Номер провадження: 33/785/1161/17
Номер справи місцевого суду: 522/9034/17
Головуючий у першій інстанції Бойчук А. Ю.
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі головуючого судді Копіци О.В., за участі особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, розглянувши його апеляційну скаргу на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 06.06.2017 року, стосовно:

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1, в м. Одеса, тимчасово не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою суду першої інстанції ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. та стягнуто судовий збір розмірі 320 грн.

Відповідно до змісту мотивувальної частини постанови суду першої інстанції, 05.05.2017 року о 20 год. він, керуючи автомобілем «BMW 318i» (реєстраційний номер НОМЕР_1) по вул. Площа Віри Холодної 1/1 у м. Одесі, порушивши вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного інтервалу, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «Suzuki Grand vitara», (реєстраційний номер НОМЕР_2) під керуванням ОСОБА_4, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначив, що вважає постанову судді незаконною, оскільки вона прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, з таких підстав.

1) суд першої інстанції порушив приписи ст.ст. 245, 247, 280 КУпАП, оскільки не дав можливості йому та його представнику надати пояснення по суті справи, а також на дав правової оцінки письмовим запереченням, поданим до суду 02.06.2017 року. У постанові суду також зазначено, що він не з'явився у судове засідання, хоча це не відповідає дійсності;

2) суд належним чином не оцінив наявні матеріали справи і дійшов безпідставного висновку про його винуватість та порушення ним п. 13.1 Правил дорожнього руху;

3) на порушення приписів ст. 245 КУпАП, інспектор поліції, не з'ясувавши фактичні обставини дорожньо-транспортної пригоди, склав протоколи на обох водіїв, хоча зі схеми місця ДТП не відображено жодної слідчої інформації, яка могла б свідчити про те, хто з водіїв зміщувався у попутну смугу, не переконавшись у безпечності такого маневру.

Посилаючись на зазначені доводи, ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, та його захисника ОСОБА_3, які підтримавли доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити, дослідивши письмові докази, суд апеляційної інстанції приходить до висновків про таке.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Мотивуючі винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд 1- ої інстанції послався на наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії БР №234893 від 11.05.2017 року; пояснення, рапорт та схему дорожньо-транспортної пригоди.

З письмових пояснень водія ОСОБА_2 (а.с. 5) випливає, що 05.05.2017 року о 20 год. він рухався на автомобілі «BMW 318i» (реєстраційний номер НОМЕР_1) по вул. Буніна з боку Соборної площі у правій смузі. Під'їхавши до перешкоди, пов'язаної з ремонтом вул. Преображенської, він зупинився, увімкнув світловий покажчик повороту ліворуч і зупинився, очікуючи на можливість проїхати. У цей момент, з лівого боку, у безпосередній близькості до нього, почав рух автомобіль «Suzuki Grand vitara» (реєстраційний номер НОМЕР_2) та зачепив його дзеркало заднього виду. Він не сприйняв це як ДТП і продовжив рух, а водій «Suzuki Grand vitara» наздогнав його за перехрестям і пред'явив претензії щодо пошкодження його автомобілю.

У своїх письмових поясненнях (а.с. 6), водій ОСОБА_4 зазначив, що 05.05.2017 року о 20 год. він рухався на автомобілі «Suzuki Grand vitara» (реєстраційний номер НОМЕР_2) по вул. Буніна з боку Соборної площі у лівій смузі зі швидкістю близько 5 км/год. У цей момент, з правої смуги, яка була закрита для руху, не вмикаючи відповідний світловий покажчик повороту, став виїжджати автомобіль «BMW 318i» (реєстраційний номер НОМЕР_1), дзеркалом зачепив його автомобіль і продовжив рух, не дивлячись на те, що він подав звуковий сигнал. За перехрестям він наздогнав автомобіль «BMW 318i» і змусив його зупинитись та викликав поліцію.

Зі схеми місця ДТП видно, що місця зіткнення транспортних засобів зазначені зі слів водіїв і ці місця позначені на межі лінії розмітки.

Аналіз матеріалів справи показує, що об'єктивні дані про те, хто саме з водіїв не дотримався приписів п. 13.1 Правил дорожнього руху - відсутні, а кожен з водіїв наполягає на своїй правоті.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до приписів п. 1.10 Правил дорожнього руху, безпечний інтервал, це відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об'єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху, а смуга руху це поздовжня смуга на проїзній частині завширшки щонайменше 2,75 м, що позначена або не позначена дорожньою розміткою і призначена для руху нерейкових транспортних засобів.

Як видно зі схеми місця ДТП, місце зіткнення транспортних засобів об'єктивно не встановлено, а фактичне розташування транспортних засобів в момент контактування, об'єктивно встановити неможливо через відсутність слідової інформації на місті ДТП.

На зворотному боці схеми місця ДТП у графі «Перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, отриманих внаслідок ДТП», зафіксовані певні пошкодження автомобілів-учасників ДТП, що може свідчити про контактування зазначених транспортних засобів один з одним, але під час апеляційного розгляду справи встановлено, що пояснення водіїв автомобілів суперечать одне одному, а об'єктивні дані про місце контактування транспортних засобів, - відсутні.

За таких обставин, висновок суду щодо винуватості водія ОСОБА_2 у вчиненні ДТП, є помилковим, оскільки ґрунтується не на об'єктивних доказах, а на однобічній оцінці показань водія ОСОБА_4.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з приписами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За обставин, встановлених під час апеляційного розгляду справи, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - безпідставно, оскільки його вина не доведена матеріалами справи, а усі можливості доказування у даному конкретному випадку вичерпані.

Разом з тим, ст. 247 КУпАП не передбачає такої підстави для закриття провадження у справі, як недоведеність вини особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, тому, у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінально-процесуальному законодавстві.

Пунктом третім частини першої статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

Під час апеляційного розгляду справи встановлено, що докази, на які послався суд першої інстанції у постанові, є недостатніми через їх суб'єктивність (показання водія та свідка з однієї сторони), а схема місця ДТП є неповною та містить необумовлені дописи, тому її достовірність також викликає сумніви, а інших, об'єктивних доказів у справі немає та під час апеляційного розгляду вони не встановлені, а можливості їх отримати - вичерпані.

Окрім того, відповідно до ст. 8 Конституції України, «В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії…».

Згідно з приписами ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У даному конкретному випадку йдеться не про кримінальний злочин, а про адміністративне правопорушення, але, оскільки КУпАП не передбачає таку підставу для закриття провадження у справі як недоведеність вини, вважаю за необхідне застосувати аналогію закону та ст. 62 Конституції України, як норму прямої дії.

У відповідності до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 8 та 62 Конституції України, ст. 284 КПК України, ст.ст. 7, 252, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 06.06.2017 року, - скасувати, а провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_2 - закрити у зв'язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпаності можливості їх отримати.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області: Копіца О.В.