АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/1911/17 Номер провадження 33/786/880/17Головуючий у 1-й інстанції Маханьков О. В. Доповідач ап. інст. Маліченко В. В.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2017 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Маліченко В.В., з участю секретаря судового засідання Пархоменко Ю.І., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області віл 11 липня 2017 року,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області віл 11 липня 2017 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, непрацюючого,

- визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік .

Стягнуто з ОСОБА_2 320 грн. судового збору.

ОСОБА_2 визнаний винуватим у тому, що 01 травня 2017 року о 04 год. 07 хв. в м. Кременчуці на вул. Велика Набережна керував автомобілем ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити строки на апеляційне оскарження постанови судді, постанову судді скасувати, а провадження по справі закрити.

Розгляд адміністративного протоколу, суддею було проведено без його участі, про прийняту постанову судом дізнався лише 20.07.2017 року, тому просить поновити строк для подачі апеляційної скарги , як пропущений з поважних причин.

Зазначає, що 01 травня 2017 року приблизно об 04 годині ранку біля автозаправки «Авіас», що по вулиці Велика Набережна міста Кременчука він чекав свого друга на ім'я ОСОБА_1 з цією метою він повністю зупинив свій автомобіль, заглушив двигун в автомобілі, вийшов на вулицю оскільки було душно та жарко випив пляшку Джін-тоніка та чекав приїзду свого друга. Коли ходив по вулиці, будучи вже не водієм, а пішоходом, через декілька хвилин (дуже швидко) до нього під'їхали поліцейські на патрульному автомобілі, почали задавати питання

Поліцейські його обшукали, не знайшовши у нього ключі від автомобіля примусили пройти тест на алкогольне сп'яніння. В зв'язку з тим, що він дійсно випив слабоалкогольний напій він погодився на проходження такого тесту

Копію протоколу йому ніхто не вручав, тому чітко я не міг знати, що я порушив і за що мене буде притягнуто до адміністративної відповідальності

Суд першої інстанції зазначив, що він ухилявся від явки в суд без поважних причин, що не відповідає дійсності, оскільки він надав всі документальні підтвердження того, що хворів.

Суд першої інстанції не мав права проводити судовий розгляд без його участі, оскільки він наполягав у своїх заявах, що особисто бажає брати участь у судовому засіданні.

Суд першої інстанції не дав йому можливості надати докази у спростуванні вини. При цьому суд взяв до уваги відеозйомку працівників поліції, які спілкувались з ним, як з пішоходом, а не водієм. Сама відео зйомка, технічно не коректна та обривалась у той момент коли порушувались його права. Повний відеозапис поліція не надала.

Також в матеріалах справи відсутні конкретні документи, які б свідчили яким технічним засобом поліція робила відео зйомку та нібито його автомобіля.

На відео запису видно його друзів, які все бачили, але поліція навмисно не встановила їх особи, не відібрала у них пояснень, бо їх пояснення могли спростувати всю його вину,

Поведінка поліцейських була протиправна, оскільки він був пішоходом і не керував автомобілем. Поліцейські не представились мені не пред'явили посвідчення, а в подальшому не повідомили від кого їм стало відомо, що я був в стані алкогольного сп'яніння. Ніхто з поліцейських не запропонував йому допомоги юриста або адвоката.

Заслухавши пояснення апелянта на підтримання клопотання та апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді підлягає задоволенню, оскільки апелянт у судовому засіданні присутній не був, копію оскаржуваної постанови отримав 20.07.2017, а з апеляційною скаргою звернувся 29.07.2017, тобто в межах десятиденного строку з дня отримання судового рішення.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за керування особою транспортним засобом, у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Постанова судді суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Висновок судді про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ґрунтується на сукупності досліджених суддею доказів, достовірність яких сумнівів не викликає та яким суддя надав належну оцінку.

Зокрема, такі висновки ґрунтуються на даних які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серія БР №166165 від 01.05.2017 р., висновку Кременчуцького обласного наркологічного диспансеру від 01.05.2017 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння відповідно до якого ОСОБА_2 о 05.50 год. перебував у стані алкогольного сп'яніння, поясненнях свідків, відеозаписі адміністративного правопорушення.

При апеляційному розгляді інспектор роти №1 батальйону УПП в м. Кременчуці ДПП, який складав протокол про адміністративне правопорушення, Чечель М.В. пояснив, що 01.05.2017 був у складі екіпажу патрульної поліції, надійшло повідомлення, що за кермом автомобіля ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 знаходиться особа у нетверезому стані. З метою перевірки даної інформації екіпаж переслідував зазначений автомобіль. З моменту зупинки пройшло декілька секунд, водій ОСОБА_2 вийшов з автомобіля, закрив його та почав рухатися. Водій в присутності свідків відмовився проходити освідування за допомогою приладу «Драгер», а тому огляд здійснювався в медичному закладі.

Пояснення поліцейського повністю підтверджуються відеозаписом адміністративного правопорушення.

За таких обставин, пояснення апелянта, що він не керував транспортним засобом спростовуються зібраними доказами.

Скористатися правами, передбаченими 268 КУпАП, апелянт мав змогу у повній мірі в апеляційній інстанції. Однак, при апеляційному розгляді будь-яких клопотань про дослідження додаткових доказів, допит свідків правопорушником заявлено не було.

Сам ОСОБА_2 не заперечував, що вживав алкогольні напої, а факт керування ним транспортним засобом доведений доказами.

Водночас даних, які б спростовували висновок судді про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення матеріали справи не містять.

Посилання апелянта не безпідставність розгляду справи у його відсутність не заслуговують на увагу. Як вбачається з матеріалів справи, судові засідання у місцевому суді неодноразово відкладалися по заявах ОСОБА_2 Така поведінка ОСОБА_2 правильно розцінена судом як намагання уникнути відповідальності у зв'язку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення.

Інші доводи апеляційної скарги необґрунтовані, а тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

За таких обставин, постанова судді законна та обґрунтована, а підстав для її скасування за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_2 строк апеляційого оскарження постанови судді.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області віл 11 липня 2017 року щодо ОСОБА_2 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Маліченко