АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 213/1230/17Суддя 1 інстанції Алексєєв О. В.
Номер провадження 33/774/83/К/17Суддя- доповідач Мажара С. Б.
П О С Т А Н О В А

14 серпня 2017 року

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2017 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Мажара С.Б., за участю захисника Руденко Ю.В., яка діє в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Руденко Ю.В. на постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 травня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, та стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 320 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_3, 23 квітня 2017 року приблизно о 12 годині 30 хвилин в місті Кривому Розі на 19 дорозі (кладовище) керував автомобілем Audi Allroad, реєстраційний номер НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України. за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 травня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, та стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 320 грн.

Рішення про визнання винним ОСОБА_3 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції зробив на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, поясненнях свідків та відеозапису з нагрудної камери поліцейського інспектора.

В апеляційній скарзі захисник Руденко Ю.В. просить постанову суду першої інстанції відносно ОСОБА_3 скасувати, ухвалити свою постанову, якою провадження у справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, захисник Руденко В.Ю. зазначає, що суд першої інстанції прийняв рішення про визнання ОСОБА_3 винним за ч.1 ст. 130 КУпАП без повного всебічного дослідження обставин справи. Так, як зазначає апелянт, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені адреси проживання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, в присутності яких начеб-то ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння. Відеозапис, на який послався суд, як на доказ провини ОСОБА_3 за ч.1 ст. 130 КУпАП, на думку апелянта, не є належним доказом. оскільки в присутності свідків не було роз'яснено підстави зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_3, не зазначено ознак сп'яніння останнього, які мають місце в поведінці і його діях, не зафіксовано при свідках і пропозицію працівників поліції пройти ОСОБА_3 огляд на стан сп'яніння та пройти такий огляд в медичному закладі. Крім того, відеозапис містить роз'яснення поліцейського ОСОБА_3, про те що в його діях, а саме відмові від проходження огляду на встановлення стану сп'яніння «немає нічого страшного, і за його ці дії суд винесе йому покарання у вигляді попередження або громадських робіт». Свідкам також роз'яснюється, що нічого важливого в їх діях немає і до суду їх викликати не будуть. Крім того, як наголошує захисник, один із файлів взагалі не містить звукового відтворення. Також, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_3 порушив вимоги п 2.5 ПДР України, проте в постанові суд першої інстанції зазначає, що ОСОБА_3 порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України. Крім того, судове засідання було проведено без участі самого ОСОБА_3, який не був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи в суді першої інстанції у зв'язку із чим просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду від 31 травня 2017 року, оскільки про прийняте рішення ОСОБА_3 стало відомо лише 19 червня 2017 року після отримання копії постанови його захисником.

В судовому засіданні захисник Руденко Ю.В. підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку із тим, що матеріали справи не містять належних доказів провини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вислухавши захисника Руденко Ю.В. дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, проглянувши запис з нагрудної камери поліцейського інспектора, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови, суд апеляційної інстанції приходить до висновків про обґрунтованість доводів апеляційної скарги захисника Руденко Ю.В. у зв'язку із чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 130 КУпАП закриттю за наступних висновків.

Вирішуючи клопотання захисника Руденко Ю.В. про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне його задовольнити, оскільки доводи останньої про те, ОСОБА_3 при винесенні згаданої постанови не був присутній, а захисником Руденко Ю.В. її копія була отримана лише 16 червня 2017 р., підтверджуються матеріалами справи, а отже є підстави для висновку, що строк апеляційного оскарження був пропущений ОСОБА_3 з поважної причини.

У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 судом першої інстанції дотримані не були.

Вирішуючи питання про обґрунтованість апеляційної скарги по суті та аналізуючи покладений в основу оскаржуваної постанови висновок суду першої інстанції про наявність в діях водія ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги захисника слід вважати обґрунтованими, а постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, з огляду на зазначене.

Зі змісту ст. 251 КУпАП вбачається, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, постанова суду першої інстанції, відповідно до вимог ч.2 ст. 283 КУпАП, крім іншого повинна містити зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 152228 від 23 квітня 2017 року водій ОСОБА_3 в м. Кривий Ріг на 19 дорозі (кладовище) керував автомобілем НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою суду першої інстанції ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.9 а ПДР України.

Пунктом 2.9 а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, постанова суду першої інстанції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння не відповідає складеному відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 складений за фактом - відмови останнього від проходження огляду на стан сп'яніння.

Крім того, суд першої інстанції в своїй постанові прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_3 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, при цьому не зазначив кваліфікуючих ознак зазначеного правопорушення, у зв'язку із чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст.. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, крім іншого прізвища та адреси свідків.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 130 КУпАП свідками відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп'яніння зазначені ОСОБА_6, та ОСОБА_7, однак в порушення вимог вищезазначеної статті КУпАП протокол не містить адреси зазначених свідків.

Пунктом 6 Розділу ХІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, які зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджені наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо його ухилення від огляду.

Відеозаписом з нагрудної камери поліцейського інспектора, проглянутим в судовому засіданні не підтверджується, що свідки приймали участь під час огляду ОСОБА_3 або його відмові від проходження такого огляду на стан сп'яніння. Натомість, з відеозапису вбачається, що після спливу 10 хвилин з моменту зупинки транспортного засобу ОСОБА_3 останній погодився пройти огляд в медичному закладі, але інспектором йому в цьому було відмовлено, з тих причин, що вже було складено протокол.

З огляду на зазначене апеляційний суд приходить до висновку щодо відеозапис, який долучено до матеріалів справи відносно ОСОБА_3 є неналежним та недопустимим доказом провини ОСОБА_3 за ч.1 ст. 130 КУпАП у зв'язку із чим доводи апелянта в цій частині також підлягають задоволенню.

Нормами ст.. 266 КУпАП особи які керують транспортним засобом і щодо яких є підстави вважати, що і вони перебувають у стані алкогольного сп'яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами. Ці вимоги закону були порушені працівниками поліції, оскільки матеріали справи не містять доказів відсторонення ОСОБА_3 від керування транспортним засобом.

Враховуючи, що інших доказів винуватості ОСОБА_3 у відмові від проходження медичного огляду матеріали адміністративної справи не містять, доводи апеляційної скарги захисника Руденко Ю.В. слід визнати обґрунтованими, та такими що підлягають задоволенню.

Зважаючи на те, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з чим справа про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Руденко Ю.В., яка діє в інтересах ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 травня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати.

На підставі п.1.ч.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області С.Б.Мажара