.Митинговий 37, кв.12,

- за ч.1 ст.130 КУпАП України, суд -

в с т а н о в и в:

03 червня 2017 року, ОСОБА_1 близько о 00 год. 06 хв. в м.Харкові по вул.Озерянська, в районі будинку №65, керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме запах алкоголю з порожнини роту, нестійка хода. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, тобто здійснив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП України.

В судове засідання ОСОБА_1 зявився, вину не визнав, але в подальші судові засідання не зявлявся.

Відповідно до ст. 245 КУпАП України завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і обєктивне зясування обставин справи. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 №11 „Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, де зазначено, що згідно зі ст. 245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й обєктивно зясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Відповідно до п.2.5 Правил Дорожнього Руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід враховувати, що стан спяніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки спяніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Згідно абз. 4 п. 27 згаданої Постанови Пленуму Верховного Суду роз'яснено, що для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до п. 2.7. Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, встановлення стану алкогольного спяніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Вислухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1, свідків, робітників поліції, дослідивши матеріали справи, оглянувши три диска відеозаписів з відео реєстратора та боді-камер робітників поліції, оцінивши надані докази за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступних висновків.

Не зважаючи на позицію ОСОБА_1, його вина у вчинені правопорушення за наведених вище обставин підтверджується також і сукупністю інших досліджених в судовому засіданні доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості.

В судовому засіданні встановлено, що 03 червня 2017 року у відношенні ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, БР №205705 процесуальна форма якого відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Допитані в судовому засіданні інспектори УПП, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які були попереджені судом про кримінальну відповідальність за ст.384, 385 КК України пояснили, що під час чергування зафіксували як автомобіль правопорушника здійснюючи поворот праворуч не ввімкнув світловий сигнал повотору праворуч. У звязку з порушенням ПДР автомобіль був зупинений по вул.Муранова в районі буд.65. З автомобіля БМВ вийшов ОСОБА_1, який був з явними ознаками алкогольного спяніння, та відмовився від продуття у алкотестер «Драгер», та проходження на стан алкогольного спяніння в медичному закладі. Крім того відмовився предявляти свідоцтво на право керування транспортними засобами, вів себе агресивно, та погрожував свідкам.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4, який був попереджений судом про кримінальну відповідальність за ст.384, 385 КК України пояснив, що його попросили буди свідком, та в його присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження будь якого від запропонованих способів освідоцтва на стан алкогольного спяніння.

Робітниками поліції суду надано три диска з відеозаписами з боді-камер та відео реєстратора патрульного автомобіля, які були оглянуті в судовому засіданні, де зафіксоване порушення, зупинка, оформлення протоколу, факт запропонування пройти освідоцтво на стан спяніння та поведінка правопорушника ОСОБА_1 Відеозаписи спростовують доводи ОСОБА_1, та повністю підтверджують пояснення робітників поліції та свідків.

Аналізуючи фактичні обставини справи, наявні та досліджені докази по справі суд вважає доведеним, що той факт, що ОСОБА_1, 03 червня 2017 року близько 00:06 години в м.Харкові по вул.Озерянській, керував автомобілем «БМВ 730» з ознаками алкогольного сп'яніння, та без поважних причин відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння, та з достовірністю підтверджується: поясненнями свідків, робітників поліції, відеофіксацієй, протоколом про адмінправопорушення, а також поясненнями самого правопорушника

Враховуючи те, що пояснення свідків, робітників поліції та відеозаписи узгоджуються між собою, всі ці докази логічно доповнюють один одного та не суперечать один одному, суд вважає, що вони є правдивими, об'єктивними і підстав для недовіри до них немає.

Таким чином, вважаю, що винність ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушеня доказана і його дії необхідно кваліфікувати за ст.130 ч.1 КУпАП, так як він відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Правопорушник підлягає адміністративній відповідальності, підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП не встановлено, терміни притягнення до адміністративної відповідальності не закінчилися.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Помякшуючих обставин, визначених ст. 34 КУпАП, та обтяжуючих обставин, визначених ст. 35 КУпАП не встановлено.

Враховуючи обставини справи, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, характеристику правопорушника, ступінь його вини, його відношення до скоєних правопорушень, його майновий стан, з метою подальшого запобігання скоєння порушення в майбутньому, суд вважає за необхідне застосувати у відношенні ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами, як такого, що буде достатнім для виправленням правопорушника.

Крім того, згідно ст. 40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, ч.1 ст.130 КУпАП, керуючись ст. ст. 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України та накласти штраф в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. (Отримувач коштів: ГУДКСУ в Харківській області, Код отримувача: 21081300, код за , Банк отримувача: ГУДКСУ в Харківській області, код МФО: 851011, Р/р: 0001, призначення платежу: штраф за постановою Ленінського районного суду м.Харкова, )

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп. (Одержувач: УДКСУ у Холодногірському районі м.Харкова Харківської обл.; ; Банк одержувача: ГУДКСУ в Харківській області; МФО: 851011; Рахунок: 0006; Код платежу за бюджетною класифікацією: 22030001)

З урахуванням положень ч.2 ст.308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк встановлений ч.1 ст.307 КУпАП та примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби стягнути подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 10 діб з моменту її винесення.

Згідно з положеннями ст. 303 КУпАП термін пред`явлення постанови до виконання протягом 3-х місяців.

Дата набрання законної сили постанови: "___" _________ 201__ року.

Дата видачі постанови: "___" _________ 201__ року.

Суддя: Гримайло А.М.