АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 215/1904/17Суддя 1 інстанції Лиходєдов А. В.
Номер провадження 33/774/25/К/17Суддя- доповідач Коваленко Н. В.
П О С Т А Н О В А

15 серпня 2017 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Коваленко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні,

за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, матеріали за апеляційною скаргою захисника Сергієнка Дмитра Миколайовича в інтересах ОСОБА_2 на постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 травня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 травня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення, за кожне правопорушення окремо, у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточно накладено на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

При обставинах, зазначених в постанові, водій ОСОБА_2 24 квітня 2017 року о 08-00 годині, керував автомобілем «BMW» д/з НОМЕР_1 по вул. Юрія Смірнова, 35 в м. Кривому Розі, з ознаками алкогольного сп'яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя) та в присутності двох свідків від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Також, цього ж дня, о 12-10 годині, ОСОБА_2 керував автомобілем «BMW» д/з НОМЕР_1 по вул. Маліновського в м. Кривому Розі, з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, не виразна річ, тремтіння рук) та в присутності двох свідків від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з цією постановою, захисник Сергієнко Д.М. в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування постанови та закриття провадження у справі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначив, що суд, встановивши, що водій ОСОБА_2 повторно вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, не мав права здійснювати розгляд справи щодо нього й повинен був повернути її для дооформлення до органів поліції, оскільки в діях водія містяться ознаки складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП. Окрім того, в порушення вимог діючого КУпАП ОСОБА_2 не був викликаний в судове засідання та позбавлений можливості надати пояснення по суті інкримінованих порушень.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги й наполягав на її задоволенні.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та докази у справі, перевіривши законність та обґрунтованість постанови, дійшов такого висновку.

Згідно зі ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з правовою позицією, викладеною в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року, при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247 і 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Однак, суд першої інстанції зазначених вимог закону не дотримався.

Як вбачається з постанови, суд, встановивши наявність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не навів докази, на яких ґрунтується цей висновок, обмежився лише переліком наявних в матеріалах справи протоколів, відеозаписів та пояснень свідків. При цьому, суд не вказав, які саме обставини справи ці докази підтверджують.

Також, дійшовши висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд не звернув увагу на те, що диспозиція цієї норми закону містить декілька кваліфікуючих ознак цього правопорушення, та не зазначив за якими саме з цих ознак в його діях наявний склад інкримінованого правопорушення.

Отже, суд, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, всебічно, повно і об'єктивно не дослідив всі обставини справи, не надав оцінку кожному доказу як окремо, так і в їх сукупності й не навів в постанові за результатами їх дослідження належні висновки щодо наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Окрім того, після об'єднання матеріалів справ про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 в одне провадження та визнавши його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, суд помилково наклав стягнення за одне і теж саме правопорушення двічі, не дотримавшись приписів ст. 7 КУпАП щодо забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги сторони захисту про порушення судом норм процесуального права є обґрунтованими, та приходить до висновку про скасування постанови з прийняттям нового судового рішення суду апеляційної інстанції в порядку ст. 294 КУпАП.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, допитавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, суд апеляційної інстанції вважає, що вина ОСОБА_2, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, доведена в повному обсязі.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що водій ОСОБА_2 24 квітня 2017 року о 08-00 годині, керував автомобілем «BMW» д/з НОМЕР_1 по вул. Юрія Смірнова, 35 в м. Кривому Розі, з ознаками алкогольного сп'яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя) та в присутності двох свідків від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Також, цього ж дня, о 12-10 годині, ОСОБА_2 керував автомобілем «BMW» д/з НОМЕР_1 по вул. Маліновського в м. Кривому Розі, з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, не виразна річ, тремтіння рук) та в присутності двох свідків від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та його винність підтверджується: по епізоду керування 24 квітня 2017 року о 08-00 годині автомобілем «BMW» д/з НОМЕР_1 по вул. Юрія Смірнова, 35 в м. Кривому Розі - протоколом про адміністративне правопорушення БР № 145386, та по епізоду керування цим же автомобілем 24 квітня 2017 року о 12-10 годині по вул. Маліновського в м. Кривому Розі - протоколом БР № 152973, а також письмовими поясненнями свідків: по епізоду від 24 квітня 2017 року о 08-00 годині - ОСОБА_6, ОСОБА_7 (а.с.4,5) та по епізоду від 24 квітня 2017 року о 12-10 годині - ОСОБА_8, ОСОБА_9 (а.с. 13), згідно з якими водій ОСОБА_2 на пропозицію працівників поліції в їх присутності відмовся від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп'яніння та відмовилася від надання пояснень.

Підстави ставити під сумнів пояснення вказаних свідків у суду апеляційної інстанції відсутні, оскільки ці пояснення є послідовними, і повністю узгоджуються як між собою, так і з відомостями, котрі зафіксовані на відеозаписі з нагрудної (відеокамери) відеореєстратора, а також з тими, які слідують з документів, що містяться в матеріалах справи та є доказами вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наведені обставини також підтверджуються наявними в матеріалах справи рапортами інспекторів ПП УПП в м. Кривому Розі: по епізоду від 24 квітня 2017 року о 08-00 годині - ОСОБА_10 та по епізоду від 24 квітня 2017 року о 12-10 годині - ОСОБА_11 (а.с.6,15), в яких викладено обставини зупинення транспортного засобу - автомобіля «BMW» д/з АЕ 8724 НК та підстави складення щодо ОСОБА_2 протоколів про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З розписок ОСОБА_12 та ОСОБА_13 слідує, що 24 квітня 2017 року водія ОСОБА_2 було двічі відсторонено від керування транспортним засобом «BMW» д/з НОМЕР_1 як особу, що перебуває в стані алкогольного сп'яніння (а.с. 7, 14).

При цьому, суд вважає, що показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які були допитані за клопотанням ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції, не спростовують його винуватість у вчиненні інкримінованого правопорушення, оскільки ці свідки присутніми під час складення протоколів не були й є не обізнаними про обставини, за яких їх було складено та жодних відомостей, які мають значення у справі не повідомили.

Інших доказів на спростування своєї вини у вчиненому ОСОБА_2 суду не надав.

Отже, доводи апеляційної скарги сторони захисту та пояснення ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції про відсутність в його діях складу інкримінованого правопорушення є необґрунтованими та спростовуються вищенаведеними доказами.

Не заслуговують на увагу й доводи скарги захисника про необхідність повернення матеріалів адміністративної справи на доопрацювання працівникам поліції через наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП за ознакою повторності, оскільки, на переконання суду, повторність правопорушення як кваліфікуюча ознака за ч. 2 ст. 130 КУпАП визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, а не за фактами вчинених особою дій.

Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає, що в діях водія ОСОБА_2 вбачається порушення Правил дорожнього руху України, які були зафіксовані в протоколах про адміністративне правопорушення, а саме п. 2.5 ПДР України, та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення, суд, враховує той факт, що на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції сплинув трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП, оскільки правопорушення мало місце 24 квітня 2017 року.

За таких обставин суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова скасуванню з винесенням нової постанови,якою ОСОБА_2 необхідно визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та закрити провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника Сергієнка Дмитра Миколайовича в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 травня 2017 року щодо ОСОБА_2 - скасувати.

Винести нову постанову суду апеляційної інстанції, якоюОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 - закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області: Н.В. Коваленко