АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/1231/17 Номер провадження 33/786/580/17Головуючий у 1-й інстанції Олейнікова Г. М. Доповідач ап. інст. Захожай О. І.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2017 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Захожай О.І.

розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Автозаводського районного суду м.Кременчук від 18 травня 2017 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українка, громадянка України, не працююча, проживаюча та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1,

визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 85 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 320 грн. в дохід держави.

Згідно постанови суду ОСОБА_2 визнана винуватою в тому, що 19.02.2017 року, о 18.20 год., перебуваючи в приміщенні спеціалізованого будинку дитини за адресою: м.Кременчук, вул.Бетонна, 3, виражалась нецензурною лайкою, чим порушила громадський порядок і спокій громадян, а саме: вихователів та дітей. Своїми умисними діями скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

На вказану постанову ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування постанови суду та закриття провадження у справі за відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, оскільки притягнення його до відповідальності за скоєння зазначеного адміністративного правопорушення є неправомірним, оскільки при винесенні постанови суддя не взяв до уваги весь обсяг фактичних обставин справи.

Факт порушення громадського порядку та використання нецензурної лайки заперечує.

Вказує, що конфлікт спровокували працівники дитячого закладу ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які викликавши на побачення її онука невірно зазначили його прізвище, чим завдали йому образи. Після чого, була змушена викликати патрульну поліції для припинення протиправних дій.

Однак, працівниками поліції при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення було перевищено передбачені законом службові повноваження, зокрема, вчинено фізичний тиск та безпідставно відібрано паспорт ОСОБА_2

Окрім того, пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є неналежними, оскільки останні свідками по справі не являються, а є зацікавленими особами.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, будучи належним чином повідомлена про місце, дату та час розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з'явилась.

Разом з тим, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 було призначено до розгляду в суді апеляційної інстанції на 10.00 год. 21.06.2017 року, але 09.06.2017 року на адресу апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_2 про відкладення слухання справи у зв'язку з неможливістю з'явитись на розгляд.

У зв'язку із вказаним, розгляд справи було перенесено на значний проміжок часу, тобто на 13.30 год. 10.07.2017 року, але в судове засідання ОСОБА_2 повторно не з'явилась, не повідомивши про причину своєї неявки.

Враховуючи, що належним чином підтверджуючих документів, які б вказували на неможливість прибуття до суду, ОСОБА_2 не надано, суд апеляційної інстанції критично відносить до такої процесуальної поведінки правопорушниці, яка вказує на навмисне зволікання розгляду справи, та, виходячи із принципу розумності строків при слуханні справи, приходить до висновку про розгляд справи за відсутності ОСОБА_2

Перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 19.02.2017 року та матеріалами доданими до нього.

Висновок судді ґрунтується на об'єктивних даних, що маються у справі та були досліджені в судовому засіданні.

Положення ст.173 КУпАП вказують на притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення дрібного хуліганства, тобто нецензурної лайки в громадських місцях, образливого чіпляння до громадян та інших подібних дій, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 дійсно, виражалась нецензурною лайкою, чим порушила громадський порядок та спокій громадян, а саме вихователів та дітей, що підтверджується матеріалами справи.

Винуватість ОСОБА_2 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, поясненнями свідка ОСОБА_3 про подію, в яких остання зазначила, що в той момент перебувала на робочому місці в спеціалізованому будинку дитини, до якого прийшла ОСОБА_2, щоб побачитись зі своїм онуком, але у зв'язку із відсутністю документів в останньої, в її проханні було відмовлено. В результаті чого, жінкою було викликано працівників поліції, після приїзду яких, було здійснено телефонний дзвінок до головного лікаря, яка надала дозвіл ОСОБА_2 на побачення. Провівши ОСОБА_2 до дитячої групи, ОСОБА_3 попрохала медсестру викликала дитину по прізвищу, але останній не сподобалося правильність назви прізвища та інтонацію з якого його було названо, у зв'язку з чим, ОСОБА_2 почала виражатися нецензурною лайкою та вчинила сварку.

Свідок ОСОБА_4 в наданих нею поясненнях вказала, що до дитячої групи, де вона працює, прийшла бабуся ОСОБА_5 - ОСОБА_2, яка знаходилась в роздягальні, де перебували діти. Вказана жінка кричала, поводила себе неадекватно, нецензурно висловлювалася в присутності дітей та бік працівника закладу ОСОБА_3, ображала та погрожувала їй. Після вказаних дій, вихователі були змушені відвести дітей до ігрової кімнати

Відповідно до рапорту інспектора роти №3 УПП у м.Кременчук Чаплянко С.М., під час несення служби отримали виклик, прибувши на який, виявили конфлікт між працівниками спеціалізованого будинку дитини та ОСОБА_2, яка прийшла відвідати свого онука, але не мала при собі документів підтверджуючих особу. Згодом конфлікт було врегульовано, оскільки головний лікар закладу дозволив провести побачення. Через близько 30 хв. на службову лінію поліції знову надійшов виклик ОСОБА_2 Після виїзду на місце, працівниками поліції виявлено ОСОБА_2, яка поводила себе неадекватно, виражалась в присутності дітей нецензурною лайкою, погрожувала працівникам дитячого будинку. В результаті чого відносно ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Із наявного в матеріалах справи відеозапису, відзнятого за допомогою нагрудних камер поліцейських, зафіксовано момент виїзду працівників поліції за викликом. Під час спілкування та встановлення причини конфлікту, виявлено заявницю ОСОБА_2, яка поводила себе агресивно, виражалася нецензурною лайкою, ображала та погрожувала працівникам дитячого будинку, на зауваження стосовно припинення неправомірної поведінки не реагувала, в результаті чого ОСОБА_2 було видалено із дитячої групи. Але, ОСОБА_2 своєї поведінки не змінила, продовжувала використовувати у спілкуванні нецензурні слова, почала ображати працівників поліції.

Підстави, які б давали можливість суду вважати, що вказані докази є сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки вони узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають матеріалам справи.

Тому, посилання апелянта про відсутність факту порушення громадського порядку та вживання нецензурної лайки не заслуговують на увагу та суперечать фактичним обставинам, нічим не підтверджуються та повністю спростовуються.

Окрім того, ОСОБА_2 вказує на незаконність дій працівників спеціалізованого дитячого будинку та перевищення працівниками поліції службових повноважень.

Однак, факти притягнення працівників дитячого будинку та поліцейських роти №3 батальйону УПП в м.Кременчук ДПП до відповідальності в матеріалах справи відсутні.

В межах справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, питання порушення посадовими особами спеціалізованого дитячого будинку та органів Національної поліції України вимог Законів України, судом апеляційної інстанції не вирішуються.

Тому, посилання про наявність в діях працівників дитячої установи та поліції порушень вимог закону під час виконання ними службових обов'язків, є безпідставним.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Положення ст.17 КАС України вказують, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Тобто, питання порушення посадовими особами спеціалізованого дитячого будинку та органів Національної поліції України вимог Законів України повинні вирішуватись в межах адміністративного судочинства, шляхом звернення до відповідного суду в порядку КАС України.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення складено вірно із дотриманням положень ст.256 КпАП України, докази в матеріалах справи є послідовними та несуперечливими, повністю дослідженими судом в судовому засіданні, що спростовує твердження апелянта щодо формальності та неповноти розгляду справи.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про доведеність провини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.171 КУпАП, належним чином обґрунтований сукупністю наявних в матеріалах справи доказів, об'єктивність яких сумнівів не викликає.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 та скасування чи зміни постанови суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП , -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Автозаводського районного суду м.Кременчук від 18 травня 2017 року відносно ОСОБА_2 - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ О.І. Захожай