АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/469/17 Справа № 707/956/17 Головуючий по 1 інстанції Смоляр О. А.
Категорія:. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2017 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Поєдинок І.А., розглянувши матеріали адміністративної справи за участю ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4 за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Черкаського районного суду Черкаської області від 13 липня 2017 року відносно ОСОБА_3,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Черкаського районного суду від 13 липня 2017 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1, -

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладене стягнення у вигляді штрафу розміром 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягненням судового збору на користь держави в сумі 640 грн.

Відповідно до даної постанови, він, 06.05.2017 р. о 06.30 год., в с. Худяки по вул. Калинова, 156, керував автомобілем «ВАЗ-2101», д.н. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 ПДР України.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням ОСОБА_3 в апеляційній скарзі ставить питання про його скасування та закриття провадження по справі.

При цьому вказує, що постанова суду винесена з порушенням матеріального та процесуального права, оскільки судом не було взято до уваги того факту, що протокол від 06.05.2017 р. був складений з порушеннями вимог чинного законодавства, а тому повинен вважатися недійсним.

Також зазначає, що адмінправопорушення, передбачне ч. 1 ст. 130 КУпАП вважається закінченим з моменту початку руху транспортного засобу, а на відеозаписі нагрудних відео реєстраторів патрульних поліцейських переглянутих в судовому засіданні - автомобіль не рухається.

Крім того вказує, що огляд на стан алкогольного сп'яніння було проведено з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки відповідно до протоколу про адмінправопорушення, він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння о 06.30 год., а відповідно до висновку № 486 огляд проведено о 09.05. год., тобто після спливу двох годин з моменту зупинки його транспортного засобу.

Також зазначає, що з незрозумілих причин, стягнення судового збору з нього на користь держави виросло вдвічі, хоча в мотивувальній частині зазначено, що стягнути з нього судовий збір на користь держави в сумі 320 грн., а в резолютивній частині постанови ця сума складає - 640 грн. Однак, у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір з особи стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адмінстягнення в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1600 х 0,2 = 320 грн.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_3 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до часткового її задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП , апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Вважаю, що зазначена постанова судді є законною та обґрунтованою.

Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, а саме, що ОСОБА_3, 06.05.2017 р. о 06.30 год., в с. Худяки по вул. Калинова, 156, керував автомобілем «ВАЗ-2101», д.н. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 ПДР України.

Не зважаючи на невизнання ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина підтверджується наступними матеріалами справи:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія БР № 146442 від 06.05.2017 р., де зазначено, що ОСОБА_3 06.05.2017 р. о 06.30 год. в с. Худяки, Черкаського району по вул. Калинова, 156, керував транспортним засобом ВАЗ-2101, д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Згідно протоколу медичного огляду № 486 ОСОБА_3 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України (а.с. 1);

- даними висновку № 486 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.05.2017 р., де зазначено, що ОСОБА_3 перебуває в стані - алкогольне сп'яніння (а.с. 2);

- поясненнями інспекторів поліції ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вказані вище обставини спростовують доводи ОСОБА_3 про відсутність в його діях складу адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, суддя місцевого суду дійшов вірного висновку щодо доведеності вини ОСОБА_3 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні стягнення на ОСОБА_3 суд першої інстанції у відповідності до статей 33-35 КУпАП, вірно врахував всі обставини справи, врахував порушення ПДР України останнім, ступінь його вини, майновий стан, та призначив ОСОБА_3 стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 грн. та позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

При цьому суддя місцевого суду дійшов до помилкового висновку про стягнення з ОСОБА_3 судового збору на користь держави в сумі 640 грн.

Оскільки, відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р., судовий збір у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється в розмірі 02, розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить суму 320 грн.

Тому, підлягає зміні в резолютивній частини рішення суду про стягнення із ОСОБА_3 судового збору на користь держави.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає до часткового її задоволення, а постанова місцевого суду до зміни в частині стягнення судового збору на користь держави.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 13 липня 2017 року - задовольнити частково.

Постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 13 липня 2017 року, якою ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладене стягнення у вигляді штрафу розміром 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягненням судового збору на користь держави в сумі 640 грн. - змінити в частині стягнення судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави в розмірі 02, розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить суму 320 грн.

В решті частини постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 13 липня 2017 року відносно ОСОБА_3 залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І. А. Поєдинок