490/4970/17 від29.06.2017
н/п 3/490/2022/2017
Центральний районний суд м. Миколаєва
________________________________________________________________________________
Справа № 490/4970/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 червня 2017 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Скрипченко С.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про притягнення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, працюючої головою Миколаївської обласної ради, номер облікової картки платника податків не відомий,

до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

В С Т А Н О В И В:

07 червня 2017 року до Центрального районного суду м. Миколаєва від Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно голови Миколаївської обласної ради ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 15 травня 2017 року, складеного заступником керівника Управління - керівником відділу контролю у сфері діяльності органів місцевого самоврядування Управління з питань дотримання права на інформацію та представництва в Конституційному Суді України Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_2, до Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини надійшла скарга потерпілого - члена правління громадської організації "ЕКО Березань" ОСОБА_3 (вул. Центральна, 80/2, смт. Березанка, Миколаївська обл., 57401) стосовно порушення Миколаївською обласною радою (далі - рада) права на доступ до публічної інформації.

Опрацюванням матеріалів скарги встановлено наступне.

Потерпілий звернувся до ради із запитом від 27.09.2016 р. № 37 стосовно надання інформації про прізвища, ім'я та по батькові усіх помічників-консультантів депутатів ради п'ятого, шостого і сьомого скликань ради.

Листом від 07.10.2016 р. № 67-11/із-ГО-16 за підписом голови ради ОСОБА_1 потерпілому було відмовлено у наданні запитуваної інформації з огляду на віднесення її до персональних даних.

Аналіз скарги потерпілого до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини та досліджених матеріалів свідчить про неправомірність відмови у наданні запитуваної інформації з огляду на наступне.

Законом України "Про доступ до публічної інформації" (далі - Закон) визначається порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес (Преамбула Закону).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

З аналізу визначення публічної інформації вбачається, що вся інформація, якою володіє суб'єкт владних повноважень, є публічною інформацією.

Як зазначено в пункті 1 частини першої статті 3 Закону, право на доступ до публічної інформації гарантується обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Стаття 5 Закону гарантує, що доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Відповідно до статті 6 Закону інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна інформація, таємна інформація та службова інформація.

Обмежуючи доступ до запитуваної інформації, необхідно застосовувати частину другу статті 6 Закону, яка чітко вказує, що обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог (трискладовий тест):

1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;

2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;

3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Такий обґрунтований висновок має надаватись розпорядником інформації в листі, яким він відмовляє у наданні запитуваної інформації з мотивів обмеження доступу до неї.

Інших ніж вказані вище підстав для обмеження доступу до інформації Закон не передбачає.

Як вбачається з відповіді ради від 07.10.2016 р. № 67-11/із-ГО-16, при віднесенні відповідної інформації про прізвища, ім'я та по батькові усіх помічників - консультантів депутатів ради до конфіденційної інформації радою не було проведено "трискладового тесту", передбаченого частиною другою статті 6 Закону.

З огляду на запитувану потерпілим інформацію, слід звернути увагу на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 26.11.2014 р. (справа № К/9991/41668/12), якою було скасовано рішення судів першої та апеляційної інстанцій щодо визнання конфіденційною запитуваної позивачем інформації про список помічників-консультантів народних депутатів України 6-го скликання. Так, у вказаній ухвалі ВАСУ було зазначено, що при віднесенні запитуваної інформації до конфіденційної, суди попередніх інстанцій не перевірили і не встановили, чи дійсно така інформація була обмежена, а якщо так, то ким, а також не встановили, чи була запитувана інформація обмежена з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Крім того, відповідно до статті 29-1 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" депутат місцевої ради може мати до п'яти помічників-консультантів, які працюють на громадських засадах.

Помічник-консультант депутата місцевої ради здійснює функції щодо забезпечення виконання депутатом місцевої ради повноважень, визначених главою 1 розділу ІІІ Закону України "Про статус депутатів місцевих рад".

Також, відповідно до Розділу 2 Положення про помічника-консультанта депутата ради сьомого скликання, затвердженого рішенням ради від 18.12.2015 р. № 5, помічник-консультант може бути представником депутата на пленарних засідань. Так, у разі відсутності депутата обласної ради тільки один із помічників-консультантів, який визначається депутатом обласної ради шляхом завчасного повідомлення голови обласної ради та голови постійної комісії, може брати участь у роботі пленарних засідань обласної ради, засідань постійних комісій обласної ради.

Оскільки відповідно до статті 3 Закону України "Про доступ до публічної інформації" право на публічну інформацію гарантується доступом до засідань колегіальних суб'єктів владних повноважень, відповідно, засідання ради є відкритими (частина сімнадцята статті 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"), а інформація про помічника-консультанта, який за відсутності депутата бере в них участь, протоколюється та оприлюднюється відповідно до вимог статті 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

З огляду на те, що розпорядник правомірно оприлюднює в протоколах сесії ради інформацію про помічника-консультанта, така інформація не може бути віднесена до інформації з обмеженим доступом та має надаватись у відповідь на інформаційний запит (частина третя статті 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації").

Таким чином, радою було необґрунтовано віднесено запитувану інформацію щодо помічників-консультантів депутатів ради до інформації з обмеженим доступом, що є порушенням законодавства про доступ до публічної інформації відповідно до п. 7 частини першої статті 24 Закону.

З огляду на викладене до ради було направлено вимогу Представника Уповноваженого ОСОБА_4 від 11.11.2016 р. № 11/14-276774.16/14-11 щодо, зокрема, поновлення права потерпілого на інформацію та надання підтверджуючих документів.

З листа ради від 22.11.2016 р. № 2438-08-05-16 за підписом голови ради ОСОБА_1, а також з пояснень ОСОБА_1 від 22.11.2016 р. вбачається, що право потерпілого на інформацію поновлено не було.

У судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не з'явилася, направила на адресу суду клопотання про закриття провадження у адміністративній справі у зв'язку із закінченням строків, передбачених КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП повністю доведена та підтверджується доданими до протоколу документами, а саме: копією скарги члена правління громадської організації "ЕКО Березань" ОСОБА_3 за вих. № 43 від 08 жовтня 2016 року (а.с. 6); копією запиту на інформацію члена правління громадської організації "ЕКО Березань" ОСОБА_3 за вих. № 37 від 27 вересня 2016 року (а.с. 7); копією листа голови Миколаївської обласної ради ОСОБА_1 за вих. № 67-11/із-ГО-16 від 07.10.2016 року (а.с. 8); копією вимоги Представника Уповноваженого з питань дотримання права на інформацію та представництва в Конституційному Суді України ОСОБА_4 за вих. № 11/14-276774.16/14-11 від 11 листопада 2016 року (а.с. 9-10); копією листа голови Миколаївської обласної ради ОСОБА_1 за вих. № 2438-08-05-16 від 22 листопада 2016 року (а.с. 11-13); письмовими поясненнями голови Миколаївської обласної ради ОСОБА_1 від 22 листопада 2016 року (а.с. 14).

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, адміністративне правопорушення було вчинено ОСОБА_1 07 жовтня 2016 року, протокол про адміністративне правопорушення складений лише 15 травня 2017 року, а надійшов на адресу суду 07 червня 2017 року.

Таким чином, з врахуванням вищевикладених обставини, на день розгляду справи сплинули строки, встановлені законодавством для накладення адміністративного стягнення, а тому, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, закрити у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва.

Суддя С.М. Скрипченко